Справа № 520/7960/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 р. Справа № 520/7960/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 04.08.25 у справі № 520/7960/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправною відмову та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі також відповідач), у якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в здійсненні перерахунку та виплати пенсії з 01 листопада 2023 року з урахуванням стажу роботи 58 років 6 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,5850, застосований коефіцієнт стажу без урахування зарахованого стажу згідно з рішенням суду 0,43833, нарахуванні та виплаті доплати за понаднормовий стаж 28 років та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 67 від 03 жовтня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахунок та виплату пенсії з 01 листопада 2023 року з урахуванням стажу роботи 58 років 6 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,5850 нарахування та виплату доплати за понаднормовий стаж 28 років з 01листопада 2023 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 /вісім тисяч/ гривень та судові витрати по справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в здійсненні перерахунку та виплати пенсії з 01 листопада 2023 року з урахуванням стажу роботи 58 років 6 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,5850, застосований коефіцієнт стажу без урахування зарахованого стажу згідно з рішенням суду 0,43833, нарахуванні та виплаті доплати за понаднормовий стаж 28 років та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 67 від 03 жовтня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахунок та виплату пенсії з 01 листопада 2023 року з урахуванням стажу роботи 58 років 6 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,5850 нарахування та виплату доплати за понаднормовий стаж 28 років з 01 листопада 2023 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн (вісім тисяч гривень) та за сплату судового збору у розмірі в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 67 від 03 жовтня 2024 року виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 у справі № 520/14780/24. При зарахуванні періодів роботи з 01.01.2004 по 14.01.2008 на посаді молодшої медичної сестри по догляду за хворими (санітарка) 1 медвідділення Харківської обласної туберкульозної лікарні та з 08.02.2008 по 29.10.2018 на посаді молодшої медичної сестри палатної 1 медвідділення Комунального закладу охорони здоров`я "Обласна туберкульозна лікарня №1" до стажу роботи у подвійному розмірі, це не призвело до збільшення коефіцієнту страхового стажу, який склав 0,43833, відповідно не призвело до збільшення доплати за понаднормовий стаж, оскільки в результаті виконання рішення суду понаднормовий стаж залишився 13 років. При цьому відповідач уважає, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 листопада 2023 року з урахуванням стажу роботи 58 років 6 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,5850, нарахування та виплату доплати за понаднормовий стаж 28 років з 01 листопада 2023 року є втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень. Щодо стягнення витрат на оплату правничої допомоги відповідач зауважує, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн не відповідають вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Від позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком з 25 листопада 2015 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року у справі № 520/14780/24 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01 січня 2004 року по 14 січня 2008 року на посаді молодшої медичної сестри по догляду за хворими (санітарка) 1 медвідділення Харківської обласної туберкульозної лікарні та з 08 лютого 2008 року по 29 жовтня 2018 року на посаді молодшої медичної сестри палатної 1 медвідділення Комунального закладу охорони здоров`я "Обласна туберкульозна лікарня №1" до стажу роботи у подвійному розмірі та здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01 листопада 2023 року.

На звернення представника позивачки до відповідача з адвокатським запитом № 84/24 від 09 грудня 2024 року про підстави невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 02 серпня 2024 року у справі № 520/14780/24 та нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2023 року з урахуванням раніше виплачених сум надана відповідь № 2000-0202-8/219217 від 16 грудня 2024 року про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року у справі № 520/14780/24 ОСОБА_1 з 01 листопада 2023 року проведено перерахунок пенсії з зарахуванням до стажу роботи у подвійному розмірі періодів роботи з 01 січня 2004 року по 14 січня 2008 року, з 08 лютого 2008 року по 29 жовтня 2018 року, та після проведеного розрахунку загальний розмір пенсії не змінився. Сума доплати за період з 01 листопада 2023 року по 31 жовтня 2024 року згідно з проведеним розрахунком відсутня.

Відповідно до інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0202-8/6023 від 10 січня 2025 року, наданої на адвокатський запит № 3/25 від 07 січня 2025 року, до якої додано Форма РС - право стаж для розрахунку права ОСОБА_1 , розрахунок пенсії згідно з рішенням суду та рішення 67 від 03 жовтня 2024 року про перерахунок пенсії, якою підтверджений факт врахування стажу роботи в подвійному розмірі за періоди, які були предметом спору в суді, та який змінився з 43 роки 10 місяців 2 днів на 58 років 6 місяців 7 днів, однак при проведенні перерахунку пенсії згідно з рішенням суду не був врахований змінений коефіцієнт стажу та не був збільшений розмір доплати за понаднормовий стаж.

На заяву представника позивачки до Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року у справі № 520/14780/24 в повному обсязі та здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01 листопада 2023 року з урахуванням стажу роботи 58 років 6 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,5850, застосований коефіцієнт стажу без урахування зарахованого стажу згідно з рішенням суду 0,43833, та визначення розміру доплати за понаднормовий стаж 28 років, відповідачем надано відповідь № 5211-4532/К-03/8-2000/25 від 20 лютого 2025 року, в якій зазначено, що на виконання рішення № 520/14780/24 ОСОБА_1 з 01 листопада 2023 року проведено перерахунок згідно покладених судом зобов`язань.

Позивачка, вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з 01 листопада 2023 року з урахуванням стажу роботи 58 років 6 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,5850, застосований коефіцієнт стажу без урахування зарахованого стажу згідно з рішенням суду 0,43833, та визначення розміру доплати за понаднормовий стаж 28 років, протиправною, звернулася до суду з даною позовною заявою за захистом порушеного права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем прав та інтересів позивача у публічно-правових відносинах.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Законом № 1058-IV визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону № 1058-IV унормовано, що коефіцієнт страхового стажу - це величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Частиною 1 статті 27 Закону №1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до статті 25 Закону № 1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Однак в оскаржуваному рішенні № 67 від 03 жовтня 2024 року зазначений страховий стаж (повний) 43 роки 10 місяців 2 дні, та виходячи з цього коефіцієнт стажу з урахуванням кратності розрахований 0,4383 (526*1/100*12).

Разом із цим колегія суддів зауважує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року у справі № 520/14780/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 по 14.01.2008 на посаді молодшої медичної сестри по догляду за хворими (санітарка) 1 медвідділення Харківської обласної туберкульозної лікарні та з 08.02.2008 по 29.10.2018 на посаді молодшої медичної сестри палатної 1 медвідділення Комунального закладу охорони здоров`я "Обласна туберкульозна лікарня №1" до стажу роботи у подвійному розмірі та здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.11.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказане судове рішення набрало законної сили 03.09.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також ч. 1 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною четвертою статті 78 КАС України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, з урахуванням страхового стажу, зарахованого відповідно до рішення суду від 02 серпня 2024 року у справі № 520/14780/24, коефіцієнт стажу має становити 0,5850 /702*1/100*12/.

Відповідно абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Відповідачем у справі згідно наданого розрахунку не здійснено нарахування доплати за понаднормовий стаж за 28 років з урахуванням зарахованого стажу 58 років 6 місяців 7 днів.

За встановлених обставин колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 67 від 03 жовтня 2024 року про відмову позивачці в здійсненні перерахунку та виплати пенсії з 01 листопада 2023 року з урахуванням стажу роботи 58 років 6 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,5850, застосований коефіцієнт стажу без урахування зарахованого стажу згідно з рішенням суду 0,43833, нарахуванні та виплаті доплати за понаднормовий стаж 28 років прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Водночас Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

З метою відновлення порушених прав позивачки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахунок та виплату пенсії з 01 листопада 2023 року з урахуванням стажу роботи 58 років 6 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,5850, нарахування та виплату доплати за понаднормовий стаж 28 років з 01 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення таких аргументів.

Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи відповідача, що стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування суду першої інстанції.

Щодо законності та обґрунтованості судового рішення в частині стягнення на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 8000,00 грн, колегія суддів зазначає таке.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-5 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Водночас склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.03.18 у справі № 815/4300/17, від 11.04.18 у справі № 814/698/16, від 18.10.18 у справі № 813/4989/17.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду копії: договору про надання правничої допомоги від 18.05.2023 № 46/23, розрахунку вартості правничих послуг до договору № 46/23 про надання правничої допомоги від 18 травня 2023 року, акту № 3 приймання - передачі наданих послуг від 03.04.2025, квитанцію до прибуткового касового ордера № 15/2025 від 03.04.2025 на суму 8000 грн.

Надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.

Враховуючи наведене, предмет спірних правовідносин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати, які підлягають відшкодуванню за надання адвокатом позивачу послуг в суді першої інстанції, мають становити 8000 грн.

Під час апеляційного розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, не надано власного розрахунку, яка сума витрат, на його погляд, є розумною.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 у справі № 520/7960/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц