Справа № 380/8908/25
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 рокусправа № 380/8908/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2021 №Ф-3074-57 У;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області вилучити з інтегрованої картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 суму боргу по єдиному внеску в розмірі 29340,74 грн.

Ухвалою від 09.05.2025 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 листопада 2021 року Головним управління ДПС України у Львівській області винесена Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3074-57 «У» на суму 29 340.74 гривень. Відповідна сума боргу була обчислена у зв`язку із ти, що Позивач будучи зареєстрованим суб`єктом підприємницької діяльності повинен був сплачувати починаючи з січня 2017 року єдиний соціальний внесок незалежно від наявності доходу у розмірі не менше мінімально визначеного.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань У розділі "СТАН" зареєстровано, свідоцтво про державну реєстрацію недійсне У розділі "Дані про хронологію реєстраційних дій" : Включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним, 30.12.2013 10:55:48, 0012208, ОСОБА_2 , Дрогобицьке міськрайонне управління юстиції Львівської області.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що згідно даних інформаційних баз даних ДПС України по коду платежу 71040000 «Єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» по ОСОБА_1 на центральному рівні проведено щоквартальні нарахування: за 2018, 2019, 2020 рік. Згідно даних обліку платежів ІС «Податковий блок» по ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 26.05.2025 заборгованість по єдиному внеску (код класифікації доходів бюджету 71040000) становить 29 340,74 гривень. За період з 01.01.2017 по 18.04.2020 та станом на 26.05.2025 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду платежу ФОП ОСОБА_1 не сплачувався. У зв`язку з тим що, за даними інформаційної системи ДПС України, у ОСОБА_1 обліковувалась сума недоїмки з єдиного внеску, відповідно до вимог Закону №2464-VI та Інструкції №499, згідно вимог чинного законодавства було сформовано вимогу про сплату боргу від 05.11.2021 № Ф-3074-57 на суму 29 340,74 грн., яка була направлена на адресу позивача. ГУ ДПС у Львівській області Позивачеві було направлено вимогу від 05.11.2021 № Ф-3074-57 у сумі 29 340,74 грн. про сплату боргу (недоїмки) згідно зареєстрованої адреси платника податків. Про зміну податкової адреси позивач не повідомляв.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

05 листопада 2021 року Головним Управлінням Державної податкової служби у Львівській області сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску Ф- 3074-57 щодо ОСОБА_1 на загальну суму 29340,74 грн.

Позивачка дізналася про існування цієї вимоги у квітні 2025 та звернувся до суду.

Оцінку дотримання позивачем строку звернення до суду, суд надав в ухвалі про відкриття провадження у справі.

По суті спору, суд зазначає наступне.

Як слідує із відзиву заборгованість позивача із ЄСВ виникла за рахунок несплати єдиного внеску за 2018 рiк в сумі 9828,72 грн. як фізичній особі підприємцю, в тому числі щоквартально проведено наступні нарахування: 19.04.2018 -2457,18грн. 19.07.2018 -2457,18грн. 19.10.2018 -2457,18грн. 21.01.2019 -2457,18грн. За 2019 рік згідно інтегрованої картки платника ІС «Податковий блок» (код платежу 7104) щоквартально проведено наступні нарахування: 19.04.2019 -2754,18грн. 19.07.2019 -2754,18грн. 21.10.2019 -2754,18грн. 20.01.2020 - 2754,18грн. За 2020 рік згідно інтегрованої картки платника ІС «Податковий блок» (код платежу 7104) щоквартально проведено наступні нарахування: 21.04.2020 року -2078,12грн. 20.07.2020 року -1039,06грн. 19.10.2020 року - 3178,12грн. 19.01.2021 року -2200,00грн.

Позивачка стверджує, що ЄДР містить запис від 30.12.2013 10:55:48, 0012208, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним, відтак позивачка підприємницьку діяльність не здійснювала.

Відповідач стверджує, що позивачка була зареєстрована як ФОП 17.07.2000 і продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Оскільки до Головного управління ДПС у Львівській області не надходило жодних відомостей з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , по платнику податків проводилось нарахування ЄСВ.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд враховує наступні правові норми.

1 липня 2004 року набув чинності Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV (у подальшому змінено назву на Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань») (далі - Закон № 755-IV).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 755-IV державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

1 липня 2010 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 2390-VI,(надалі також - Закон № 2390-VI), який набув чинності 3 березня 2011 року.

Відповідно до підпунктів 2, 3 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення цього Закону процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв.

Пункт 3 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення № 2390-VI у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедур припинення юридичних осіб та підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців за їх рішенням» від 19 травня 2011 року №3384-VI (надалі також - Закон N 3384-VI) викладено в наступній редакції:

Усі юридичні особи та фізичні особи-підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний, відповідно до вимог статті 19цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до пунктів 7, 8 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону№ 2390-VI спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб-підприємців. Після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 4 та абзацом 2 пункту 8 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2390-VI передбачено, що свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними; за результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.01.2026 №36656948 ОСОБА_1 була зареєстрована ФОП 13.10.2000. Стан припинено.

Розділ «Дані про хронологію реєстраційних дій» містить наступні записи:

- Включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним, 30.12.2013 11:48:02, 0012327, ОСОБА_2 , Дрогобицьке міськрайонне управління юстиції Львівської області;

- Державна реєстрація включення відомостей про фізичну особу підприємця, 16.04.2025 12:43:28, 001012327, Василенко Н.І., Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області;

- Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням, 16.04.2025 14:36:57, 002012327, Василенко Н.І., Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області.

Отже із 30.12.2013 Державний реєстр містить запис про те, що свідоцтво про реєстрацію позивачки як ФОП є недійсним. І її статус як ФОП підтверджений лише 14.06.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 241 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові №160/3418/19, дійшла висновку, що відсутність офіційного підтвердження в особи статусу ФОП шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, виточеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», виключає можливість законної підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів та за відсутності фактичних доказів протилежного виключає й можливість формальної та фактичної участі особи в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування з відповідним статусом.

Разом із тим відповідач стверджує, що позивач обліковується як платник ЄСВ, та нараховує йому зобов`язання за внесками ЄСВ за період 2018 2020 роки.

Відтак із урахуванням встановлених судом обставин та наведених правових норм, суд приходить до висновку про протиправність спірної вимоги та скасовує її.

Щодо позовної вимоги про вилучення з інтегрованої картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 суму боргу по єдиному внеску в розмірі 29340,74 грн, суд зазначає наступне.

Як слідує із інтегрованої картки позивачки станом на 22.04.2025 заборгованість по єдиному внеску становить 29340,74 гривень.

У Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 7 квітня 2016 року № 422 зазначено, що інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку № 422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування»; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Пунктом 2 розділу 2 Порядку № 422 встановлено, що розбіжності не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.

Як встановлено судом вище відповідач протиправно нарахував позивачці суму ЄСВ за 2018-2020 роки.

Відтак відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску, з урахуванням встановлення протиправності його нарахування, створює негативні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Відтак суд погоджується із позивачкою, що контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/ коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №825/999/17, від 26.02.2019 у справі №805/4374/15-а, від 25.03.2020 у справі №826/9288/18.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та касувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2021 №Ф-3074-57 У.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (, адреса: вул. Стрийська, 35,м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н,79026) вилучити з інтегрованої картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) суму боргу по єдиному внеску в розмірі 29340,74 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн 92 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (, адреса: вул. Стрийська, 35,м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н,79026).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна