Справа № 480/9530/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 січня 2026 року м. Суми Справа № 480/9530/23
Суддя Сумського окружного адміністративний суду Сидорук А.І. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі № 480/9530/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: 1. Військової частини НОМЕР_1 ; 2. Військової частини НОМЕР_2 ; про визнання протиправними та скасування наказу, стягнення коштів.
Суть питання, з якого постановляється додаткове рішення.
Судом було ухвалено рішення у справі 24.12.2025, яким вимоги позивача задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п.2 резолютивної частини наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2023 Про підсумки службового розслідування в частині утримання з грошового забезпечення і додаткової винагороди ОСОБА_1 завданої шкоди у сумі 42 418,49 грн, а також щодо невиплати премії.
Суд звертає увагу, що судом 10.03.2025 до ухвалення рішення по суті спору було залучено до участі у справі Військову частину НОМЕР_2 в якості другого відповідача. У мотивувальній частині рішення суду судом було зазначено, що у в/ч НОМЕР_2 , як правонаступника прав та обов`язків в/ч НОМЕР_3 , виникне обов`язко вирішити питання розміру премії позивача за липень 2023 року. У резолютивній частині рішення суду судом було зазначено повні реквізити відповідача - Військової частини НОМЕР_2 .
Судом 24.12.2025 з власної ініціативи було призначено до розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі протягом десяти днів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Військова частина НОМЕР_2 про призначення до розгляду питання про ухвалення додаткового рішення повідомлена належним чином, заяв та клопотань не подала.
Дослідивши питання щодо ухвалення додаткового рішення, а саме в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.
Висновки суду та їх мотиви.
Відповідно до ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 6 ст.134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з п.1 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо.
Суд звертає увагу, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Крім того, у разі, наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу як це передбачено частиною сьомою ст.134 КАС України, однак, не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої ст.134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.
До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.07.2023 у справі № 340/4492/22.
Також при визначенні суми відшкодування, то суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд враховує, що: дана справа є справою незначної складності і була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні); судові засідання у справі не проводились; представником позивача було складено та подано до суду обов`язковий процесуальний документ - позовну заяву, складання та подання представником позивача відповіді на відзив було його правом, а не обов`язком; подання інших документів представником позивача не було необхідно для правильного вирішення спору по суті; усні консультації щодо правових підстав звернення до суду із позовом, роз`яснення необхідності надання документів, вивчення документів, вивченння судової практики Верховного Суду входить в процес складання позовної заяви, оскільки в юридичному сенсі складання позовної заяви це не друкування тексту, а саме аналіз фактів та інтелектуальна робота; усні консультації з приводу відкриття провадження у справі не є обов`язковими; направлення адвокатських запитів, а також процесальних документів до суду, та отримання відповідни документів не є правничою допомогою; неодноразове складання заяв про прискорення розгляду справи не передбачено КАС України та не є обов`язковим; вивчення ухвал також не є окремою дією, яка є правничою допомогою, а входить в складання додаткових пояснень, які також не були обов`язковими; представником позивача було неправильний обрано спосіб захисту порушеного права; адміністративна справа не впливає на репутацію позивача і не викликає публічного інтересу.
Отже, беручи до уваги встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що розумно обґрунтованими і справедливими є витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн, які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок в/ч НОМЕР_2 , як правонаступника прав та обов`язків в/ч НОМЕР_3 . В іншій частині заяви про стягнення витрат на правничу допомогу суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 90, 134, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд
1. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн витрат на правничу допомогу.
2. В задоволенні вимог про стягнення іншої частини витрат на правничу допомогу у сумі 2500 грн - відмовити.
3. Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня складення додаткового рішення.
4. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.
Суддя А.І. Сидорук