Справа № 300/6449/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. справа № 300/6449/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) в інтересах якого діє представник за довіреністю Кузів В.М. (далі також - представник позивача) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі також - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по червень 2025 року, та нарахування не в повному обсязі індексації грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року та за липень 2025 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по червень 2025 року, та перерахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року та за липень 2025 року в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом ГУ НП в Івано-Франківській області по особовому складу від 31.07.2025 №378 о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) згідно з частиною 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію. При звільненні зі служби в поліції відповідачем нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки, однак при обчисленні такої грошової компенсації відповідачем не було враховано повне грошове забезпечення, яке виплачувалося на день звільнення позивача із служби, а саме не нараховано індексацію, а саме за листопад 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по червень 2025 року, та нараховано не в повному обсязі індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року та за липень 2025 року. Зазначені дії відповідача, позивач вважає протиправними та просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії на усунення зазначених порушень.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.26-27).

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву. У відзиві представник відповідача проти позову заперечив та вказав на відсутність правових підстав для нарахування і виплати індексації грошового забезпечення у спірних періодах. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Відповідач своїм правом на подання заперечення, не скористався.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено такі обставини.

Наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області за №35 о/с від 31.07.2025 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління, з 31.07.2025, з виплатою грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку за фактично відпрацьований час: у 2015 календарному році - у кількості 04 доби, у 2019 календарному році - у кількості 44 доби, у 2020 календарному році - у кількості 15 діб, у 2021 календарному році - у кількості 45 діб, у 2022 календарному році - у кількості 31 доба, у 2023 календарному році - у кількості 45 діб, у 2024 календарному році - у кількості 45 діб,, у 2025 календарному році - у кількості 26 діб та установлено щомісячну премію за липень 2025 року при звільненні у розмірі 246,783% (а.с.9).

На звернення представника позивача від 27.08.2025, ГУНП в Івано-Франківській області листом від 03.09.2025, надало відомості про нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з листопада 2015 року по липень 2025 (а.с.10-20).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 2015 року по 2025 рік, представник позивача, діючи в інтересах позивача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Щодо позовних вимог про допущену бездіяльність відповідача в частині нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по червень 2025 року, та нараховано не в повному обсязі індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року та за липень 2025 року, то суд зазначає таке.

Згідно пункту 4 частини десятої статті 62 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 квітня 2016 року за №260, визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною п`ятою статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", абз.2 статті 1 якого встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно абз.4 частини першої статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Приписи частини шостої статті 2 вказаного Закону визначають, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За правилами частини першої статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 1 січня 2016 року - 103 відсотка).

Згідно частини другої статті 6 вказаного Закону порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням змін внесених постановою КМ України від 18 жовтня 2017 року №782 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п.4 зазначеного Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Пунктом 11 вказаного Порядку встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відтак, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016 року - 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - з місяця введення в дію (опублікування) Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (п.4 Порядку).

Відповідно до п.6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів І коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9- рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи із служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

При цьому, обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.04.2023 у справі №420/19450/21, що враховується судом, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

Відповідно до архівних відомостей про грошове забезпечення позивача, наявних в матеріалах справи, видно, що за період з листопада 2015 по грудень 2015, з січня 2016 по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по червень 2025 року, та нараховано не в повному обсязі індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року та за липень 2025 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача та з урахуванням викладеного, вказана вимога не обмежується будь-яким строком.

В свою чергу, відсутність в нормативно-правовому акті певної категорії осіб, тобто наявність законодавчої прогалини, не може мати наслідком порушенням державою взятих на себе зобов`язань.

Доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для нарахування спірної індексації до 24.10.2017, тобто до внесення змін до Порядку №1078, є необґрунтованими, оскільки Закон №580-VIII має вищу юридичну силу ніж Порядок №1078.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі №160/35/20, від 16.07.2020 у справі №2140/1763/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача у не проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 по грудень 2015, з січня 2016 по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по червень 2025 року, та нараховано не в повному обсязі індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року та за липень 2025 року, є обґрунтованими.

Як наслідок слід зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по червень 2025 року, та перерахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року та за липень 2025 року в повному обсязі.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи все викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 40108798, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по червень 2025 року, та нарахування не в повному обсязі індексації грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року та за липень 2025 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 40108798, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по червень 2025 року, та перерахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року та за липень 2025 року в повному обсязі.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.