Справа № 140/8832/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/8832/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пунктів 3 та 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка є батьком чотирьох дітей, а також виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років;

зобов`язання надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пунктів 3 та 5 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є батьком чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ). Позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ), яка є матір`ю їхніх дітей, сім`я є багатодітною.

Позивач зазначає, що проживає разом з дружиною і дітьми, утримує і виховує їх. Інших дітей не має, аліментів нікому не сплачував і не сплачує. А тому, на його думку, має право на отримання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 5 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки син ОСОБА_2 є дитиною-інвалідом від народження,

ОСОБА_1 також зазначає, що тривалий час з дружиною та дітьми перебуває в Польській Республіці на законних підставах, де його сину-інваліду ОСОБА_7 проводять хірургічні операції. У зв`язку з чим, позивач надіслав відповідачу заяву від 30.08.2024 про надання відстрочки міжнародним поштовим відправленням №RR650016367PL.

Оскільки заява була отримана відповідачем, однак розглянута по суті не була, позивач звернувся до Волинського окружного суду з адміністративним позовом. Рішенням від 28.03.2025 Волинський окружний адміністративний суд у справі №159/8120/24 зобов`язав відповідача на засіданні комісії розглянути заяву від 30.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з прийняттям відповідного рішення. Рішення відповідачем не оскаржувалось в апеляційному порядку.

Листом від 27.05.2025 №6867 відповідач повідомив позивача, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №159/8120/24 виконано, заява ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період розглянута та за результатами її розгляду прийняте відповідне рішення. До листа додано витяг з протоколу від 02.05.2025 №18 засідання комісії відповідача з питань надання відстрочки військовозобов`язаним, в якого слідує, що у наданні відстрочки на підставі п.п..3, 5 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відмовлено, оскільки подана заява про надання відстрочки від призову не встановленого зразка.

ОСОБА_1 вважає відмову у наданні відстрочки незаконною, адже, на думку позивача, він має законні підстави для її отримання і надав відповідачу всі необхідні документи в якості доказів права на отримання. Ні Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ні будь-які інші правові акти не ставлять право на відстрочку від військової служби у залежність від зразка заяви на відстрочку.

Також, позивач покликається на те, що відповідач проігнорував висновок, викладений у мотивувальній частині рішення від 28.03.2025 Волинського окружного адміністративного суду по справі №159/8120/24.

З огляду на вказані підстави позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.79).

Представник відповідача у поданому до суду відзиві на позов (а.с.84-86) позовні вимоги не визнав та вказав, що позивачем ОСОБА_1 подано до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву від 30.08.2024 щодо оформлення відстрочки на підставі п.п.3, 5 ч.1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На підтвердження фактичних обставин до заяви позивачем було надано пакет документів.

Комісія при ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву позивача розглянула та протоколом від 02.05.2025 №18 комісія ухвалила рішення, яким відмовила у наданні відстрочки ОСОБА_1 , оскільки подана заява про надання відстрочки від призову не встановленого зразка, про що було письмово повідомлено позивача.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, якою затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560), окрім іншого також передбачено подачу заяви за формою згідно з додатком 4 з метою отримання відстрочки від проходження військової служби.

Враховуючи наведене, дії ІНФОРМАЦІЯ_3 правомірні та узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Крім цього, зазначив що відповідно до законодавства України позивач ОСОБА_1 вправі повторно звернутися до комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою (за формою згідно з додатком 4) про надання відстрочки від призову, надавши всі необхідні документи, які зазначені в постанові Кабінету Міністрів України №930 від 16.08.2024 та у додатку №5 Постанови №560, де зазначено перелік документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у п.п.3, 5 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З наведених підстав представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У відповіді на відзив позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.90-93, 99-102).

Інші заяви по суті справи не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 поштовим зв`язком надіслав відповідачу заяву від 30.08.2024 (а.с.25-28), в якій просив: передати цю заяву з додатками до комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пунктів 3 та 5 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у зв`язку з необхідністю утримання та виховання чотирьох неповнолітніх дітей, а також здійснення догляду за дитиною, яка є особою з інвалідністю; оформити довідку про відстрочку; про результати розгляду заяви повідомити письмово.

До заяви позивач додав засвідчені копії: свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 ; медичного висновку від 27.11.2017 №400; довідки про інвалідність PZОN.8321.3132.2022 з перекладом з польської на українську мову; лікарського посвідчення від 30.04.2024 з перекладом з польської на українську мову; посвідчення дитини, яка є особою з інвалідністю до 18 років, серії НОМЕР_6 ; посвідчення багатодітної сім`ї серії НОМЕР_7 (а.с.7-24).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №159/8120/24 зобов`язано відповідача на засіданні комісії розглянути заяву позивача від 30.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з прийняттям відповідного рішення.

Листом від 09.04.2025 №5056 відповідач повідомив позивача, що відповідно до рішення від 28.03.2025 Волинського окружного адміністративного суду по справі №159/8120/24 заява про надання відстрочки повторно буде розглянута 18.04.2025 (а.с.29).

Згодом листом від 27.05.2025 №6867 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №159/8120/24 виконано, заява ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період розглянута та за результатами її розгляду прийняте відповідне рішення. До листа додано витяг з протоколу від 02.05.2025 №18, з якого вбачається, що рішенням комісії відмовлено у відстрочці на підставі п.п.3, 5 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки подана заява про надання відстрочки від призову не встановленого зразка (а.с.33).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII в чинній редакції).

Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 2 статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 за №389-VІІІ (далі - Закон №389-VІІІ) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Аналогічне визначення воєнного стану міститься і у статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII (далі - Закон №1932-XII).

Також статтею 1 Закону №1932-XII передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктами 1, 4 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 передбачено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва; мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом; призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 за №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і наразі також триває.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин та на дату прийняття рішення у цій справі на території України діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом №389-VIII.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі Закон №3543-ХІІ) визначені правові підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці; жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років.

16.05.2024 Кабінетом Міністрів України Постанову №560 (набрала чинності 18.05.2024), якою затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560).

Як передбачено пунктом 1 Порядку №560, цей Порядок визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до пунктів 56-57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з пунктів 58, 60 Порядку №560 (в редакції, чинній на момент звернення позивача) за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Аналізуючи вищевказані норми Закону №3543-ХІІ та Порядку №560, слід дійти висновку, що право на відстрочку від призову на військову службу мають лише військовозобов`язані та резервісти. Таке право реалізується шляхом подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зобов`язані вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки й розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.

Як встановлено судом, згідно з протоколом засідання комісії з питань надання відстрочки військовозобов`язаним при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02.05.2025 №18 заяву позивача від 30.08.2024 про надання відстрочки від призову на підставі пунктів 3, 5 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ відповідачем на виконання рішення суду розглянуто та прийнято одноголосно рішення про відмову у її наданні, оскільки заява про надання відстрочки від призову не відповідає встановленому зразку (а.с.33).

Отже, відмова відповідача у наданні ОСОБА_1 відстрочки обґрунтована лише поданням позивачем заяви про надання відстрочки від призову не встановленого зразка.

Разом з тим, недотримання позивачем форми заяви про надання відстрочки не може бути підставою для відмови у її наданні, оскільки зміст заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є також долучення позивачем до заяви документів, які підтверджують правові підстави для відстрочки від призову, на які посилався позивач у поданій заяві.

Отже, приймаючи рішення про відмову позивачу у наданні відстрочки від призову з підстави подання заяви невстановленого зразка та без дослідження документів, долучених до заяви, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача у належному розгляді заяви та поданих документів.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що рішення комісії з питань надання відстрочки військовозобов`язаним при ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформлене протоколом від 02.05.2025 №18, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки є протиправним та підлягає скасуванню.

При вирішенні спору суд враховує, що саме на відповідні комісії ТЦК та СП покладено функції з перевірки наявності правових підстав для надання військовозобов`язаним відстрочки від призову.

Так, розглядаючи заяву позивача від 30.08.2024, відповідач не надав правової оцінки поданим документам та не прийняв відповідного рішення про наявність (відсутність) у ОСОБА_1 права на відстрочку від призову з підстав, визначених у пунктах 3 та 5 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ, на які посилався позивач у поданій заяві.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пунктів 3, 5 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ, оскільки суд не має права перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача, тобто вирішувати питання на власний розсуд там, де закон надає суб`єкту владних повноважень право вибору варіантів рішень.

З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин, наведених вище норм законодавства, та беручи до уваги зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправним рішення комісії відповідача, оформлене протоколом від 02.05.2025 №18, в частині відмови у наданні позивачу відстрочки, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення про надання чи відмову у наданні відстрочки на підставі пунктів 3 та 5 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 807,47 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань надання відстрочки військовозобов`язаним при ІНФОРМАЦІЯ_5 , оформлене протоколом від 02.05.2025 №18, в частині відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу та прийняти рішення надання чи відмову у наданні відстрочки на підставі пунктів 3 та 5 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 807,47 грн (вісімсот сім грн 47 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій