Справа № 380/3896/25
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3896/25
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

08 січня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/3896/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 380/3896/25 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення в довідках від 18 грудня 2024 року №1159/12/20295 станом на 01 січня 2022 року, від 18 грудня 2024 року №1159/12/20296 станом на 01 січня 2023 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 року №380/15719/24 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у відсотковому розмірі. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 року №380/15719/24, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року, станом на 01 січня 2023 року, в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, в яких зазначити розмір надбавки про особливості проходження військової служби в розмірі не менше ніж 65 відсотків від розміру посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та розмір щомісячної премії у середніх розмірах у відсотках, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим званням, з якої позивача звільнено на пенсію визначених згідно з Додатку 1 до телеграми Міністра оборони України №248/1210 від 04.03.2022 у 2022 та Додатку 1 до доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2022 та 2023 роки та розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених статтями 7 законів України про Державний бюджет України, відповідно на 2022 рік та 2023 рік, для здійснення перерахунку пенсії з 01 лютого 2022 та з 01 лютого 2023 року. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у зменшенні у грошовому виразі розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, вказаних у довідках від 18 грудня 2024 року №1159/12/20295 та від 18 грудня 2024 року №1159/12/20296 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 року 01.01.2023 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 року та станом на 01.01.2023 року, відповідно до вимог положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року № 414 та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260, із зазначенням відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби, надбавки за вислугу років, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за кваліфікацію та премії у грошовому виразі, обчисленому виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, вказаних в довідках №1159/12/20295 від 18 грудня 2024 року та №1159/12/20296 від 18 грудня 2024 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року та станом на 01.01.2023 року, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 року у розмірі 2481,00 грн та станом на 01.01.2023 року у розмірі 2684,00 грн. і надати ці оновлені довідки до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для перерахунку пенсії з 01 лютого 2022 та з 01 лютого 2023 року.

До Львівського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 380/3896/25, у якій просить: встановити судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року по справі № 380/3896/25; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Львівського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року по справі № 380/3896/25.

В обґрунтування вказаної заяви вказує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 380/3896/25 відповідачем видано довідки від 21.10.2025 №1159/12/19696 та №1159/12/19697 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно. Водночас зазначені довідки не відповідають змісту судового рішення, оскільки відповідач протиправно зменшив відсотковий розмір надбавки за особливості проходження служби та премії, встановивши їх у розмірах 1 % та 10 % відповідно. Натомість рішенням суду прямо зобов`язано включити надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65 % та щомісячну премію у середніх фактично виплачених розмірах, обчислених відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 та законів України про Державний бюджет України на 2022 2023 роки. Таким чином, довідки, видані відповідачем, не відповідають резолютивній та мотивувальній частинам судового рішення, що свідчить про його неналежне виконання. У зв`язку з цим просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду заперечення на заяву про встановлення судового контролю на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 380/3896/25 не подавав.

Розглянувши подану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положення Кодексу адміністративного судочинства України не містять обмеження щодо стадій процесу, на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених ч. 1 ст. 382 КАС України. Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

Суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.12.2019 у справі № 812/333/17 (адміністративне провадження № К/9901/12313/19).

Відповідно до ч. 3 ст. 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Крім цього, в Рішенні від 30.06.2009 у справі № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частини 2 статті 382-1 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Суд зазначає про те що з тексту заяви про встановлення судового контролю представник позивача не наводить обґрунтування необхідності застосування ч. 1 ст. 382 КАС України. Також до суду представник позивача не надав доказу на підтвердження того, що відповідач не виконав судове рішення (в даному випадку не виготовив довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023).

Разом із тим, представник позивача подав разом із вказаною заявою довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2022 №1159/12/19696 та 01.01.2023 №1159/12/19697 виготовлені на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року по справі №380/3896/25, що свідчить про виконання відповідачем рішення суду у справі № 380/3896/25. Однак позивач фактично не погоджується зі змістом таких довідок (з розміром зазначених у довідках складових).

Також, у матеріалах справи відсутні докази які підтверджують, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження», внаслідок невиконання рішення в добровільному порядку. Доказів того, що загальний порядок виконання рішення суду не дав очікуваного результату або що відповідач створює перешкоди для його виконання, матеріали справи також не містять. До суду не надано відомостей та відповідних доказів отримання позивачем виконавчого листа по даній справі, пред`явлення такого виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження за відповідним виконавчим листом.

Жодних доказів вчинення позивачем будь-яких дій задля належного виконання рішення суду у справі № 380/3896/25 матеріали справи не містять.

Також, суд звертає увагу на те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Саме по собі застосування судового контролю виконання судових рішень за відсутності очевидної необхідності не є виправданим.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28.04.2021 у справі № 806/2594/16.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За наведених обставин, з огляду на відсутність у заяві позивача належного обґрунтування та підтвердження підстав для встановлення судового контролю, зокрема доказів, що свідчать про ухилення відповідача від виконання судового рішення у цій справі, а також доказів вжиття позивачем заходів, спрямованих на його примусове виконання, у тому числі отримання виконавчого листа та пред`явлення його до органів державної виконавчої служби для відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України у справі № 380/3896/25.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 380/3896/25 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя Брильовський Р.М.