Справа № 932/16464/25
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 січня 2026 року Справа 932/16464/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Олійник В.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Дніпра з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 24 квітня 2023 року №8056 про скасування посвідки на тимчасове приживання, виданої громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення Відділу №1 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області №019585 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянку росії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язання її покинути територію України у зазначений термін;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо наявності підстав для скасування посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду та вимог чинного законодавства України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 31.10.2025 року в справі №932/16464/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд за підсудністю до Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2026 року адміністративну справу №160/37392/25 передано для розгляду судді Олійнику В.М.

Відповідно до пунктів 3, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Щодо сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що в порушення частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви позивачем не подано документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами та доповненнями), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 грн.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI за подання адміністративного позову майнового характеру судовий збір справляється:

- якщо подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028,00 грн., і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 30280,00 грн.

- якщо подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1211,20 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 15140,00 грн.

За подання адміністративного позову немайнового характеру судовий збір справляється:

- якщо подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028,00 грн.;

- якщо подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1211,20 грн.

Державне мито має бути сплачено за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач: ГУК у Дніпропетровській обл./ Чечел.р/22030101;

Код ЄДРПОУ (отримувача): 37988155;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Рахунок отримувача (IBAN): UA4004632;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Таким чином, суд приходить до висновку, що для усунення недоліків позовної заяви позивачеві необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та надати до суду документ, що підтверджує його сплату.

Щодо строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У практиці Верховного Суду, а саме в постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19, сформовано наступні висновки щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, зокрема щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії.

Так, у згаданому рішенні зазначено наступне:

« 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року».

ОСОБА_1 в позовній заяві просить, зокрема суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 24 квітня 2023 року №8056 про скасування посвідки на тимчасове приживання, виданої громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення Відділу №1 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області №019585 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянку росії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язання її покинути територію України у зазначений термін;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо наявності підстав для скасування посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду та вимог чинного законодавства України.

Суд звертає увагу, що з проханням визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 24 квітня 2023 року №8056 позивач звернулася до суду 23.10.2025 року, тобто через 2 роки 6 місяців.

Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду.

З метою забезпечення доступу до правосуддя, суд вважає за необхідне надати позивачеві можливість подати обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом із зазначенням обставин, які об`єктивно унеможливлювали реалізацію позивачем права щодо своєчасного звернення до суду та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись статтями 160, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів з моменту отримання даної ухвали.

Для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 необхідно:

- подати обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом із зазначенням обставин, які об`єктивно унеможливлювали реалізацію позивачем права щодо своєчасного звернення до суду та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку;

- сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та надати до суду документ, що підтверджує його сплату.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується.

Суддя В.М. Олійник