Справа № 140/1621/25
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 рокуСправа № 140/1621/25 пров. № А/857/21239/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року (суддя Мачульський В.В.. м.Луцьк), -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (далі ТОВ) звернулося до суду з позовом до Волинської митниці (далі Митниця), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Митниці про коригування митної вартості товарів від 25.11.2024 №UA205050/2024/000289/2 (далі Рішення).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі вказує, що під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару, з урахування поданих, у вказаних цілях разом із поданими до митної декларації позивача документами, було встановлено розбіжності у товаро-супровідних документах, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товарів.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду законними та обґрунтованими, просить залишити його без змін, а апеляційну скарги - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 17.11.2024 між ТОВ (покупець) та WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. (Нідерланди) (продавець), укладено зовнішньоекономічний контракт №1711NL відповідно до якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність покупця товари, зокрема транспортний засіб - автобус VDL Ambassador SB 200 vin - НОМЕР_1 (далі Контракт; а.с.16-20).

Згідно із пунктом 2 Контракту ціна контракту встановлюється є євро. Загальна сума контракту становить 13900 євро. Ціна VDL Ambassador vin НОМЕР_1 становить 3000 євро.

Умови поставки EXW Zevenbergen, 4761 RK Netherlands відповідно до правил «Інкотермс-2010» (пункт 3 Контракту).

Оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати передоплата. Оплата товару за цим контрактом здійснюється покупцем в євро (пункт 5 Контракту).

Відповідно до інвойсу від 17.11.2024 №10240981 WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. (Нідерланди) поставлено автобус VDL Ambassador SB 200 vin - НОМЕР_1 (а.с.21-22 переклад).

Згідно з інструкції в іноземній валюті №46 від 22.11.2024 ТОВ проведено оплату за товари відповідно до контракту №1711NL від 17.11.2024 в сумі 13900 євро.

З метою здійснення митного оформлення вказаного товару в режимі імпорту декларантом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в інтересах ТОВ подано митну декларацію №24UA23U8 від 22.11.2024 (далі МД) на товар «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200; (кузов, шасі, рама) №XMGDE02FS0H017428; включаючи водія, загальна к-сть сидячих - 43 місця; загальна к-сть стоячих - 40 місць; -для людей з обмеженими можливостями - 1 місце; призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна 6693см.куб.; номер двигуна - невизначений; потужність - 162kw; - колісна формула - 4x2; календарний рік виготовлення - 2010; модельний рік виготовлення - 2010; Країна виробництва - (NL) Торгівельна марка «VDL» (а.с.33-34).

Разом з МД позивачем було подано перелік документів, визначених в гр.44 МД, а саме: рахунок-фактура (iнвойс) №10240981 від 17.11.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми AF01331213 від 19.11.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 13.12.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 18.11.2024; калькуляція транспортних витрат від 21.11.2024; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №1802 від 22.11.2024; Контракт; договір про надання послуг митного брокера №24/01 від 24.01.2022; інші некласифіковані документи - довідка №221124016 від 22.11.2024; інші некласифіковані документи фото; копія митної декларації країни відправлення №MRN24NLCU638LOE2IXDA2 від 19.11.2024.

За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, у зв`язку із чим декларанту було запропоновано надати додаткові документи (а.с.102).

У відповідь на електронне повідомлення митного органу позивачем було додатково надано копію платіжної інструкції в іноземній валюті №46 від 22.11.2024, договір про надання послуг №17-1/11 від 17.11.2024 та акт прийому-передачі №17-1/11 від 21.11.2024 та лист пояснення (а.с.23-27,53-55).

25.11.2024 відповідачем було винесено Рішення та карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2024/001152 (а.с.39-42).

Як зазначено у графі 33 спірного Рішення про коригування митної вартості товарів, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

1) графі 44 МД декларантом вказано Контракт, який фактично не надано;

2) продавець товару відповідно до інвойсу від 17.11.2024 №10240981 - фірма WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V., зареєстрована в Нідерландах, та поставка товару здійснюється з Нідерландів відповідно до товаросупровідних документів. При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.11.2024 № НОМЕР_3 видане в Австрії;

3) надана копія митної декларації країни відправлення не містила ні присвоєного номеру, ні дати оформлення;

4) для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом разом з №24UA23U було надано калькуляцію транспортних витрат від 21.11.2024 б/н, проте не було надано жодних документів, які б підтверджували суму фактично понесених витрат.

Крім того, позивачем 06.01.2025 було додатково надіслано додаткові документи та пояснення (а.с.56-60-55).

Однак листом від 21.01.2025 Митниця відмовила у скасуванні спірного рішення про коригування митної вартості товару (а.с.61-65).

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України (далі МК), згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби. За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість подібного товару, митне оформлення якого вже завершено,- пасажирського автобуса ідентичної марки «VDL BERKHOF» та моделі «AMBASSADOR 200», з ідентичною країною походження (EU), ідентичного календарного та модельного року виготовлення- 2010, з подібними технічними характеристиками (6693см3, 162квт, 43 сидячих та 40 стоячих місць), який ввезено на митну територію України на ідентичних умовах поставки EXW Zevenbergen, NL від ідентичного продавця «WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V.», та з урахуванням обсягу партії товару (1 шт). Рівень митної вартості становить: 9500,00 євро за шт (МД від 14.11.2023 року №UA205030/2023/021284).

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК про що свідчить митна декларація № 24UA28U2 від 25.11.2024 (а.с.35-36).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою третьою статті 53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Як уже було зазначено вище, як і до митного оформлення, так і до суду першої інстанції позивач надав документи що передбачені статтею 53 МК, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, а саме: рахунок-фактура (iнвойс) №10240981 від 17.11.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми AF01331213 від 19.11.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 13.12.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 18.11.2024; калькуляція транспортних витрат від 21.11.2024; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №1802 від 22.11.2024; Контракт; договір про надання послуг митного брокера №24/01 від 24.01.2022; інші некласифіковані документи - довідка №221124016 від 22.11.2024; інші некласифіковані документи фото; копія митної декларації країни відправлення №MRN24NLCU638LOE2IXDA2 від 19.11.2024.

Додатково на вимогу митного органу позивачем було надано, зокрема: копію платіжної інструкції в іноземній валюті №46 від 22.11.2024, договір про надання послуг №17-1/11 від 17.11.2024 та акт прийому-передачі №17-1/11 від 17.11.2024; копію заяви про купівлю іноземної валюти; копію валютного SWIFT, копію листа АТ «ПУМБ» від 27.10.2023 №LSK-07.8/155.

З огляду на це, необхідно зауважити, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару: «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200; (кузов, шасі, рама) №XMGDE02FS0H017428; включаючи водія, загальна к-сть сидячих - 43 місця; загальна к-сть стоячих - 40 місць; -для людей з обмеженими можливостями - 1 місце; призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна 6693см.куб.; номер двигуна - невизначений; потужність - 162kw; - колісна формула - 4x2; календарний рік виготовлення - 2010; модельний рік виготовлення - 2010; Країна виробництва - (NL) Торгівельна марка «VDL».

При цьому позиція відповідача, викладена у спірному Рішенні полягає у тому, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності.

З приводу твердження відповідача про те, що продавець товару згідно Контракту фірма WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V., зареєстрована в Нідерландах, та поставка товару здійснюється з Нідерландів відповідно до товаросупровідних документів, при цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.11.2024 № НОМЕР_3 видане в Австрії, суд зазначає, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

З поданих декларантом документів (Контракту) зрозуміло, що продавцем є компанія WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. (Нідерланди). Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.

Також чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митного органу та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Більше того, суд зауважує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом в розумінні митного законодавства, який підтверджує митну вартість товару.

Крім того, Митницею в оскаржуваному рішенні, як однією з підстав його винесення було зазначено, що одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 Кодексу). Пунктом 5 Контракту передбачена передоплата за товар. Банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, разом з МД №24UA23U8 від 22.11.2024 не було надано.

Проте, на вимогу митного органу ТОВ було надано платіжну інструкцію в іноземній валюті №46 від 22.11.2024, що підтверджено графою 18 Рішення .

Посилання відповідача на те, що у графі 70 «Призначення платежу» даного банківських платіжного документу міститься лише посилання на Контракт, тому, оскільки в наданому суду платіжному дорученні відсутня повна інформація щодо призначення платежу, на підставі якого здійснювалося перерахування коштів, а саме: не зазначено рахунку-фактури (інвойсу), що призводить до неможливості ідентифікувати його з певною поставкою товару, то такий документ не є достатнім доказом підтвердження заявленої митної вартості товарів. Зауважує, що форма оплати, передбачена контрактом, є саме передоплата. Тоді як товар був оформлений на експорт 19.11.2024 (згідно копії митної декларації країни відправлення №MRN24NLCU638LOE2IXDA2), а платіжна інструкція в іноземній валюті №46 датовано 22.11.2024.

Разом з тим, на дату подання декларації 22.11.2024 оплата за товар проведена в повному обсязі, що відповідає умовам оплати визначеним в Контракті. Наведене підтверджено записом в призначенні платежу - передоплата за транспортний згідно контракту (Prepayment for the vehicle according to the contract 1711NL DD 17.11.2024).

Також, листом АТ «ПУМБ» № LSK-07.8/155 від 27.10.2023 повідомлено, що рахунки ТОВ відкриті та обслуговуються на умовах Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів, укладеного клієнтом з Банком 20.07.2021. Умови вказаного Договору відповідають нормам законодавства з питань електронного документообігу в частині правового статусу електронного документа. Сторони взаємно визнають юридичну (доказову) силу за електронними документами, підписаними клієнтом/представниками клієнта та/або уповноваженими працівниками банку з використанням удосконалених/кваліфікованих ЕЦП без необхідності їх підтвердження документами на паперових носіях з накладенням на них власноручних підписів (а.с.24-25).

Отже, платіжна інструкція в іноземній валюті №46 від 22.11.2024 повністю відповідає умовам оплати, визначеним в специфікації в інвойсі №10240981 від 17.11.2024 та контракті №1711NL від 17.11.2024, що підтверджено записам в призначенні платежу - Prepayment for the vehicle according to the contract 1711NL DD 17.11.2024.

Крім того, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості (вказані висновки узгоджуються із правовою позицією, наведеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі № 380/842/20).

Щодо твердження митного органу, що для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 21.11.2024 б/н, проте не надано жодних документів, які б підтверджували суму фактично понесених витрат, то дійсно при поданні електронної декларації для митного оформлення товару позивачем було надано калькуляцію транспортних витрат від 21.11.2024. Проте, на вимогу Митниці позивачем додатково було надано договір про надання послуг №17-1/11 від 17.11.2024 та акт прийому-передачі №17-1/11 від 17.11.2024, що підтверджено представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Так, транспортні витрати підтверджені договором про надання послуг №17-1/11 від 17.11.2024 відповідно до пункту 2.1. якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати послуги з транспортування автобусу VDL з ідентифікаційним номером vin- НОМЕР_1 власним ходом з місяця знаходження вантажу за адресою: Zevenbergen (Нідерланди) до пункту його призначення за адресою: м. Ковель, вул. Володимирська, 151, Волинська обл., Україна. Замовник та виконавець за результатами надання послуги перевезення вантажу складають акт приймання-передачі наданих послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг є підтвердженням сторін про належне виконання послуг виконавцем (а.с.24-26).

Згідно акту прийому-передачі №17-1/11 від 17.11.2024 вартість наданих послуг складає 39250,00 грн. (а.с.27).

Відповідно до калькуляції витрат по доставці автобуса VDL Ambassador SB 200 vin- НОМЕР_4 витрати на транспортування по маршруту Zevenbergen (Нідерланди)- Ковель Україна складають: Zevenbergen (Нідерланди) Ягодин Україна у сумі 37825,00 грн. (1513 км.), Ягодин Ковель у сумі 1425,00 грн. (57 км.) (а.с.52). Калькуляцією також підтверджено, що страхування за рахунок ТОВ не здійснювалося, розвантажувальні та навантажувальні роботи не проводилися.

Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відтак, подані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на транспортування є достатніми.

Звідси відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Крім того, в оскаржуваному Рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Відповідно до положень статті 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби на рівні 9500 євро за шт. (МД від 14.11.2023 року №UA205030/2023/021284).

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірному Рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості.

При цьому суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за ціною договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.12.2020 в справі №804/4906/15.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару, а митним органом не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, а лише надіслано декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимогу про надання додаткових документів, та в подальшому прийнято оскаржуване Рішення.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
Т. В. Онишкевич