Справа № 320/45829/24
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року справа №320/45829/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивача ОСОБА_1 звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вулиця Бульварно Кудрявська, 16) щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання / перебування: АДРЕСА_2 ) десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, при нарахуванні та виплаті щомісячного пенсійного забезпечення;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вулиця Бульварно Кудрявська, 16) здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання / перебування: АДРЕСА_2 ) без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 11.09.2021;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вулиця Бульварно Кудрявська, 16) виплатити усі невиплачені суми пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання / перебування: АДРЕСА_2 ) без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 11.09.2021 з урахуванням проведених раніше виплат.

Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - ОСОБА_2

09.10.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про уточнення позовних вимог, зареєстрована 15.10.2024.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У подальшому, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Вісьтак М.Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 адміністративну справу прийнято до провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 640/10944/22, що набрало законної сили 04.06.2024, Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та з 11.09.2021 йому призначено пенсію за вислугу років довічно на підставі вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. 29.07.2024 під час особистого прийому у Відділі обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в м. Києві ОСОБА_1 отримав Розрахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 станом на 29.07.2024 та Розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії ОСОБА_1 за період з вересня 2021 року по липень 2024 року від 29.07.2024. Відповідно до Розрахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 підсумок пенсії (з надбавками) склав 29 324,03 грн. При цьому у зазначеному Розрахунку зазначено, що розмір пенсії з урахуванням максимального розміру складає - 23 610,00 грн. Таким чином пенсія позивача обмежена десятьма прожитковими мінімумами. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки вони суперечать вимогам законодавства та порушують його право на отримання пенсії у повному розмірі. Відмова у здійсненні перерахунку та виплаті неотриманих пенсійних коштів є необґрунтованою та незаконною, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.

У матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, що свідчить про отримання відповідачем 23.09.2025 року копії ухвали суду про відкриття провадження, у його електронний кабінет.

Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день ухвалення рішення сплив.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 є громадянином України (копії паспорта громадянина України та РНОКПП ОСОБА_1 ), полковник запасу, проходив військову службу в Збройних Силах України з 18.12.1998 по 08.09.2006, в Службі безпеки України з 08.09.2006 по 10.09.2021 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 640/10944/22, що набрало законної сили 04.06.2024 визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, починаючи з 11.09.2021.

29.07.2024 відповідачем сформовано розрахунок на доплату на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 640/10944/22.

Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 29.07.2024 підсумок пенсії склав 29 324,03 грн. При цьому у зазначеному Розрахунку зазначено, що розмір пенсії з урахуванням максимального розміру складає - 23 610,00 грн.

23.08.2024 позивач звернувся до відповідача з проханням надати усі розрахунки пенсії відповідно до розрахунку на доплату з 11.09.2021.

19.09.2024 відповідач надав необхідні розрахунки, відповідно до яких пенсію ОСОБА_1 обмежено максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами з 11.09.2021.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, застосовує такі норми законодавства.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262, відповідно до якого законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Щодо проведення виплат пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Згадану статтю доповнено зазначеною частиною в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" із змінами внесеними Законами України №911-VIII від 24.12.2015, №1774- VIII від 06.12.2016.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII від 24.12.2015 частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 передбачено у частині сьомій статті 43 слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінити словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Водночас, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Суд зауважує, що буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Висновки аналогічного характеру викладено в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17 та від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 24.09.2021 у справі № 370/2610/17, які в силу вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються судом при прийняті даного рішення.

Таким чином, стаття 43 Закону №2262-XII не передбачено положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а відтак застосування такого обмеження з 11.09.2021 відповідачем щодо пенсії позивача є протиправним.

Окрім цього, порушені права позивача підлягають захисту також шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію позивачу без обмеження максимальним розміром з 11.09.2021, що не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Так, згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке вона вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

З урахуванням вказаного, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, при нарахуванні та виплаті щомісячного пенсійного забезпечення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 11.09.2021.

Між тим, позовні вимоги щодо виплати недоотриманих сум пенсії слід залишити без задоволення, оскільки на час судового розгляду пенсія позивача не перерахована, а тому визначення різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії є передчасним. Судовому захисту підлягають лише порушені права. При цьому захист права на майбутнє законодавством не передбачений.

Після всебічного дослідження матеріалів справи та врахування вимог законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведе, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного та керуючись статтями 139, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вулиця Бульварно Кудрявська, 16) щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання / перебування: АДРЕСА_2 ) десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, при нарахуванні та виплаті щомісячного пенсійного забезпечення;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вулиця Бульварно Кудрявська, 16) здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання / перебування: АДРЕСА_2 ) без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 11.09.2021;

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя Вісьтак М.Я.