Справа № 200/160/26
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

12 січня 2026 року Справа №200/160/26

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. С. Бандери, 43)

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.07.2025 року у справі №200/958/25 в частині обчислення та виплати пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345 від 02.09.2008р. лише з дати набрання судовим рішенням законної сили;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з дати виникнення права на пенсію - 17.05.2024 року, на підставі його заяви від 28.05.2024 року, застосувавши при призначенні положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345 від 02.09.2008р. та виплатити призначену пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Дослідивши доводи позовної заяви суд встановив, що передумовою для звернення позивача до суду у справі № 200/160/26 з наведеними вище позовними вимогами є ухвалення Донецьким окружним адміністративним судом рішень у справах №200/4265/24, №200/958/25.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі № 200/4265/24, яке набрало законної сили 25.11.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання незаконним дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах до страхового стажу періодів з 04.09.2018 по 02.11.2018 року, з 27.12.2022 по 28.02.2023 року, з 01.10.2023 по 05.10.2023 року, до страхового та пільгового стажу за Списком № 1, з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202, періоду з 01.01.2022 по 31.03.2022 року, до пільгового стажу за Списком № 1, з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202, періодів з 13.05.1992 по 30.06.1992 року, з 08.09.1993 по 10.09.1993 року, з 30.09.2004 по 12.12.2004 року, з 11.02.2008 по 14.02.2008 року, з 27.10.2008 по 30.10.2008 року, з 25.02.2013 по 14.07.2014 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 17.05.2024 року, зарахувавши до страхового стажу періодів з 04.09.2018 по 02.11.2018 року, з 27.12.2022 по 28.02.2023 року, з 01.10.2023 по 05.10.2023 року, до страхового та пільгового стажу за Списком № 1, з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202, періоду з 01.01.2022 по 31.03.2022 року, до пільгового стажу за Списком № 1, з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202, періодів з 13.05.1992 по 30.06.1992 року, з 08.09.1993 по 10.09.1993 року, з 30.09.2004 по 12.12.2004 року, з 11.02.2008 по 14.02.2008 року, з 27.10.2008 по 30.10.2008 року, з 25.02.2013 по 14.07.2014 року; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі № 200/958/25, яке набрало законної сили 24.08.2025 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним і скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 38 від 06.02.2025 року про відмову в перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області обчислити ОСОБА_1 пенсію в розмірі пенсії за віком на пільгових умовах відповідно статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" № 345 від 02.09.2008 року.

20 жовтня 2025 року ухвалою суду у справі №200/958/25 заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 200/958/25 задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, протягом трьох місяців з дня отримання даної ухвали, подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.07.2025 у справі № 200/958/25.

Станом на 12 січня 2026 року строк для подання звіту не завершився, звіт не подано.

04 грудня 2025 року ухвалою суду у справі №200/958/25 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/958/25, яким визначити, що обчислення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI має бути здійснено з 17 травня 2024 року - відмовлено.

Означену ухвалу вмотивовано тим, що вимог про встановлення конкретної дати проведення перерахунку пенсії заявником у вказаній позовній заяві не було, як не встановлювались і відповідні обставини судом у вказаному рішенні.

Надаючи оцінку позовним вимогам заявленим позивачем у справі № 200/160/26, суд дослідив обставини справи № 200/958/25.

Рішенням суду у справі № 200/958/25 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 38 від 06.02.2025 року про відмову в перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 .

Оскаржене рішення прийнято відповідачем на підставі заяви позивача від 31.01.2025 року, у якій позивач просив провести перерахунок його пенсії з дати 05.10.2023 року, тобто дати яка передує фактичній даті призначення пенсії позивачу - 17 травня 2024 року, а відтак вказані обставини підлягали встановленню при розгляді справи № 200/958/25.

Поряд із цим, у тексті позовної заяви у справі № 200/958/25 позивач просив суд визначити його право на перерахунок пенсії з конкретної дати з 17 травня 2024 року.

Ураховуючи викладене, питання визначення дати проведення перерахунку пенсії позивача має бути вирішено, або шляхом роз`яснення рішення суду у справі № 200/958/25 в цій частині, або у порядку судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 200/958/25.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з адміністративним позовом у справі № 200/160/26 позивач покликається на незазначення судом у рішенні у справі № 200/958/25 конкретної дати проведення перерахунку.

Таким чином позивач звернувшись до суду з адміністративним позовом у справі № 200/160/26 фактично звернувся з ідентичними позовними вимогами, які були задоволені у справі № 200/958/25, для усунення недоліків судового рішення у справі № 200/958/25.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Приписи ч.ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Комплексний аналіз вказаних норм дає суду підстави для висновку, що приписами ст.ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Тобто, у випадку невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України.

Невиконання судового рішення або його неналежне виконання не можуть бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15 та постановах Верховного суду у справі № 440/1810/19 від 21 грудня 2020 року, у справі №355/1648/15-а від 17.04.2019, у справі №815/2252/16, у справі №815/2252/16) від 12.05.2020, у справі №170/167/17 від 16.12.2021.

Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.03.2023 у справі № 440/2582/20 дійшла висновку, що одним із правових засобів забезпечення безумовного дотримання принципу res judicata, зокрема, здійснення визначеного статтею 129-1 Конституції України контрольного повноваження суду щодо виконання судового рішення, є визнання права особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, «подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду» (частина перша статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України). Це суб`єктивне право особи, на чию користь прийнято судове рішення у справі, розгляд якої завершений, зобов`язати відповідача виконати таке рішення (якщо воно, на думку заявника, не виконане або неналежно виконане добровільно) у повному обсязі та усунути допущені (на думку заявника) при виконанні цього рішення нові порушення прав, захищених (поновлених) судовим рішенням, яке підлягає виконанню.

У постанові від 26 липня 2023 року (справа № 640/17504/19) Верховний Суд дійшов висновку, що такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання. Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Отже, у даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко