Справа № 620/12740/25
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року Чернігів Справа № 620/12740/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дубіної М.М., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

21.11.2025 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрована у суді 25.11.2025), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова № 168), у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.10.2024 по 14.05.2025;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, передбачену постановою № 168, у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.10.2024 по 14.05.2025;

визнати протиправним дії військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати йому грошового забезпечення за період з 01.02.2025 по 23.08.2025 включно;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за період з 01.02.2025 по 23.08.2025 включно.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він в період з 26.02.2022 по 06.05.2022, з 07.05.2022 по 31.05.2022, з 27.06.2022 по 27.08.2022, з 11.09.2022 по 18.10.2022, з 19.10.2022 по 01.12.2022, з 12.02.2023 по 27.03.2023, з 27.03.2023 по 24.04.2023 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та 24.04.2023 під час виконання бойового завдання отримав поранення, через яке тривалий час перебував на обстеженні та безперервному стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, тому має право на нарахування та виплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168 у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування його на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.10.2024 по 14.05.2025, а також на грошове забезпечення за період з 01.02.2025 по 23.08.2025, проте відповідач протиправно не здійснив йому виплату такої додаткової винагороди та грошового забезпечення.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М. М. від 27.11.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача, заперечуючи проти заявлених позовних вимог просить суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що перебування військовослужбовця на тривалому лікуванні із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може бути безмежним, а тому є логічним наявність в структурній будові частини одинадцятої статті 10-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) часового обмеження по грошовому та матеріальному забезпеченні на час перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва); зі змісту довідок про грошове забезпечення позивача за 2022-2025 роки можна встановити, що позивачу щомісяця виплачувалось грошове забезпечення у розмірі 25 961, 00 грн та додаткова винагорода, передбачена постановою № 168 у розмірі 100 000, 00 грн впродовж встановленого Законом строку, а грошове забезпечення - по березень 2025 року.

Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 у період з 26.02.2022 по 23.08.2025 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 . 23.08.2025 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби та виключений зі списків військової частини НОМЕР_2 наказом командира (по стройовій частині) №245.

Директивою командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10.06.2024 № Д-41/ДСК «Про проведення додаткових організаційних заходів у військах оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в 2025 році» військову частину НОМЕР_2 переформовано в управління Військової частини НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , умовне найменування - військова частина НОМЕР_2 та ідентифікаційний код - НОМЕР_4 - анульовано.

В період з 26.02.2022 по 06.05.2022, з 07.05.2022 по 31.05.2022, з 27.06.2022 по 27.08.2022, з 11.09.2022 по 18.10.2022, з 19.10.2022 по 01.12.2022, з 12.02.2023 по 27.03.2023, з 27.03.2023 по 24.04.2023 позивач брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Ніжин Чернігівська обл., с. Стодоли Чернігівської обл. с. Покровське Донецької обл., с. Жовта Круча Запорізької обл., м. Соледар, Донецької обл., м. Бахмут, Донецької обл., с. Піщане, Харківської обл., с. Ямпіль Донецької область, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 17.04.2025№2468.

Під час проходження служби 24.04.2023 ОСОБА_1 , в районі Серебрянського лісництва Донецької області, підірвався на невідомому вибуховому пристрої, про що йому військовою частиною НОМЕР_2 було видано довідку про обставини травми від 29.04.2023 №2045.

Судом встановлено, що позивач проходив тривале стаціонарне лікування, а саме:

- з 25.04.2023 по 29.04.2023 у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону (виписка із медичної карти стаціонарного хворого від 29.04.2023№6757 );

- з 29.04.2023 по 11.05.2023 (виписка із медичної карти стаціонарного хворого від 11.05.2023 №13004) я перебував на стаціонарному лікуванні.

- з 11.05.2023 по 26.06.2023 ( виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 26.06.2023 №1446);

- з 26.06.2023 по 29.08.2023 (виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 29.08.2023 №12129);

- з 26.06.2023 по 12.09.2023 (довідка КНП «Чернігівська обласна лікарня» ЧОР від 12.09.2023 №882);

- з 12.09.2023 по 15.09.2023 (виписка із медичної карти стаціонарного хворого від 15.09.2023 №4114);

- з 27.09.2023 по 06.10.2023 (виписка із медичної карти стаціонарного хворого від 06.10.2023№22288);

- з 17.10.2023 по 22.11.2023, з 22.11.2023 по 03.04.2024, з 03.04.2024 по 30.03.2025, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в медичних установах Республіки Хорватія.

Згідно із довідкою про обставини травми від 29.04.2023 №2045 Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Також, судом встановлено, що 15.09.2023 був проведений медичний огляд позивача госпітальною ВЛК, за результатами якого йому було встановлено діагноз: стан після МВТ (24.04.2023) травматичної ампутації правої ступні, скалкових поранень лівої нижньої кінцівки, компартмент синдрому лівої гомілки, множинних осколкових поранень калитки з пошкодженням обох яєчок, ліковано оперативно (24.04.2023 -орхектомії справа, ушивання лівого яєчка, екзартикуляції на рівні правого гомілково-ступневого суглобу фасціотомії лівої гомілки, ампутації правої нижньої кінцівки; 01.05.2023- санації кукуси правої гомілки та накладання ВАК-системи на праву та ліву гомілку; 04.05.2023- санації кукси правої гомілки та накладання вторинних швів на рану лівої гомілки та формування кукси правої гомілки; 13.07.2023 - некректомії під загальним наркозом- нефректомії культі правої гомілки; 27.07.2023 - некректомія під загальним наркозом - некректомія культі правої гомілки; 03.08.2023 - реампутація нижньої кінцівки на рівні гомілки, аутодермопластики, вадної ампутаційної кукси правої нижньої кінцівки на рівні н/3 гомілки, у вигляді в`ялогранулюючої рани кукси з тимчасовим порушенням функцій, та складена відповідна довідка ВЛК від 15.09.2023 № 1600, у якій зазначено, що Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; на підставі статті 81 графи II розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів: ступень тяжкості травми - «тяжка».

14.05.2025 16 Регіональна ВЛК (м. Львів) протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0514-1208-1053-0 було затверджено постанову госпітальної ВЛК хірургічного профілю при ВМКЦ ЗР, оформлена свідоцтвом про хворобу від 06.05.2025 № 2025-0506-0024-5136-7, у якому серед іншого зазначено, шо 31.03.2025позивач повернувся із Хорватії, доставлений у ВМКЦ ЗР, госпіталізований у відділення загальної терапії та профпатології. За розпорядженням начальника ВМКЦ ЗР скерований на медичний огляд ВЛК дня визначення ступеня придатності до військової служби. Прийняті експертні рішення.-Експертний діагноз погоджено з головним хірургом та головним терапевтом ЗС України; на підставі статті 63а, 78а, 68а, 13а графи III розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби.

Також із довідок про розмір грошового забезпечення позивача від 09.12.2025 № 5988/2, № 5988/3 судом встановлено, що грошове забезпечення за жовтень 2024 року - лютий 2025 року позивачу було виплачено; додаткова винагорода за жовтень 2024 року - 98500, 00 грн.

ОСОБА_1 , вважаючи протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.10.2024 по 14.05.2025 та дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати йому грошового забезпечення за період з 01.02.2025 по 23.08.2025, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є право позивача відповідно до постанови №168 на нарахування й виплату додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманим пораненням під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини, при виконанні бойових завдань за період з 01.10.2024 по 14.05.2025, який знаходиться поза межами чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах та грошового забезпечення за період з 01.02.2025 по 23.08.2025.

Так, відповідно до частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону №2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок №260; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за змістом пункту 2 розділу І якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).

У пункті 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

За правилами пункту 9 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У пункті 1 постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Також пункт 1 постанови №168 передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.

Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тож, суд наголошує, що оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, очевидно, що застосування норм постанови №168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, повинно відбуватися з урахуванням положень Закону №2011-ХІІ та прийнятого на його підставі Порядку №260.

Пункт 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачає, що вйськовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.

Аналогічне правило як було зазначено вище закріплено в абзаці другому пункту 9 розділу І Порядку № 260.

Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) (далі - ВЛК) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.

У відповідності до пункту 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі - Положення №402) загальний час безперервного перебування військовослужбовців у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати дванадцять місяців поспіль. Не пізніше закінчення строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК з метою визначення придатності до військової служби.

У разі визнання військовослужбовця ВЛК непридатним до військової служби, документи про його звільнення з військової служби можуть бути надіслані посадовій особі, яка видає наказ про звільнення, до виписки військовослужбовця із закладу охорони здоров`я (установи).

Медичний огляд ВЛК з метою визначення потреби у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування.

У разі направлення військовослужбовців на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, безперервним перебуванням на лікуванні за кордоном вважається період надання медичних послуг в закладах охорони здоров`я іноземних держав, включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими етапами лікування, реабілітації, протезування.

Після повернення із лікування з-за кордону військовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України для визначення придатності до військової служби або потреби у тривалому лікуванні, за рішенням керівника закладу охорони здоров`я (установи) або інших осіб, визначених абзацом першим пункту 6.1 глави 6 цього розділу.

З метою визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування військовослужбовців за кордоном, медичний огляд може проводитися дистанційно, гарнізонними ВЛК НВМКЦ «ГВКГ», ВМКЦ регіонів за направленням командирів військових частин за місцем їх служби або посадових осіб, у розпорядженні яких перебувають військовослужбовці. У таких випадках до ВЛК разом з направленням на медичний огляд подаються медичні документи військовослужбовця (документи, що підтверджують направлення на лікування за кордон, виписки із медичних карт стаціонарного хворого, консультативні висновки лікарів-спеціалістів, результати додаткових методів досліджень, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), медичні документи іноземних закладів охорони здоров`я (завірені в установленому законодавством порядку копії, перекладені українською мовою) та військово-облікові документи (довідки про проходження військової служби, у тому числі за кордоном, про безпосередню участь у бойових діях тощо).

Постанова ВЛК про продовження тривалого лікування оформляється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає та направляється посадовій особі, яка видала направлення на медичний огляд.

У відповідності до пункту 6.16. глави 6 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд ВЛК обов`язково проводиться військовослужбовцям, які потребують тривалого лікування за кордоном та направляються для лікування за кордон з метою отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги.

Військовослужбовці, які згідно з Критеріями направлення громадян України для лікування за кордон на період дії воєнного стану, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.04.2022 № 574 належать до категорії пацієнтів, медична та/або реабілітаційна допомога яким може надаватися за кордоном, направляються на медичний огляд ВЛК для визначення потреби у тривалому лікуванні за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).

Щодо військовослужбовців, які згідно із зазначеними в абзаці другому цього пункту Критеріями потребують лікування за кордоном та направляються для лікування за кордон з метою отримання медичної допомоги, ВЛК приймає постанову: «Потребує тривалого лікування протягом ______ календарних днів». Примірник довідки ВЛК із зазначеною постановою підлягає направленню до військової частини за місцем проходження служби військовослужбовцем, відповідно до пункту 22.5 глави 22 цього розділу.

Механізм направлення військовослужбовців на лікування за кордон визначається Порядком направлення осіб із складових сил оборони та сил безпеки, постраждалих у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на лікування за кордон, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 411.

Повертаючись до спору який виник у цій справі, щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманим пораненням під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини, при виконанні бойових завдань за період з 01.10.2024 по 14.05.2025, який знаходиться поза межами чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах та грошового забезпечення за період з 01.02.2025 по 23.08.2025, суд констатує, що позивач у період з 17.10.2023 по 22.11.2023, з 22.11.2023 по 03.04.2024, з 03.04.2024 по 30.03.2025, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в медичних установах Республіки Хорватія, що не заперечується сторонами.

Суд зауважує, що згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу І Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови), з метою, зокрема, необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я; потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва); потреби у тривалому лікуванні.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.

Суд наголошує на тому, що виходячи зі змісту приписів статей 17, 65 Основного Закону України, громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції; тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати додаткові гарантії соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення

Тож, за наявності висновку ВЛК про потребу направити позивача на лікування за кордон та відповідно потреби його у тривалому лікуванні, нормами Порядку №260 встановлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки командира військової частини: видати наказ про продовження виплати грошового забезпечення.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом, зокрема у постанові від 19.06.2025 у справі № 480/9155/23.

Судом встановлено, що лише наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23.08.2025 № 246 позивача було виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, у тому числі й грошового. До цього часу рішення про припинення виплати грошового забезпечення позивачу не приймалось, тому позивач має право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування позивача на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, за період з 01.10.2024 по 14.05.2025, а також грошового забезпечення з 01.03.2025 по 23.08.2025.

Суд зазначає, що протиправною бездіяльністю є зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, що на підставі закону чи іншого нормативно-правового акта належать до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

За таких обставин, суд визнає бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168 у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування позивача на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, за період з 01.10.2024 по 14.05.2025, а також грошового забезпечення з 01.03.2025 по 23.08.2025, такою, що не відповідає критеріям, визначеним у статті 19 Конституції України та статті 2 КАС України, а тому є протиправною.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, та внутрішнього переконання, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково у визначений судом спосіб.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-74, 77, 139, 241-246, 250-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково у визначений судом спосіб.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.10.2024 по 14.05.2025.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.10.2024 по 14.05.2025.

Визнати протиправним дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.03.2025 по 23.08.2025 включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.03.2025 по 23.08.2025 включно.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_3 ; місцезнаходження юридичної особи: с. Сіряки, Харківський район, Харківська область, 62366).

Суддя Марія ДУБІНА