Справа № 705/6241/25
Суддя: Душин О. В.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/6241/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову №1346 від 30 вересня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у Черкаській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 23.09. 2025 р., біля 13 години 30 хвилин, біля будинку АДРЕСА_3 позивача затримали працівники поліції та на службовому автомобілі, в кайданках доставили до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщенні якого працівник ТЦК та СП склав на нього адміністративний протокол, як пізніше з`ясувалося за ч. 3 ст. 210 КУпАП, копію якого передав працівнику поліції, який ОСОБА_1 доставив до даної установи.

Оскільки копію адміністративного протоколу в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 23. 09.2025 р. не надали, останній був змушений 26. 09. 2025 р. звернутися до фахівця в області права за правовою допомогою.

03. 10. 2025 р. в ІНФОРМАЦІЯ_3 адвокат ОСОБА_3 отримав відповідь на запит адвоката від 30. 09. 2025 р. №4/1290 від 01. 10. 2025 р., копію протоколу №1346 від 23. 09. 2025 р. про адміністративне правопорушення складеного на ОСОБА_1 оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та постанову №1346 у справі про адміністративне правопорушення, за підписом тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , у відповідності до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу, в сумі 17000 грн.

Із змісту адміністративного протоколу №1346 від 23. 09. 2025 р. слідує, що позивачу ніби то роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Також вказано, що позивачу ніби то було запропоновано з`явитися на 10 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі у справі про адміністративне правопорушення, хоча жодний підпис ОСОБА_1 у даному протоколі відсутній.

В постанові № 1346 від 30. 09. 2025 р. у справі про адміністративне правопорушення вказано, що позивач працює водієм у КП «Уманське РЕУ №3». Його місячний заробіток невідомий, на його утриманні ніхто не перебуває, і як вияснилося, - він не одружений. Тобто, до рішення (постанови) Відповідачем внесено неправдиві відомості про анкетні дані позивача, що вказує на те, що дана постанова винесена керівником ТЦК відносно іншої особи. В адміністративному протоколі та в постанові вказано, що позивач порушив вимоги закону та підзаконних актів, які зобов`язували його, як особу обмежено придатну до військової служби пройти повторний огляд ВЛК, до 05. 06. 2025 р.

З постановою Відповідача від 30. 09. 2025 р. №1346 позивач не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки вона винесена з порушенням процедури, встановленої КУпАП.

Позивач вказує, що він своєчасно оновив свої персональні дані та отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

ОСОБА_1 вважає, що диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП не передбачає відповідальності за непроходження ВЛК за надуманими підставами, оскільки в протоколі від 23.09.2025 та постанові від 30.09.2025 зазначено, що позивач з 1999 взятий на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 і в 2022 році пройшов ВЛК.

Також позивач вказує, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 24.10.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.

30.10.2025 року відповідач отримав копію ухвали та копію позовної заяви з додатками, про що свідчить підпис у Розносній книзі для місцевої кореспонденції Уманського міськрайонного суду.

Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд позову в загальному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта 23.09.2025 року відносно позивача ОСОБА_1 оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим солдатом ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210 КУпАП, в якому вказано, що «23.09.2025 року близько 14.00 години громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_1 , кабінет №4/1 для уточнення військово-облікових даних та з`ясування обставин перебування в розшуку.

Згідно з даних з АІТС «Оберіг» гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 взятий на облік військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 29.03.1999 року, перебуває в картотеці «Вільні залишки» та підкартотеці «Підлягають призову на військову службу під час мобілізації», пройшов військову-лікарську комісію з 07.11.2022 року був визнаний «Непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Закону України від 12.02.2025 №4235-ІХ « Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» встановлює, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Відповідно до п. №3.8 Наказу Міністерства Оборони України №402 від 14.08.2008 року постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації та особливий період та або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-ХІІ зі змінами, згідно з яким громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я, Служби безпеки України, а у розвідувальних органах за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до пп. 4 п. 1, пп. 8 п. 1, пп. 10 п. 1 ПРАВИЛ військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначених у Додатку №2 постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів, у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Не вчасне проходження військово-лікарської комісії та не уточнення облікових даних в повному обсязі військовозобов`язаним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є порушенням правил військового обліку визначених абзацем 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», ч. 1-3, ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», пп.4 п. 1, пп. 8 п. 1, пп.10 п. 1 ПРАВИЛ військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2002 року додаток №2, під час дії особливого періоду, воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та під час дії Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 та Указу Президента України №65/2022 зі змінами та доповненнями.

Ві діях військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.»

Даний протокол було складено у присутності позивача, що підтверджується самим позивачем ОСОБА_1 , проте останній в присутності двох свідків відмовився від його підписання та надання пояснень.

Також, як вбачається з протоколу, позивача було проінформовано про час та місце, коли відбудеться розгляд вказаного протоколу про адміністративне правопорушення 30 вересня 2025 року о 10 год. 30 хв. В протоколі, також, викладено зміст положень ст. 63 Конституції України, та положень щодо прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП.

30.09.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 1346, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 Кодексу України та накладено штраф у сумі 17000 гривень.

Відповідност.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Заст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок).

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно абзацу 4 ст. 1 розділу І Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На підставі Указів Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, від 24.02.2022 № 65/2022 з 17.03.2014 настав особливий період, який діє по теперішній час.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Диспозиція частини третьої статті 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Тобто диспозиція наведеної норми є бланкетною, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

Згідно з ст.ст.1,3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України "Про оборону України" Закони України "Про Збройні Сили України", Закони України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Згідно з абз. 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до абз. 4 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Відповідно до п. 2 Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12 лютого 2025 року № 4235-IX, який набрав чинності 15.02.2025, установлено, що «громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом (з 15.02.2025) зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».

Таким чином, вказані вище в законі особи (віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом) повинні самостійно ініціювати проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК.

В ст. 68 Конституції України проголошено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

В ході розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 , громадянин України, є обмежено придатним до військової служби, який в силу вимоги законодавства зобов`язаний був пройти повторний медичний огляд до 05.06.2025 року. При цьому, суд зазначає, що у даному випадку Закон не зобов`язував ІНФОРМАЦІЯ_6 направляти відповідні повістки чи повідомлення громадянам, які є обмежено придатними до військової служби про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, навпаки громадянин, який є обмежно придатним до військової служби, був самостійно зобов`язаний звернутися до відповідного ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста для отримання такого направлення. Таким чином, ОСОБА_1 , як обмежено придатний до військової служби, мав обов`язок щодо самостійного проходження медичного огляду, який він не виконав, тобто умисно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Щодо твердження позивача про те, що під час складання протоколу та винесенні постанови йому не було доведено зміст ст. 63 Конституції України та роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та не повідомлено про дату та час розгляду справи, суд відноситься критично, оскільки як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 23.09.2025, який був складений в присутності ОСОБА_1 , що підтверджується самим позивачем у позовній заяві , та котрий містить підпис двох свідків про відмову позивача про підписання протоколу та надання пояснень, в протоколі зазначено, що особі роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП та зазначено відомості про свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не зазначено будь-яких зауважень з приводу змісту вказаного документу, в тому числі щодо відомостей про свідків. Також, при розгляді справи в суді, клопотань про виклик у судове засідання свідків для допиту позивачем не заявлялось.

Посилання Позивача на наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не звільняє його від обов`язку пройти ВЛК. Відповідач не зобов`язаний здійснювати персональне інформування кожного військовозобов`язаного про зміни законодавства. Закони України оприлюднюються в офіційних джерелах, а отже вважаються доведеними до відома всіх громадян (ст. 57 Конституції України).

Також позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він уточнив свої військово-облікові дані, зокрема ним не надано довідки з застосунку «Резерв+», проте надано копію військового квитка від 14.11.1996 року № НОМЕР_3 , який не містить записів про уточнення даних.

За вказаних обставин, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України відповідачем було доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке встановлена адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210 КУпАП, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин суд доходить висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та правомірність дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

У зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, судовий збір у разі відмови у задоволенні позову покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 122, 242-246, 262, 286 КАС України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 12.01.2026 р.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя О.В. Душин