Справа № 380/9525/25
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 рокусправа № 380/9525/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 . Позивач просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги на нього в розмірі місячного грошового забезпечення та на дружину і двох доньок по 50 відсотків місячного грошового забезпечення у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт на нове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 та добових у розмірі 2400 гривень;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу на нього у розмірі місячного грошового забезпечення та на дружину і двох доньок по 50 відсотків місячного грошового забезпечення у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт на нове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 суму добових витрат у розмірі 2400 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та був виключений 25.03.2025 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.03.2025 №66. До 24.02.2022 місце дислокації військової частини НОМЕР_1 було АДРЕСА_2 . В зв`язку з збройною агресію російської федерації проти України, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 №38 військова частина НОМЕР_1 була передислокована до АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.03.2022 №61 було визначено місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . 18.07.2022 я прибув до м. Львів відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2022 №165. Під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 до часу виключення мене 25.03.2025 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , він не отримав підйому допомогу. 10.04.2025 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату підйомної допомоги. На його заяву була надана відповідь від 24.04.2025 №681/185/10/36/598/пс, якою відмовлено у виплаті, що і слугувало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 15.05.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 №38 в зв`язку з відкритою збройною агресією російської федерації проти України, введенням воєнного стану в країні, нанесенням багаторазових повітряних ударів по аеродрому ОСОБА_2 та для виведення особового складу військової частини НОМЕР_1 з під удару військової частини НОМЕР_1 було визначено вибути у АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.03.2022 №61 було визначено місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . 18.07.2022 позивач прибув до м. Львів відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2022 №165. Відповідно до директиви Міністра оборони України пунктом дислокації військової частини НОМЕР_1 є АДРЕСА_2 . Відповідно до статті 45.2 розділу ІІ Податкового кодексу, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Податковою адресою військової частини НОМЕР_1 є АДРЕСА_2 . Військова частина НОМЕР_1 знаходиться у АДРЕСА_1 , але податкову адресу не змінила та директиви Міністерства оборони України на проведення передислокації не надавалося, в зв`язку з чим відсутні підстави виплачувати підйомну допомогу ОСОБА_1 .

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та був виключений 25.03.2025 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.03.2025 №66.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 №38 в зв`язку з відкритою збройною агресією російської федерації проти України, введенням воєнного стану в країні, нанесенням багаторазових повітряних ударів по аеродрому ОСОБА_2 та для виведення особового складу військової частини НОМЕР_1 із під удару військової частини НОМЕР_1 було визначено вибути у АДРЕСА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.03.2022 №61 було визначено місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

18.07.2022 позивач прибув до м. Львів відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2022 №165.

10.04.2025 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату підйомної допомоги на себе та членів родини у зв`язку з передислокацією військової частини.

Листом від 24.04.2025 відповідач повідомив, що відповідно до директиви Міністра оборони України пунктом дислокації військової частини НОМЕР_1 є АДРЕСА_2 . Військова частина НОМЕР_1 знаходиться у АДРЕСА_1 , але податкову адресу не змінила та директиви Міністерства оборони України на проведення передислокації не надавалося, в зв`язку з чим відсутні підстави виплачувати Вам підйомну допомогу.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами п.1 частини 3 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ визначено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Також аналогічні норми містяться і у пункті 1 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 №45 (далі - Порядок №45).

А у відповідності до пункту 2 Порядку №45 встановлено, що право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:

- на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;

-на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;

-на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.

Згідно п.3 Порядку №45, розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем відповідно до навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.

У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

Отже, із аналізу наведених вище норм чинного законодавства слідує, що військовослужбовці, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший на нове місце дислокації військової частини, мають право на виплату їм підйомної допомоги.

За п. 5 Порядку №45, підйомна допомога та добові в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому нарахованої суми до виплати, який видається на підставі рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Відповідно до п. 6 Порядку №45, підйомна допомога та добові виплачуються на членів сім`ї військовослужбовця, які на дату їх приїзду на нове місце служби військовослужбовця зазначені в його особовій справі, а саме: на дружину (чоловіка) незалежно від віку і працездатності, шлюб з якою (яким) зареєстрований до дати прибуття військовослужбовця на нове місце служби або прийому (призову) на військову службу за контрактом (призовом); на дітей військовослужбовця і його дружини (чоловіка), у тому числі усиновлених, які не досягли повноліття (в тому числі непрацездатних незалежно від віку); на непрацездатних батьків або усиновителів військовослужбовця та його дружини (чоловіка).

Приписами п.8 Порядку №45 визначено, що підйомна допомога військовослужбовцям, у тому числі на членів сім`ї, виплачується не більш як за два переїзди військовослужбовця протягом календарного року, пов`язані з призначенням на посади чи передислокацією військової частини (підрозділу).

Так, як встановлено судом із наявних в матеріалах копій документів, позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , до 24.02.2022 місце дислокації військової частини НОМЕР_1 було АДРЕСА_2 .

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 №38 в зв`язку з відкритою збройною агресією російської федерації проти України, введенням воєнного стану в країні, нанесенням багаторазових повітряних ударів по аеродрому ОСОБА_2 та для виведення особового складу військової частини НОМЕР_1 із під удару військової частини НОМЕР_1 було визначено вибути у АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.03.2022 №61 місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 було визначено АДРЕСА_1 .

18.07.2022 позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2022 №165.

Таким чином, із аналізу встановлених вище судом обставин у даній справі та вищенаведених приписів чинного законодавства у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач має право на виплату йому підйомної допомоги та добових, у тому числі на членів сім`ї, зокрема дружину та двох доньок, як просить позивач.

При цьому суд зазначає, що Порядок №45 передбачає механізм та порядок нарахування та виплати підйомної допомоги та добових в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця, а тому у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання позивачу виплатити фіксовану суму добових витрат слід відмовити, оскільки визначення конкретного розміру добових належить до виключної компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати розрахунок такої суми, обчислення таких сум належить до відання компетентних структур відповідача.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що Військова частина НОМЕР_1 знаходиться у АДРЕСА_1 , але податкову адресу не змінила, оскільки вищевказані положення 1 Закону №2011-ХІІ та Порядку №45 передбачають виплату підйомної допомоги у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби та нове місце дислокації військової частини, а не зміни податкової адреси військової частини.

При цьому, суд зазначає, що виплата допомоги здійснюється відповідно до наказу командира військової частини, який видається на підставі рапорту військовослужбовця.

При цьому, законодавством не встановлено строки звернення військовослужбовця з відповідним рапортом після звільнення. Єдиним обмеженням є можливість військовослужбовця скористатись таким правом протягом трьох років із дня виникнення такого права на отримання.

Матеріали справи не містять доказів звернення позивача під час проходження військової служби з відповідним рапортом.

Проте, суд враховує, що право на отримання такої допомоги зберігається за військовослужбовцем і після звільнення.

10.04.2025 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією військової частини.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату підйомної допомоги у межах строку визначеного п. 13 Порядку №45. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за даним позовом, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 та на його дружині ОСОБА_3 , та донькам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт на нове місце дислокації Військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення, добові та 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, а саме дружині ОСОБА_3 , та донькам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт на нове місце дислокації Військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 .

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна