Справа № 360/2372/25
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду після усунення її недоліків та відкриття провадження у справі

12 січня 2026 року м. ДніпроСправа № 360/2372/25
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., перевіривши матеріали за позовною заявою Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т. В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії щодо списання податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2024 до Луганського окружного адміністративного суду поштою надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати дії Головного управління ДПС у Луганській області Державної податкової служби України щодо нарахування та відмови скасувати податковий борг з орендної плати за 2014 рік протиправними, та зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області Державної податкової служби України скасувати (списати) податковий борг у розмірі 23749,23 грн, як безнадійний із орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, що виник відповідно до поданої у 2014 році податкової декларації з плати за землю, та встановити наявність переплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, що виникла відповідно до поданої у 2014 році податкової декларації з плати за землю та відповіді податкового органу з інформацією щодо здійсненої оплати, у розмірі 14397,34 грн, шляхом внесення зміни до інтегрованої картки платника з орендної плати з фізичних осіб (ККДБ 18010900) ОСОБА_2 шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу (недоїмки) на загальну суму 23749,23 грн та включення відомостей про наявність переплати з орендної плати в загальній сумі 14397,34 гривень, та повернути переплату з орендної плати у розмірі 14397,34 грн на поточний рахунок платника податків ОСОБА_2 НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

- визнати дії Головного управління ДПС у Луганській області Державної податкової служби України щодо нарахування та відмови скасувати податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб за 2014, 2015, 2016 роки протиправними, та зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області Державної податкової служби України скасувати (списати) податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 5347,38 гривень, як безнадійний, що виник внаслідок нарахування в інтегрованій картці платника (ККДБ 18050400) ОСОБА_2 в автоматичному режимі, у розмірі 5347,38 грн, шляхом внесення зміни до інтегрованої картки платника з єдиного податку (ККДБ 18050400) ОСОБА_2 шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу (недоїмки) з єдиного податку на загальну суму 5347,38 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою з окупованої території міста Алчевськ Луганської області.

Згідно із Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» м. Алчевськ окуповане з 07.04.2014.

До окупації позивач здійснювала підприємницьку діяльність та була зареєстрована як фізична особа - підприємець. Для ведення своєї діяльності мала укладені договори оренди земельних ділянок з Алчевською міською радою площею: 0,0995 га, договір оренди № 03 від 26.12.2003 на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Алчевськ, вул. Тургенева, 22; 0,0219 га, договір оренди № 18 від 23.12.2010 на земельну ділянку розташовану за адресою: м. Алчевськ, вул. Київська, 25. 0,2276 га, договір оренди № 070500306 від 24.02.2011 на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Алчевськ, вул. Ленінградська, 14.

Відповідно до норм Податкового кодексу України, який діяв на момент виникнення правовідносин в редакції від 02.02.2014 базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю та орендної плати є календарний рік.

Головне управління ДПС у Луганській області зобов`язувало орендарів земель комунальної власності подавати щорічну Податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), в якій орендні платежі зазначались авансовими сумами.

У відповіді № 5564/612-32-13-01-13 від 12.06.2025 на запит від 29.05.2025 б/н (вх. ГУ ДПС 1128/6 ЕКП) Головне управління ДПС у Луганській області Державної податкової служби України підтверджує, що позивачкою подано декларацію по платі за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2014 рік, в якій позивачка самостійно обчислила та задекларувала до сплати податкові зобов`язання з орендної плати на 2014 рік у сумі 48244,22 грн.

З урахуванням переплати станом на 01.01.2014 рік позивачкою протягом 2014 року сплачено 28143,64 грн.

Позивачка сплачувала орендні платежі щомісячно починаючи з періоду за січень 2014 року по червень 2014 року включно.

Задекларована річна сума - 48244,22 грн, що у розрахунку по місяцям становить 4020,3517 (48244,22/12 міс) гривень щомісячно, а за один день 132,17595 гривень (48244,22/365 днів).

З 07.04.2014 місто Алчевськ окуповане. Фактичне користування орендованими земельними ділянками припинилось, проте включно за червень 2014 року нею були сплачені орендні платежі.

Відповідно до п. 287.3. ст. 287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VІІІ до підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України було додано п.38. В підпункті 38.7. пункту 38 передбачили, що за земельні ділянки, які розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення та перебувають у власності та/або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, у період з 14 квітня 2014 року до 31 грудня року, в якому завершено антитерористичну операцію, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності). Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу вважаються надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями та підлягають поверненню.

На дату подання позовної заяви пп.38.7 п.38 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України із змінами містить положення:

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди фізичних або юридичних осіб.

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року до 29 лютого року включно, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

У зв`язку з цим платники податків - юридичні особи, об`єкти оподаткування яких розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення, починаючи з 1 березня 2020 року, самостійно обчислюють суму податку плати за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення) і подають до 20 квітня 2020 року контролюючому органу за місцем реєстрації об`єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями починаючи з 1 березня 2020 року Положення першого речення абзацу підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу XX визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-р(І)/2019 від 05.06.2019. Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. До зазначених сум надміру сплачених грошових зобов`язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов`язань платників податків, які припиняють свою діяльність.

ГУ ДПС у Луганській області посилається на пп.38.7 п.38 підрозділу 10 розділу XX ПК України не враховуючи при цьому, що в абзаці 1 п.38 підрозділу 10 розділу XX ПК України установлено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС), для платників податків, які станом на 14 квітня 2014 року мали місцезнаходження (місце проживання) на тимчасово окупованій території, що визнана такою відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", або в населених пунктах на лінії зіткнення, та/або платників податків, які мають об`єкти оподаткування місцевими податками, зборами на цих територіях, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Дія цього пункту не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

В ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» закріплено, що окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими російською федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією російської федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно із Указом Президента України від 7 лютого 2019 року № 32/2019 до меж та переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях входить місто Алчевськ.

Враховуючи викладене та той факт, що органи державної влади міста Алчевськ не здійснювали свої повноваження, позивач вважає, що вона звільнена від обов`язку сплати орендної плати починаючи з 14.04.2014.

Таким чином, розрахунок орендної плати, сплаченої правомірно за кількість днів користування землею за період з 01.01.2014 по 13.04.2014 включно (104 дні з 365) становить 48244,22 грн / 365 днів * 104 дні = 13746,30 гривень.

Відповідно, 34497,92 грн - сума, яка не повинна була сплачуватись до кінця 2014 року.

Маючи станом на 01.01.2014 переплату, додатково здійснивши платежі за 6 місяців, загалом утворилась сума, яка була нею сплачена за 2014 рік у розмірі 28143,64 гривень.

Отже, виникла переплата у розмірі 28143,64 грн - 13746,30 грн = 14397,34 грн.

Закон прямо передбачає, що податкові обов`язки щодо земельних ділянок на тимчасово окупованій території призупиняються, а отже відсутній сам предмет для подання уточнюючої декларації.

Переплата має бути повернута платнику податків, посилаючись на рішення Конституційного суду № 3-р(І)/2019 від 05.06.2019 щодо визнання неконституційними положення першого речення абзацу пп.38.7 п.38 підрозділу 10 розділу XX ПУ України.

Згідно із відповіді ГУ ДПС в Луганській області ДПС України за позивачкою обліковується податковий борг з єдиного податку в розмірі 5347,38 грн за 2014, 2015 та І півріччя 2016 року.

На момент нарахування податкового боргу я проживала на окупованій території, на якій не могли здійснювати свої повноваження органи державної влади України.

Відповідно до пп. 38.2. п.38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС) для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України: 1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов`язань; 2) зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.

Відлік строку давності, визначений статтею 102 цього Кодексу, зупиняється на період, протягом якого до платників податків, зазначених у цьому підпункті, не застосовувалися заходи стягнення, передбачені статтями 59, 60, 87-101 цього Кодексу.

Норми цього підпункту не застосовуються з дати реєстрації зміни місця проживання фізичною особою - платником податків і переселення на іншу територію України на постійне місце проживання, місце проживання внутрішньо переміщеної особи та проведення реєстраційної дії щодо зміни місця проживання фізичної особи - підприємця.

В травні - червні 2022 року позивач змінила місце проживання та стала на облік внутрішньо-переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

Остання довідка внутрішньо переміщеної особи видана 23.09.2025.

Підприємницьку діяльність фактично не здійснювала з 07.04.2014, з першого дня окупації.

В січні 2018 року позивачці вдалося виїхати на підконтрольну Україні територію в місто Сєвєродонецьк, де вона подала заяву про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що підтверджується даними з ЄДР.

Отже, реєстрацію припинення підприємницької діяльності проведено 25.01.2018.

Відповідно до розділу II глави 6 ст.65 п.65.10. ПК України, у разі внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що проводиться з дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, здійснюється внесення до Державного реєстру запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця в органах дпс.

Згідно із п.78.1.7. ст.78 глави 8 розділу II ПК України, у разі якщо розпочато припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця може бути проведена документальна позапланова перевірка.

Відповідну перевірку податковий орган не проводив та не надсилав податкове повідомлення-рішення.

Станом на 25.01.2018 (дату припинення ФОП) податковий орган не повідомив позивача про нарахування боргу.

Враховуючи, що податкова отримує інформацію про припинення ФОП від державного реєстратора на підконтрольній Україні території; має право проводити документальну позапланову перевірку (п.78.1.7. ПК України); визначити всі податкові зобов`язання, про які мене не повідомляла ні до, ні після припинення ФОП, аж до мого запиту в червні 2025 року, вважає, що такий борг має бути списаний як безнадійний.

Податкова у своїй відповіді зазначає, що борг з єдиного податку нарахований в автоматичному режимі в інтегрованій картці платника (ІКП) в інформаційно-комунікаційній системі ДПС України.

Таким чином, строк позовної давності щодо боргу за 2014 рік сплив у 2017 році, за 2015 рік у 2018 році, а за 2016 рік - у липні 2019 року. При цьому, діяльність ФОП припинено у січні 2018 року.

Станом на 01.01.2018 рік пп.38.2 п.38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не містив абзацу стосовно зупинення строку давності. Отже, щодо нарахування та стягнення боргу з єдиного податку за 2014 рік, 2015 рік строк давності минув.

Відносно до нарахування та сплати боргу з єдиного податку за І півріччя 2016 року, то щодо даного періоду строк давності минув у липні 2019 року. Проте, у січні 2018 року діяльність ФОП припинена юридично, хоча фактично діяльність не здійснювалась з 07.04.2014 і до моменту припинення.

Вважає, що податковий борг виник не з вини позивача, нарахований за діяльність, яку позивач не здійснювала не по своїй волі, а в силу окупації м. Алчевськ, у зв`язку з чим подальше ведення підприємницької діяльності стало неможливим. Якщо немає можливості вести підприємницьку діяльність, а державні органи влади при цьому не можуть здійснювати свої повноваження на окупованій території, то відсутній і сам об`єкт оподаткування. Податки не могли бути нараховані органом, який не здійснював свої повноваження. Суб`єкт оподаткування не міг сплачувати податки та на рахунки, що були заблоковані або функціонування яких обмежене.

Ухвалою суду від 16.12.2025 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем ухвалу суду від 16.12.2025 виконано у строк, встановлений судом надавши докази сплати судового збору та заяву про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Після усунення недоліків, позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, підстав для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі не встановлено, тому вважаю за необхідне відкрити провадження у цій справі.

Згідно з пунктом 4 частини дев`ятої статті 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Частиною п`ятою статті 161 КАС України встановлено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає.

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

В матеріалах позовної заяви відсутні докази вручення позивачці податкових повідомлень рішень.

З урахуванням наявних доказів в матеріалах справи та наведених обставин несвоєчасності звернення до суду з даним позовом, суд не має можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду.

З викладеного, суд дійшов висновку про необхідність розгляду заяви про поновлення строків звернення до суду після надходження відзиву на позовну заяву.

Частинами першою, другою та третьою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з частиною першою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до приписів статті 262 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (частина 3 статті 80 КАС України).

Керуючись статтями 5, 9, 12, 77, 80, 160, 161, 168, 171, 174, 175, 256, 257, 260, 261, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду розглянути після надходження відзиву на позов.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у цій справі.

Справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Зобов`язати відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі надіслати (надати) суду відзив на позовну заяву (відзив) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Запропонувати:

- позивачу подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) відповідачам копії відповіді на відзив та доданих до неї документів;

- відповідачу подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив та доданих до неї документів разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії заперечення та доданих до них документів.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зобов`язати відповідача протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Електронний суд:

- податкові декларації з плати за землю та з єдиного податку з фізичних осіб за 2014, 2015, 2016 роки;

- податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків щодо визначення ОСОБА_1 податковий борг з орендної плати за 2014 рік та з єдиного податку з фізичних осіб за 2014, 2015, 2016 роки, докази їх вручення;

інтегровану картку платника ОСОБА_2 за 2014-2025 роки за спірними податками.

Попередити сторони, що відповідно до частини дев`ятої статті 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Справа розглядатиметься суддею Смішливою Т.В. одноособово.

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надіслати учасникам справи разом з витягом про їхні процесуальні права та обов`язки, встановлені статтями 44, 47 КАС України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud1270/.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяТ.В. Смішлива