Справа № 320/64358/25
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2026 року м. Київ № 320/64358/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невиготовленні та ненаправленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393", з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", для перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2018 року на підставі статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву на предмет дотримання процесуальних норм щодо її форми та змісту, суд констатує її невідповідність та вважає за необхідне залишити позов без руху.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України позовній заяві зазначаються докази, що підтверджують вказані обставини.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як убачається з матеріалів справи, предметом заявлених позовних вимог є зобов`язання суб`єкта владних повноважень скласти та подати до органів Пенсійного фонду України нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 з метою подальшого перерахунку пенсії з 01.01.2018.

Таким чином, спір у даній справі виник не з приводу безпосередньої виплати, нарахування чи стягнення пенсійних сум, а з приводу правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень щодо оформлення документа, який у подальшому може бути використаний у пенсійних правовідносинах.

Суд наголошує, що спори щодо складання, коригування або подання довідок про розмір грошового забезпечення є окремою та самостійною категорією публічно-правових спорів, яка за своєю правовою природою не є тотожною спорам щодо виплати або недоплати пенсії. У таких спорах предметом судового контролю є рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а не реалізація матеріального права на пенсійне забезпечення.

Верховний Суд послідовно виходить з того, що сам факт подальшого можливого використання довідки для перерахунку пенсії не трансформує довідковий спір у пенсійний та не змінює застосовуваного до нього процесуального режиму, зокрема щодо строків звернення до суду.

Отже, доводи позивача про незастосування строків звернення до суду з підстав того, що спір нібито стосується виплати недоотриманих сум пенсії, ґрунтуються на помилковому ототожненні різних за правовою природою категорій спорів та не узгоджуються з усталеною судовою практикою.

Право на звернення до суду не є абсолютним та може бути обмежене законом, у тому числі шляхом установлення процесуальних строків звернення до суду. Такі обмеження мають легітимну мету та є пропорційними, оскільки спрямовані на забезпечення принципу юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Процесуальні строки обмежують період, протягом якого відповідні правовідносини можуть перебувати у стані правової невизначеності, та запобігають безмежному у часі оскарженню управлінських рішень.

Суд окремо зазначає, що у сфері пенсійного забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності має підвищене значення, оскільки такі правовідносини безпосередньо пов`язані з формуванням та виконанням видаткової частини Державного бюджету України. Безстрокове оскарження дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо оформлення довідок за минулі періоди суперечило б принципам стабільності бюджетних зобов`язань держави та прогнозованості фінансових витрат, що є несумісним із засадою належного врядування.

Верховний Суд у своїх правових позиціях неодноразово наголошував, що застосування процесуальних строків у соціальних спорах саме по собі не порушує права на судовий захист, а є інструментом забезпечення балансу між приватними інтересами особи та публічними інтересами держави, зокрема у частині фінансової стабільності та ефективного управління публічними ресурсами.

Що стосується питання поновлення строку звернення до суду, суд зазначає, що поновленню підлягають виключно ті процесуальні строки, які пропущені з поважних причин. Поважними визнаються лише обставини, які мали об`єктивний і непереборний характер, не залежали від волевиявлення особи та фактично унеможливлювали своєчасне звернення до суду, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами. Такий підхід відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду.

Разом з тим наведені позивачем доводи не свідчать про наявність таких об`єктивних перешкод. Посилання на необізнаність щодо порушення своїх прав не може бути визнано поважною причиною пропуску строку, оскільки законодавство України є загальновідомим, а особа не була позбавлена можливості з`ясувати обсяг своїх прав та порядок їх реалізації. Тривала пасивна поведінка позивача свідчить про відсутність належної процесуальної обачності та не може бути компенсована шляхом поновлення строку звернення до суду.

Отримання позивачем листа відповідача від 29.09.2025 не впливає на визначення моменту, з якого позивач повинен був дізнатися про можливе порушення свого права на отримання відповідної довідки, а лише підтверджує час початку активних дій щодо реалізації такого права. Зазначена дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у спорах цієї категорії, що узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність правових підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та для його поновлення.

З огляду на викладене, заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення суду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачеві слід подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням вагомих і переконливих аргументів, які б свідчили про наявність обставин об`єктивного і непереборного, характеру, що створили суттєві перешкоди у реалізації позивачем належного йому права на звернення до адміністративного суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством, або ж взагалі унеможливили своєчасну реалізацію позивачем такого права.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне залишити її без руху.

Зважаючи на надану законодавцем до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС технічну можливість розглядати (формувати та зберігати) справи в паперовій, електронній чи змішаній формі, суддя вважає за доцільне дану справу розглядати у змішаній формі (електронній формі).

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.