Справа № 635/3351/25
Суддя: Бондаренко І. Е.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/3351/25
Провадження № 2-а/635/40/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Бондаренка І.Е., за участю секретаря судового засідання Козлюк Е.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - Позивач) до ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У позовній заяві просить суд скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП №1045 від 23 квітня 2025 року та закрити справу про адміністративне правопорушення, стягнути судовий збір.

Позивач - у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності;

Відповідач - у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву та заперечень, доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови не подав,

Фактичні обставини, на які посилається Позивач:

Із постанови № 1045 від 23.04.2025 вбачається, що посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 визнала Позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, мотивуючи це тим, що Позивач «не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 до 30.01.2025 о 09:00 за повісткою, сформованою та направленою через АТ "Укрпошта"», чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, і наклала штраф у сумі 17 000 грн. Частина третя ст. 210-1 КУпАП встановлює підвищену відповідальність у разі вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період або повторно, і передбачає значний штраф.

З матеріалів справи та відзиву Відповідача вбачається, що 18.01.2025 року засобами поштового зв`язку на адресу Позивача було направлено повістку № 2092039 з вимогою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30.01.2025 року о 09:00 для уточнення облікових даних. За інформацією АТ «Укрпошта» поштове відправлення Позивачем не отримано та повернуто за місцем обслуговування.

22 квітня 2025 року працівниками Національної поліції Позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де уповноваженою посадовою особою складено протокол про адміністративне правопорушення № 1045 за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

23 квітня 2025 року за результатами розгляду зазначеного протоколу Відповідачем винесено постанову № 1045 про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач стверджує, що повістку не отримував, підпису про отримання не ставив, про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 «до 30.01.2025 о 09:00» повідомлений не був, не був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення в самому ІНФОРМАЦІЯ_2, отже його права, гарантовані ст. 268 КУпАП (право бути присутнім при розгляді справи, давати пояснення, заявляти клопотання, користуватися правничою допомогою), були порушені. Стаття 268 КУпАП прямо вимагає, щоб справа про адміністративне правопорушення розглядалася, як загальне правило, у присутності особи; за відсутності особи справа може бути розглянута лише за умови наявності даних про її своєчасне сповіщення про місце й час розгляду та відсутності клопотання про відкладення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 не пояснив, чому провадження щодо події від 30.01.2025 оформлено постановою лише від 23.04.2025, і не довів дотримання строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Частина 9 ст. 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за правопорушення, передбачені ст. 210 і 210-1 КУпАП, вчинені в особливий період, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Позиція Відповідача:

Оцінюючи доводи Відповідача та надані ним докази, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на такий суб`єкт.

Посилання Відповідача на те, що повістка вважається врученою у зв`язку з її поверненням оператором поштового зв`язку, саме по собі не підтверджує належного оповіщення Позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів її вручення, відмови від отримання або інших належних відміток оператора поштового зв`язку, які б свідчили про доведення змісту повістки до відома Позивача.

Сам по собі факт доставлення Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції не може вважатися підтвердженням належного виклику до відповідного органу та не усуває порушень процедури повідомлення особи про необхідність прибуття.

Розглянувши позовну заву, дослідивши додані до неї докази, суд дійшов наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності розглядаються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Частина 3 ст. 286 КАС України надає суду, за результатами розгляду такої справи, зокрема, право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і направити справу на новий розгляд до компетентного органу;скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, змінити захід стягнення, не посилюючи його.

Отже, суд уповноважений як перевірити законність та обґрунтованість постанови № 1045, так і, у разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення, скасувати її з одночасним закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно Позивача за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оцінка доказів щодо належного повідомлення Позивача: Стаття 268 КУпАП гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; користуватися правничою допомогою адвоката; щоб справа про адміністративне правопорушення розглядалася за її участю, за винятком випадків, коли є належні докази своєчасного повідомлення такої особи про місце та час розгляду справи і відсутнє її клопотання про відкладення.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс постанову № 1045 за відсутності Позивача. При цьому у тексті постанови відсутні відомості про дату, час і спосіб повідомлення Позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення; відсутні відомості про роз`яснення прав, про надання можливості надати пояснення або подати клопотання; відсутні дані про відмову Позивача від участі чи про його клопотання про розгляд без нього.

Будь-яких документальних підтверджень (повідомлення про виклик на розгляд справи, розписка про отримання, повідомлення про вручення поштового відправлення, акт про відмову від отримання тощо) Відповідач суду не надав.

Відтак, Відповідач не довів дотримання імперативних вимог ст. 268 КУпАП щодо забезпечення права Позивача на участь у розгляді та реалізацію права на захист. Порушення ст. 268 КУпАП є істотним процедурним порушенням і саме по собі є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оцінка доказів щодо нібито неявки за повісткою:

У постанові № 1045 вказано, що Позивач не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 до 30.01.2025 о 09:00, хоча «було сформовано та направлено» повістку через АТ «Укрпошта». Однак у матеріалах справи відсутня копія самої повістки, відсутній доказ її вручення Позивачу (підпис про отримання, рекомендоване повідомлення про вручення, акт про відмову від отримання, інша належна фіксація), відсутній будь-який документ, що підтверджує, що Позивач був обізнаний про необхідність явки саме в зазначені день і час та про наслідки неявки.

Належне повідомлення особи про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 є ключовою передумовою для притягнення її до відповідальності за ст. 210-1 КУпАП. Якщо повістка не вручена належним чином, відсутній обов`язок особи з`явитися у визначений у ній час.

Суд констатує, що Відповідач не надав жодних доказів вручення повістки Позивачу або його обізнаності про необхідність явки 30.01.2025. Це означає, що ключовий фактичний елемент інкримінованого правопорушення (умисна неявка на виклик та невиконання обов`язку в сфері мобілізаційної підготовки) не доведений.

Як убачається з матеріалів справи та відзиву Відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_3 18 січня 2025 року було направлено на адресу Позивача повістку № 2092039 з вимогою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 30 січня 2025 року о 09:00.

На підтвердження направлення зазначеної повістки Відповідачем долучено реєстр поштових відправлень та інформацію оператора поштового зв`язку, з яких убачається, що поштове відправлення було повернуто відправнику без вручення адресату. Матеріали справи не містять повідомлення про вручення, відмітки про відмову від отримання чи інших належних підтверджень отримання Позивачем зазначеної повістки.

Дотримання строків накладення стягнення: згідно з ч. 9 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 210-1 КУпАП, вчинені в особливий період, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

У постанові № 1045 зазначено, що подія правопорушення полягала у неявці Позивача «до 30.01.2025 о 09:00». Постанова винесена 23.04.2025, тобто майже через шість місяців після зазначеної дати.

Відповідач не пояснив, коли саме він виявив нібито правопорушення та чому воно було оформлене постановою лише 23.04.2025; не надав доказів, що постанова винесена у межах тримісячного строку з дня виявлення правопорушення.

Недоведеність дотримання спеціального строку притягнення до адміністративної відповідальності, встановленого ст. 38 КУпАП для правопорушень у сфері мобілізації, є самостійною підставою для скасування постанови органу як незаконної.

Узагальнюючи наведене, суд звертає увагу, що постанова № 1045 не містить належного опису події правопорушення та доказів його вчинення, не містить відомостей про належне повідомлення Позивача про розгляд справи, чим порушені його права за ст. 268 КУпАП, не містить оцінки наданої Позивачу відстрочки, тобто не встановлено, у чому саме полягав обов`язок Позивача, який він нібито порушив, не підтверджує дотримання строків, визначених ст. 38 КУпАП, не супроводжується доказами належного вручення повістки.

Суд також враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність свого рішення. У даному випадку Відповідач такого обов`язку не виконав, оскільки до суду не подав жодного доказу, який би підтверджував факт вчинення Позивачем інкримінованого правопорушення, законність процедури притягнення та дотримання вимог процесуального закону.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів того, що під час складання протоколу та розгляду справи про адміністративне правопорушення Позивачу було забезпечено реалізацію прав, передбачених статтею 268 КУпАП, зокрема права на надання пояснень, заявлення клопотань та користування правовою допомогою.

За таких обставин суд доходить висновку, що Відповідачем не доведено наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, постанова № 1045 від 23.04.2025 є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо Позивача - закриттю. Це відповідає п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, яка прямо дозволяє суду скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати (судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем.

Позивач заявив вимогу про відшкодування судових витрат. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача у розмірі сплаченого судового збору.

На підстави викладеного, керуючись ст. 247, 286 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 1045 від 23.04.2025, винесену посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмір 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені КАС України, з урахуванням особливостей, визначених ст. 286 КАС України (апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення).

Позивач - ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

Відповідач - відповідач - ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя : Бондаренко