Справа № 520/1093/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 січня 2026 р.Справа № 520/1093/24
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Ральченко І.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід суддів П`янової Я.В., Русанової В.Б., Бегунца А.О. по справі 520/1093/24

за позовом ОСОБА_1

до Харківської районної військової адміністрації Харківської області

про визнання періоду роботи та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі № 520/1093/24 за позовом ОСОБА_1 до Харківської районної військової адміністрації Харківської області про визнання періоду роботи та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2026 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя П`янова Я.В., судді: Русанова В.Б., Бегунц А.О.

У апеляційній скарзі на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 ОСОБА_1 заявлено відвід всім суддям Другого апеляційного адміністративного суду від розгляду справи № 520/1093/24.

Зазначена заява мотивована тим, що у Другому апеляційному адміністративному суді здійснюють правосуддя судді та працюють працівники апарату суду, з якими позивач раніше працював у Харківському районному суді Харківської області та з якими його пов`язують особисті й професійні стосунки. Крім того, заявник зазначає, що протягом близько десяти років Другий апеляційний адміністративний суд очолювала особа, з якою він знайомий із семирічного віку, навчався разом у школі та був однокурсником у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, а також яка, як і позивач, раніше працювала у відповідача. У зв`язку з наведеним позивач просить передати цю справу для розгляду до будь-якого іншого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.01.2025 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів П`янової Я.В., Русанової В.Б., Бегунца А.О.

Суд, дослідивши доводи заяви та матеріали справи, не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід.

Відповідно до ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Необхідно вказати, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

За нормами ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вищенаведене узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру").

Таким чином, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

При цьому, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Обґрунтовуючи заяву про відвід ОСОБА_1 зазначає фактично про наявність життєвих відносин між позивачем та деякими суддями та працівниками апарату Другого апеляційного адміністративного суду на підставі попередньої роботи у Харківському районному суді Харківської області.

Надаючи оцінку таким доводам заявника слід виходити з того, що підставами для відводу судді не можуть бути заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, наведені заявником обставини щодо життєвих відносин із працівниками Другого апеляційного адміністративного суду, у тому числі, суддями, об`єктивно не свідчать про наявність сумнівів у об`єктивності та неупередженості суддів, оскільки є лише суб`єктивними припущеннями позивача.

Крім того, слід зазначити, що судді П`янова Я.В., Русанова В.Б., Бегунц А.О. не працювали у Харківському районному суді Харківської області та не пов`язані з позивачем особистими стосунками.

Таким чином, суд вважає, що викладені обставини не можуть слугувати підставами для відводу суду, оскільки заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі суддів у розгляді цієї справи, відповідно до статей 36, 37 КАС України, та доводять наявність заінтересованості суддів П`янової Я.В., Русанової В.Б., Бегунца А.О. у вирішенні даної справи.

Інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України, та обґрунтувань відводу колегії суддів заявником не надано.

Доказів на підтвердження прямої чи опосередкованої заінтересованості суддів П`янової Я.В., Русанової В.Б., Бегунца А.О. у результаті розгляду справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості при її розгляді, із матеріалів справи, доводів заяви не встановлено.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що викладені позивачем підстави для відводу суддів П`янової Я.В., Русанової В.Б., Бегунца А.О. є необґрунтованими, з огляду на що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів П`янової Я.В., Русанової В.Б., Бегунца А.О. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ральченко І.М.