Справа № 580/6866/23
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 січня 2026 року Справа № 580/6866/23
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Орленко В.І. розглянувши в порядку письмового провадження питання про прийняття звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управлінню ДФС у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управлінню ДФС у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 позов задоволено частково, зокрема: Зобов`язати Державну фіскальну службу України видати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 відповідно до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з урахуванням положень пунктів 5, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення і військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Порядку проведення перерахунку пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 із зазначенням усіх видів та розмірів грошового забезпечення, зокрема і відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за відповідною посадою для проведення з 01.04.2019 перерахунку його пенсії.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі №580/6866/23 набрало законної сили 24.04.2025.

28.08.2025 вх.№43539/25 заявник звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №580/6866/23, де просить: встановити судовий контроль за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі від 18.03.2025 у справі №580/6866/23, що набрало законної сили 24.04.2025.

Ухвалою суду від 02.09.2025 задоволено заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі №580/6866/23. Зобов`язано Державну фіскальну службу України протягом одного місяця з моменту отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі №580/6866/23.

Ухвала суду від 02.09.2025 набрала законної сили.

04.11.2025 заявник - ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про накладення штрафу на голову комісію з реорганізації ДФС України.

За правилами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.

Так, у рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

У справі "Сорінг проти Об`єднаного Королівства" від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленомустаттями 287, 382-382-3 і 383цього Кодексу.

Як зазначалося вище, ухвалою суду від 02.09.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі №580/6866/23 задоволено. Зобов`язано Державну фіскальну службу України протягом одного місяця з моменту отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі №580/6866/23.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету Державної фіскальної служби України - 02.09.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Тридцятиденний строк для подання до суду звіту про виконання судового рішення у справі №580/6866/23 сплинув 03.10.2025.

Судом виготовлено витяг з ЄДРЮОФОПГФ, відповідно до якого Державна фіскальна служба України () зареєстроване за адресою: Львівська площа 8, м. Київ, 04053; перебуває в стані припинення. Голова комісії з припинення або ліквідатор: Лисеюк Сергій Миколайович.

За приписами частини десятої статті 382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно дочастини третьоїстатті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 144 КАС України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Частиною другою статті 144 КАС України визначено, що заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2025 рік в Україні складає 3028 гривень.

Суд зазначає, що ні станом на 03.10.2025 ні на день розгляду заяви про накладення штрафу, звіт про виконання судового рішення у справі №580/6866/23 Державною фіскальною службою України не поданий, про причини, які унеможливили його вчасне подання суд не повідомлено.

Тому, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для накладення штрафу в порядку статті 149 КАС України та встановлення відповідачу нового строку для подання до суду звіту про виконання судового рішення протягом десяти днів, з дня набрання цією ухвалою законної сили.

За наведеного та керуючись статтями 149, 248, 294, 295, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Застосувати до Державної фіскальної служби України захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стягнути в дохід Державного бюджету України з голови комісії з припинення Державної фіскальної служби України Лисеюка Сергія Миколайовича суму штрафу в розмірі 908,40 грн.

Копію ухвали надіслати Державній фіскальній службі України та Державній судовій адміністрації України у порядку, визначеному статтями 149, 373 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до виконання.

Ухвала є виконавчим документом відповідно до вимог частини 5 статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Боржник: Голова комісії з припинення Державної фіскальної служби України Лисеюк Сергій Миколайович (Львівська площа 8, м. Київ, 04053).

Встановити Державній фіскальній службі України новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №580/6866/23.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України подати звіт про виконання судового рішення у справі №580/6866/23 протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяВалентина ОРЛЕНКО