Справа № 160/13683/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТИВ КАПІТАЛ ДНІПРО» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.11.2024 року № 12046587/43200086.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.11.2024 року № 12046588/43200086.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.02.2025 року № 12481872/43200086.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.02.2025 року № 12481866/43200086.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.02.2025 року № 12481867/43200086.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.02.2025 року № 12481871/43200086.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.02.2025 року № 12481868/43200086.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.02.2025 року № 12481870/43200086.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.02.2025 року № 12481869/43200086.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 02.10.2024 р. №1, від 03.10.2024 р. №1, від 04.10.2024 р. №1, від 06.10.2024 р. №1, від 07.10.2024 р. №1, від 08.10.2024 р. №2, від 11.10.2024 р. №1, від 12.10.2024 р. №1, від 13.10.2024 р. №1, які подано Товариством з обмеженою відповідальністю «АКТИВ КАПІТАЛ ДНІПРО», в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання їх на реєстрацію.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТИВ КАПІТАЛ ДНІПРО» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 12112,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТИВ КАПІТАЛ ДНІПРО» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 12112,00 грн.

У позовній заяві позивач просив суд покласти на відповідача витрати на правничу допомогу.

У рішенні суд не вирішував питання розподілу витрат на правничу допомогу.

08.12.2025 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення пропорційно в рівних частинах з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України на користь позивача правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою суду від 15.12.2025 призначено розгляд заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10.12.2025 відповідачі надали до суду письмові заперечення стосовно витрат на правничу допомогу.

Суд, вирішуючи питання стосовно стягнення витрат на правничу допомогу, встановив наступне.

У відповідності до ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Єпіфановою Ю.О. укладеного договір про надання правничої (правової) допомоги №50 від 01.05.2025.

У договорі сторони погодили, що за надання правничої (правової) допомоги, передбаченої підпунктом 1.1. Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у фіксованому розмірі: в окружному адміністративному суді - 10 000,00 гривень; в апеляційному адміністративному суді - 5 000,00 гривень; в адміністративному суді касаційної інстанції - 3 000,00 гривень (Верховному Суді).

Належним підтвердженням надання правничої (правової) допомоги, передбаченої пунктом 1.1. Договору, є складений Адвокатом і підписаний Сторонами Акт про надання правничої (правової) допомоги (послуг) за цим Договором, що складається після виконання договору, а саме прийняття судового рішення судом відповідної інстанції.

Клієнт оплачує Адвокату гонорар, вказаний у пункті 3.2. Договору, банківським переказом на поточний рахунок Адвоката, вказаний в цьому Договорі, по завершенню розгляду справи у суді відповідної інстанції протягом 15 (п?ятнадцяти) банківських днів з моменту отримання від Адвоката акту про надання послуг у суді відповідної інстанції.

У матеріалах справи міститься: копія договору про надання правничої (правової) допомоги №50 від 01.05.2025, копія акту про надання правничої (правової) допомоги (послуг) від 04.12.2025.

У матеріалах справи міститься також копія ордеру по надання правничої (правової) допомоги адвоката серії АЕ №1385380 від 09.05.2025.

Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч.3 ст. 134 КАС України). Натомість положеннями п. 2 ч.1 ст. 134 КАС України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічну за своїм змістом правову позицію стосовно можливості відшкодування витрат на оплату правничої допомоги за відсутності документу про їх оплату на час розгляду справи, у разі якщо у договорі про надання правничої допомоги міститься умова стосовно оплати витрат протягом певного часу після ухвалення рішення суду, займає Верховний Суд у постановах від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20 та від 26.06.2019 року у справі № 813/481/18.

У Практичній рекомендації «Вимоги щодо справедливої сатисфакції», яка видана Головою ЕСПЛ 28.03.2007 року відповідно до правила 32 Регламенту ЕСПЛ, витрати (до яких зазвичай відносять вартість юридичної допомоги), повинні бути дійсними, тобто вони мають бути справді сплачені заявником, або ж він має бути зобов`язаний їх сплатити, відповідно до юридичних чи договірних зобов`язань. Витрати мають бути необхідними, тобто їх сплата мала бути необхідною для запобігання порушенню чи для отримання компенсації після того, як воно сталося. Їх сума повинна бути обґрунтованою. Суду мають бути надані докази, такі як докладні розрахунки та фактури. Вони повинні бути достатньо детальними або Суд міг визначити, наскільки вищенаведені вимоги були дотримані.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 5 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 та у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 200/7763/19-а, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одним із основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним порівняно з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 Постанови).

Враховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, приймаючи до уваги що дана справа є не складною (за обсягом доказів), а також те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, з огляду на те, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між позивачем та адвокатом, і є обов`язковими до виконання, а також те, що угода про надання правничої допомоги є дійсною, приймаючи до уваги також і те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти певні дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, однак приймаючи до уваги принципи добросовісності, розумності та справедливості, а також повне задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу лише у розмірі 7000,00 грн з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України.

Керуючись ст. 252 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТИВ КАПІТАЛ ДНІПРО» про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТИВ КАПІТАЛ ДНІПРО» витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Стягнути з Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТИВ КАПІТАЛ ДНІПРО» витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко