Справа № 420/33472/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 січня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 02.10.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у листі від 18.08.2025 року № 23107-21647/Б-02/8-1500/25 у виплаті пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром пенсії;

4. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2025 виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, установлених законодавством та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 420/14812/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з дати призначення пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням вже отриманих сум пенсії. Проте, на заяву ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром без застосування понижуючих коефіцієнтів листом від 18.08.2647/Б-02/8-1500/25 повідомило, що розмір пенсії встановлено 23610,00 грн, для розрахунку пенсії із застосуванням постанови «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» від 03.01.2025 № 1 немає правових підстав. Але, виплата пенсії проводиться з пониженням на 22105,66 грн та виплачується всетаки з обмеженням у сумі 23610,00 грн, що підтверджується рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 99 від 28.03.2025.

Вважаючи такі дії ГУ ПФУ в Одеській області протиправними позивач звернувся до суду з зазначеними вище вимогами.

Ухвалою судді від 06.10.2025 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувати від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчений (або в електронному вигляді) перерахунок пенсії з 01.01.2025 та 01.03.2025 з відомостями про застосування/не застосування понижуючих коефіцієнтів згідно Постанови №1 від 03.01.2025.

17.10.2025 до суду від представника відповідача Головного управління ПФУ в Одеській області надійшло клопотання (вх. №ЕС/109463/25), в якому просить залучити до участі у справі Міністерство соціальної політики України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Так, в обґрунтування мотивів поданого клопотання представник відповідача вказує, що у разі винесення рішення про задоволення позовних вимог, його реальне виконання залежатиме від дій Мінсоцполітики, як органу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення, та є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 2506080 Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду. Крім того, як зазначає відповідач, розробником проєкту постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану є Мінсоцполітики та відповідні дії здійсненні відповідно до статті 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік з урахуванням складної макрофінансової ситуації, яка є наслідком збройної агресії російської федерації проти України, пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. За таких обставин, на переконання представника відповідача, прийняте у цій справі рішення впливатиме на інтереси Мінсоцполітики.

17.10.2025 до суду від представника відповідача Головного управління ПФУ в Одеській області надійшло клопотання (вх. №ЕС/109466/25), в якому просить зупинити провадження у справі №420/33472/25 до набрання законної сили рішення Київського окружного адміністративного суду по справі №320/2229/25, оскільки при вирішенні вказаної справи буде постановлено подальший механізм обчислення пенсій з 01.01.2025.

21.10.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оставненка І.С. надійшли заперечення (вх. №ЕС/110506/25), оскільки відповідач не конкретизував, чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу №420/10346/25 без попереднього розгляду адміністративної справи №320/2229/25, не зазначив, чому наявні у цій справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

21.10.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оставненка І.С. надійшли заперечення (вх. №ЕС/110506/25) посилаючись, що відповідачем не доведено, що рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки Міністерства соціальної політики України; обов`язки Мінсоцполітики як головного розпорядника бюджетних коштів встановлені Законом, а не судовим рішенням у конкретній справі.

Ухвалою суду від 27.10.2025 постановлено відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління ПФУ в Одеській області (вх. №ЕС/109466/25 від 17.10.2025) щодо зупинення провадження в адміністративній справі № 420/33472/25.

Ухвалою суду від 27.10.2025 постановлено відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління ПФУ в Одеській області (вх. №ЕС/109463/25 від 17.10.2025) щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи в адміністративній справі № 420/33472/25.

Ухвалою суду від 24.12.2025 постановлено позовну заяву залишити без руху, встановивши 5-денний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду надання заяви/клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з заявленими вимогами та доказами, з зазначенням обставин, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

29.12.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оставненко І.С. надійшла заява (вх. №ЕС/137322/25), в якій заявник просить суд поновити строк на звернення до суду, обгрунтовуючи, тим що з моменту отримання листа Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 18.08.2647/Б-02/8- 1500/25 до 30.09.2025 (дата звернення до суду із позовною заявою) пройшло 12 днів тобто шестимісячний строк звернення до суду не пропущений.

Дослідивши заяву позивача, наявні у матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої, шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а зазначила, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження №К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересі;.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Так предметом оскарження є проведений перерахунок пенсії з 01.01.2025 із застосуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

За змістом статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Про порушення своїх прав та інтересів позивач повинен був дізнатися у січні 2025 року, після отримання пенсійних виплат.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що без листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, звернення до суду було неможливим, оскільки звернення позивача до відповідача та надання відповідачем відповіді, оформленої листом від 18.08.2025 № 23107-21647/Б-02/8-1500/25 є лише свідченням початку вчинення позивачем активний дій задля захисту своїх прав, та жодним чином не впливає на право звернення позивача до суду та на початок перебігу строку звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав є неповажними. Позивач не надав доказів існування об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали йому звернутись до суду з дня коли він дізнався, що його права були порушені відповідачем. Позивачем також не було надано доказів існування інших обставин або труднощів, які унеможливили дотримання позивачем строків звернення до суду, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами 1, 2, 3 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України.

Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частина 1 статті 123 КАС України).

Відтак з урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ "Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Отже, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Зокрема, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду

З огляду на що суд зазначає, що позивачем на виконання вимог ухвали суду від 24.12.2025 надано заяву про поновлення пропущених строків, однак обставини причин пропуску строку звернення до суду з зазначеним позовом, викладені в заяві від 29.12.2025 року визнані судом неповажними, а отже недоліки позовної заяви усунуті не були.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви по даній справі без розгляду.

Керуючись статтями 240, 241, 243 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду - відмовити.

Адміністраивний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА