Справа № 500/2757/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2757/24

08 січня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Теребовлянської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області до Микулинецької селищної ради Тернопільського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Тернопільська районна військова адміністрація Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Теребовлянської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Микулинецької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Тернопільська районна державна адміністрація про:

визнання протиправною бездіяльність Микулинецької селищної ради щодо неприведення у стан готовності до використання за призначенням захисної споруди цивільного захисту - сховища №72054, що знаходиться за адресою: вул.Лесі Українки, 39, с-ще. Дружба, Тернопільського р-ну., Тернопільської обл.;

зобов`язання Микулинецької селищної ради привести у стан готовності до використання за призначенням захисної споруди цивільного захисту - сховища №72054, що знаходиться за адресою: вул.Лесі Українки, 39, с-ще. Дружба, Тернопільського р-ну., Тернопільської обл.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на території Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області за адресою: вул. Л.Українки 39, смт. Дружба, Тернопільського району, Тернопільської області розміщено захисну споруду цивільного захисту - сховище № 72054, яке в умовах військової агресії російської федерації проти України, через недодержання та порушення балансоутримувачем вимог законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд) є не готовим до використання за призначенням, через що не здатне забезпечити захист цивільного населення, а у разі використання за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей.

Ухвалою судді від 03.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження за матеріалами справи, без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 03.05.2024 зупинено провадження у адміністративній справі за позовною заявою Керівника Теребовлянської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області до Микулинецької селищної ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Тернопільська районна державна адміністрація про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №260/4199/22.

Ухвалою суду від 17.11.2025 поновлено провадження в адміністративній справі №500/2757/24.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 03.05.2024 доставлено до електронного кабінету Микулинецької селищної ради доставлено 01.05.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. Клопотань про продовження процесуального строку також до суду не надходило.

Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що на території Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області за адресою: вул. Л.Українки 39, смт. Дружба, Тернопільського району, Тернопільської області розміщено захисну споруду цивільного захисту - сховище № 72054.

Балансоутримувачем захисної споруди цивільного захисту - сховища №72054 є Микулинецька селищна рада.

Згідно технічного паспорту, облікової картки та паспорту захисної споруди сховище № 72054 являє собою окремо розташоване приміщення, прийняте в експлуатацію в 1982 році, загальною площею 360,1 кв.м., призначене для укриття населення у кількості 450 осіб.

В ході обстежень, які проводились в комісіями в 2022 - 2024 роках, з`ясовано, що стан сховища № 72054 не відповідає встановленим вимогам щодо його утримання та експлуатації, а тому споруда не готова до використання за цільовим призначенням.

Так, відповідно до Акту, складеного за результатами проведення оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища № 72054 від 21.09.2022, проведеної комісією Микулинецької селищної ради, встановлено, що сховище не готове до використання за призначенням.

Зокрема, як вбачається із вказаного акту, загальний технічний стан сховища є обмежено працездатним, відсутні таблички на вході і виході, відсутня система водопостачання та показчики руху води, система електропостачання та освітлення потребують ремонту, відсутня система зв`язку та оповіщення, відсутнє заземлення електрообладнання, відсутня гідроізоляція, відсутні системи пожежогасіння та сигналізації, відсутня схема евакуації, відсутні вимірювальні прилади, робочі інструменти формування з обслуговування захисної споруди, відсутня вся необхідна документація на захисну споруду. За результатами оцінки сховище № 72054 оцінено як неготове до використання за призначенням.

Згідно рекомендацій зазначених у акті від 21.09.2022 щодо приведення захисної споруди у готовність до використання за призначенням необхідно провести поточний ремонт споруди, відновити системи життєзабезпечення, інженерно-технічні системи, обладнати місця для сидіння, забезпечити засобами пожежогасіння, засобами надання медичної допомоги, ємкостями з питною та технічною водою, показчиками руху та табличками з написами.

Крім цього, 06.09.2023, 14.11.2023 та 29.01.2024 комісією Микулинецької селищної ради за участю фахівців головного управління ДСНС України в Тернопільській області проведено оцінки стану готовності, експлуатації і використання сховища № 72054.

Як слідує із складених за результатами оцінок актів, стан сховища не покращився, виявлені під час оцінки 21.09.2022 недоліки балансоутримувачем не усунуто та продовжують мати місце, сховище і надалі залишається не готовим до використання за призначенням.

Відповідно до листа Головного управління ДСНС України в Тернопільській області за № 50-709вих.24 від 04.04.2024 в ході щоквартальних обстежень наявного фонду захисних споруд цивільного захисту, представником Головного управління взято участь в комісії по обстеженні даної захисної споруди, за результатами роботи якої встановлено, що споруда № 72054 "не готова" до використання за призначенням у зв`язку з тим, що не відповідає вимогам затверджених наказом МВС України 09.07.2018 № 579 "Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту".

У відповідності до актів оцінки стану готовності захисної споруди №72054 складених вищезазначеною комісією у IV кварталі 2023 року та 1 кварталі 2024 року недоліки вказані комісією не були усунені.

Надаючи правову оцінки встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін. суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Статтею 27 Конституції України також визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя, обов`язок держави - захищати життя людини.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оборону України" оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Згідно із ст.3 Закону України "Про оборону України" підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.2 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів. До захисних споруд цивільного захисту належать сховища та протирадіаційні укриття, а також споруди подвійного призначення.

Цивільним захистом, відповідно до ст.4 КЦЗ України , є функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.21 КЦЗ України громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

Приписами ч.4 та 5 ст.32 КЦЗ України обумовлено, що для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138 (далі Порядок, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі; утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Відповідно до п.9 Порядку утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Згідно із п.10 Порядку балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди, а саме: не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту; не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.

Згідно із п.11 Порядку вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579 затверджено Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.07.2018 за № 879/32331.

Відповідно до п.1 Розділу І вказаних Вимог, споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Згідно з п.7 Розділу II Вимог споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами.

Положеннями Підрозділу 2 "Оцінка стану готовності захисних споруд до використання за призначенням" Розділу VI "Організація заходів з утримання, експлуатації та обслуговування захисних споруд" Вимог визначено, що для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі: здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.

Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами (пп.4 п.2 Розділу VI Вимоги).

Підпунктами 5, 6 п.2 розділу VI Вимоги визначено, що залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС до оцінки стану готовності, проведення інших обстежень захисних споруд (за винятком оцінки стану готовності під час нагляду) здійснюється за зверненням балансоутримувача.

Відповідно до пп.8 п.2 Розділу VI Вимоги під час оцінки стану готовності перевіряються: загальний стан приміщень, входів, оголовків аварійних виходів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно- герметичних перемичок (зовнішнім оглядом); двері (ворота, ставні), механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв`язку, автоматики та іншого інженерного обладнання (випробуванням на працездатність); температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди; наявність і стан засобів пожежогасіння; герметичність захисної споруди.

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.

У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням (пп.8 п.2 Розділу VI Вимоги).

Таким чином, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів, що передбачено п.8 ст.32 КЦЗ України та п.9 Порядку.

Як встановлено судом, на території Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області за адресою: вул. Л.Українки 39, смт. Дружба, Тернопільського району, Тернопільської області розміщено захисну споруду цивільного захисту - сховище № 72054.

Вказана захисна споруда цивільного захисту перебуває у комунальній власності Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

З матеріалів справи слідує, що оцінка стану готовності захисної споруди з обліковим номером 72054 проводилась неодноразово та за її результатами складено відповідні акти, якими дана споруда оцінюється як не готова до використання за призначенням.

Вказана захисна споруда є не готовою до використання за призначенням.

З обставин цієї справи вбачається також, що відповідач не демонструє незгоди із висновками актів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.20 КЦЗ України на суб`єкта господарювання покладається обов`язок, зокрема щодо забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням.

Невжиття визначених законодавством заходів з метою приведення захисної споруди, до стану готовності, суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

Відтак, у спірних правовідносинах відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо неприведення захисної споруди цивільного захисту з обліковим номером 72054, що знаходиться на території Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області за адресою: вул. Л.Українки 39, смт. Дружба, Тернопільського району, Тернопільської області у належний для її використання за призначенням стан.

Аналогічних правових позицій за позовами прокурора притримується Верховний Суд у справі № 826/12192/16 (постанова від 03.10.2018) та у справі № 820/5164/15 (постанова від 25.07.2019).

Окрім того, об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 20.06.2024 справу № 260/4199/22 звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.05.2019 у справі № 820/4717/16, правовідносини в якій є подібними до тих, що склалися у справі, яка розглядається, зазначила, що звернення прокурора до суду із позовом в інтересах держави в особі територіального органу ДСНС України про спонукання балансоутримувачів до приведення в належний стан і готовність до використання за призначенням захисних споруд цивільного захисту обумовлені реалізацією прокурором передбачених КАС України та Законом України "Про прокуратуру" повноважень щодо захисту інтересів держави і спрямовані на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, у тому числі на забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей, для збереження їх життя та здоров`я в разі військової агресії.

Відтак, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір у справі №820/4717/16 є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення та усунення порушень у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, а саме щодо стану готовності пунктів управління, захисних споруд і наявності планів цивільного захисту на особливий період і планів реагування на надзвичайні ситуації.

Також Велика Палата Верховного Суду вказала на безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача про відсутність в територіального органу ДСНС України повноважень на звернення до суду з таким позовом.

Відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.3 ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

"Інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 826/2793/18 та від 06.02.2019 у справі № 810/3046/17 сформульовано визнання "інтересу держави" ("публічного інтересу") як важливої для значної кількості фізичних і юридичних осіб потреби, які відповідно до законодавчо встановленої компетенції забезпечуються суб`єктами публічної адміністрації. Тобто публічний інтерес є не чим іншим, як певною сукупністю приватних інтересів.

Відтак, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Невиконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту є порушенням державних інтересів та призводить до порушення встановлених державою гарантій по забезпеченню конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності, насамперед в умовах збройної агресії російської федерації проти України.

Не зважаючи на факт початку повномасштабної військової агресії російської федерації проти України, відповідач допускає порушення та недотримання вимог законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єкту цивільного захисту (захисної споруди), не вживаються заходи, спрямовані на приведення захисної споруди, у стан, придатний для його використання за цільовим призначенням для укриття населення.

Відповідачем не забезпечено готовність до використання захисної споруди цивільного захисту, а Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області не уповноважено вжити дієвих та достатніх заходів з метою зобов`язання відповідача привести захисну споруду до готового стану з метою використання за призначенням.

У вказаних правовідносинах недобросовісна поведінка посадових осіб відповідача щодо недотримання та порушення законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд) протягом тривалого часу може призвести до загрози травмування та загибелі людей.

Відповідно до ч.15 ст.32 КЦЗ України контроль за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, спільно з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими державними адміністраціями.

Згідно з положеннями п.12 Розділу "Утримання фонду захисних споруд" Порядку, здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями.

Відповідно до п.48 ч.2 ст.17-1 КЦЗ України виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту звертається до адміністративного суду щодо допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок (у разі їх недопущення з підстав інших, ніж передбачені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"), а також щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно- монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, у разі якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 11.08.2023 у справі № 560/10015/22 у ДСНС, як суб`єкта владних повноважень при застосуванні своєї компетенції, є право на звернення до суду виключно з позовами про застосування заходів реагування. Також зазначено, що КЦЗ України не передбачає повноважень ДСНС на звернення до суду із позовними вимогами про зобов`язання привести у стан готовності захисну споруду.

Отже, у контексті фактичних обставин цієї справи ДСНС, інший орган державної влади, орган місцевого самоврядування не наділені повноваженнями / правом звернутися до суду з позовом про вжиття заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисних споруд цивільного захисту.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 припинено заходи державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану.

Верховний Суд у постанові від 29.11.2022 у справі № 240/401/19 відступив від раніше викладених висновків щодо права прокурора на звернення до адміністративного суду з позовом в інтересах держави, зазначивши, що прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду з позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом; передбачене законами загальне повноваження державного органу на звернення до суду або можливість бути позивачем чи відповідачем у справі (як от у Кабінету Міністрів України) не свідчить про право такого органу на звернення з адміністративним позовом у конкретних правовідносинах, оскільки законом має бути прямо визначено, у яких випадках та який орган може / повинен звернутися до суду. У разі, якщо адміністративні суди доходять висновку про відсутність у прокурора права на звернення з позовом до суду в інтересах держави з підстави наявності органу, що має повноваження на звернення з таким позовом до суду, суди повинні чітко вказати, до компетенції якого саме органу належить повноваження на звернення до суду та яким Законом це право передбачено.

Відтак, суд вважає, що інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі у спосіб, обраний прокурором зобов`язати Микулинецьку селищну раду привести у стан готовності до використання за призначенням захисної споруди цивільного захисту - сховища №72054, що знаходиться за адресою: вул.Лесі Українки, 39, с-ще. Дружба, Тернопільського р-ну., Тернопільської обл.

В силу приписів ч.2 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.139, 142, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Микулинецької селищної ради щодо неприведення у стан готовності до використання за призначенням захисної споруди цивільного захисту - сховища №72054, що знаходиться за адресою: вул.Лесі Українки, 39, с-ще. Дружба, Тернопільського р-ну., Тернопільської обл.

Зобов`язати Микулинецьку селищну раду привести у стан готовності до використання за призначенням захисної споруди цивільного захисту - сховища №72054, що знаходиться за адресою: вул.Лесі Українки, 39, с-ще. Дружба, Тернопільського р-ну., Тернопільської обл.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 08 січня 2026 року.

Реквізити учасників справи:

позивачі:

- Керівник Теребовлянської окружної прокуратури (місцезнаходження/місце проживання: вул. 22 Січня, 14, м. Теребовля, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 48101, код ЄДРПОУ );

- Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Лесі Українки, 6, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46011, кд );

відповідач:

- Микулинецька селищна рада (місцезнаходження/місце проживання: вул. Поштова, 1, Б, с-ще Микулинці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 48120, );

третя особа:

- Тернопільська районна військова адміністрація (місцезнаходження/місце проживання: майдан Перемоги, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46009, ) .

Головуючий суддя Баб`юк П.М.