Справа № 300/7335/23
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2026 р. справа № 300/7335/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Остап?юка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання протиправною відмову у здійсненні перерахунку пенсії та зобов`язання зарахувати страховий стаж в подвійному розмірі за період з 01.01.2004 до 18.08.2018 та здійснити з 01.06.2023 перерахунок та виплату пенсії.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 відкрито провадження у справі, а розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач заявлені позовні вимоги щодо предмету спору обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію з віком за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач при призначенні та перерахунку пенсії протиправно не зарахував період його роботи з 01.01.2004 до 18.08.2018 у Комунальному некомерційному підприємстві «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» в подвійному розмірі згідно з статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими не погоджуються, із посиланням на відповідні норми права та твердження. Просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 працював з 03.02.1989 до 28.08.2018 в обласній психіатричній лікарні № 2, реорганізованої в КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги», що також підтверджується довідкою КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги» за № 05-08/24 від 02.05.2023. З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058, відповідно до частин 3, 4 статті 24 якого страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. Оскільки, Закон 1058 набрав чинності 01.01.2004, то в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону № 1788-XІІ підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004. Для періодів роботи після 01.01.2004 законодавством не встановлено пільг щодо обчислення страхового стажу працівників відділень закладів охорони здоров`я.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 04.08.2016 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На заяву позивача про перерахунок його пенсії із врахуванням періоду роботи з 01.01.2004 до 18.08.2018 у Комунальному некомерційному підприємстві «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради», відповідач, листом за № 4513-4716/Д-02/8-0900/23 від 23.05.2023, повідомив позивача про те, що статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено зарахування в подвійному розмірі стажу роботи особами, які працювали в психіатричних закладах охорони здоров`я до 01.01.2004, після цієї дати зарахування стажу в подвійному розмірі Законом не передбачено.

Позивач, вважаючи протиправною відмову у здійсненні перерахунку пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закону №1058-IV (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058-ІV).

При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 цього Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 637 від 12.08.1993 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 даного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 «Загальні положення» Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

З аналізу вказаних норм, суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності відповідних записів у трудовій книжці стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, архівними установами. У випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються довідки підприємств, установ, організацій, виписки із наказів, особові рахунки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» за №301 від 27.04.1993 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.08.2019 у справі № 654/890/17, який відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України застосував суд в даній адміністративній справі.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , довідки Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги» за № 05-08/24 від 02.05.2023 позивач працював в Обласній психіатричній лікарні № 2 з 03.02.1989 до 28.08.2018. Також, згідно відомостей цієї довідки за вказаний період позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати по сімейних обставинах: з 01.06.1996 до 31.07.1996, з 01.04.1997 до 14.04.1997, з 15.04.1997 до 30.04.1997, з 01.06.1997 до 31.07.1997, з 10.09.2002 до 24.09.2002, з 02.06.2005 до 16.06.2005. На підставі рішення Івано-Франківської обласної ради від 20.09.2019 за № 1236-30/2019 Обласна психіатрична лікарня № 2 з 17 жовтня 2019 року реорганізована в Комунальне некомерційне підприємство «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги».

Відповідно до пункту 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" заклад з надання психіатричної допомоги психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Суд враховує, що вимогами пункту 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Крім того, редакція статті 60 Закону №1788-XII є чинною на теперішній час, а стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує статтю 60 Закону №1788-XII та не зупиняє її дію.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року, у справі №689/872/17 та від 27 лютого 2020 року, у справі №462/1713/17.

Суд також зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом №1058 та Законом №1788 вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788 був прийнятий раніше за Закон №1058.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.

Враховуючи вищенаведені норми права та встановленні обставини справи, суд зазначає, що стаж роботи позивача в Комунальному некомерційному підприємстві «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги» (до реорганізації Обласна психіатрична лікарня № 2) з 01.01.2004 до 18.08.2018 повинен зараховуватися у подвійному розмірі, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області у здійсненні перерахунку пенсії позивача із зарахуванням в подвійному розмірі періоду роботи позивача з 01.01.2004 до 18.08.2018 є протиправною.

При цьому, суд зазначає, що періоди перебування у відпустках без збереження заробітної зараховується до спеціального стажу роботи, проте в одинарному розмірі.

Такий висновок суду відповідає висновками Верховного Суду, викладених у справах № 314/404/17, № 349/422/16-а, який відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України застосував суд в даній адміністративній справі.

Враховуючи вищевикладене, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною 2 статті 9, статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, та з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.06.2023, зарахувавши до його стажу період роботи з 01.01.2004 до 18.08.2018 у Комунальному некомерційному підприємстві «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги» в подвійному розмірі згідно з статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за виключенням періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати, які зараховуються до спеціального стажу роботи, проте в одинарному розмірі.

За таких обставив, заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивач згідно з квитанцією ID: 5555-3993-9312-5066 від 18.10.2023 сплатив судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, ) здійснити з 01.06.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (індекс 77034, село Воскресинці, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи у Комунальному некомерційному підприємстві «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги» з 01.01.2004 до 18.08.2018 в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (індекс 77034, село Воскресинці, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, ) сплачений судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні, 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.