Справа № 200/8586/25
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року Справа№200/8586/25

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, вул. Саєнка Андрія, 10 м. Фастів, Київська обл., 08500) відповідач 1,

Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) відповідач 2,

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Верченко О.О., звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 без урахування заробітної плати за період з 01.01.2023 по 31.07.2024 з дня призначення пенсії 17.06.2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, включити до розрахунку середньої заробітної плати, з якої розраховується розмір пенсії ОСОБА_1 його заробітну плату за період з 01.01.2023 по 31.07.2024 з дня призначення пенсії 17.06.2025 в розмірі: у 2023 році січень - 22800.44, лютий - 24746.46, березень - 25872.22, квітень - 26692.22, травень - 29525.09, червень - 27755.51, липень - 28206.67, серпень - 28420.95, вересень - 27531.20, жовтень - 29119.09, листопад - 27028.82, грудень - 29464.50, у 2024 році січень - 27975.13, лютий - 28189.19, березень - 30940.22, квітень - 30994.82, травень - 33252.34, червень - 33265.66, липень - 19394.66;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, здійснити донарахування пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.2023 по 31.07.2024, та сплатити різницю між сплаченою та донарахованою пенсією з дня призначення пенсії 17.06.2025.

10 листопада 2025 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21 листопада 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 17.06.2025 як отримувач пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV. Пенсію позивачу призначено за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961.

Відповідач просив замінити неналежного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, вул. Саєнка Андрія, 10 м. Фастів, Київська обл., 08500).

09 грудня 2025 року ухвалою суду замінено відповідача у справі з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач 1), залучено в якості співвідповідача відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач 2), розгляд адміністративної справи розпочато спочатку.

05 січня 2026 року від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

07 січня 2026 року від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначив, що 17.06.2025 року ОСОБА_1 перебуває на обліку ПФУ як отримувач пенсії за віком призначеної на умовах визначених ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ознайомившись із протоколом розрахунку розміру пенсії, який міститься в особистому кабінеті Веб-порталу Пенсійного фонду України ОСОБА_1 , виявив що під час нарахування йому пенсії не врахована заробітна плата за період з 01.01.2023 по 31.07.2024 року, що призвело до зменшення його коефіцієнту середнього заробітку та як наслідок зменшення середнього заробітку з якого розрахований його розмір пенсії.

Як вбачається з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , у період з 01.01.2023 по 31.07.2024 отримував заробітну плату, а саме: у 2023 році січень - 22800.44, лютий - 24746.46, березень - 25872.22, квітень - 26692.22, травень - 29525.09, червень - 27755.51, липень - 28206.67, серпень - 28420.95, вересень - 27531.20, жовтень - 29119.09, листопад - 27028.82, грудень - 29464.50, у 2024 році січень - 27975.13, лютий - 28189.19, березень - 30940.22, квітень - 30994.82, травень - 33252.34, червень - 33265.66, липень - 19394.66.

Сторона позивача зазначає, що на заробітну плату позивача, роботодавець у спірні періоди зобов`язаний нараховувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і перераховувати в ДПС, а не виконання свого обов`язку роботодавцем щодо сплати страхових внесків не може порушувати прав позивача на гідний розмір пенсії.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 08500, Київська область, місто Фастів(з), вул. Саєнка Андрія, будинок 10, організаційно-правова форма орган державної влади.

Відповідач 1 проти задоволення адміністративного позову заперечує та зазначає, що ОСОБА_1 , звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду із заявою від 17.06.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (зі змінами) (далі - Закон № 1058-IV).

Вік позивача на дату звернення 40 років 08 місяців 27 днів. Страховий стаж позивача 41 рік 02 місяці 01 день (в тому числі: додаткові роки за Списком №1 21 рік). Пільговий стаж за Списком №1 (постанова 202) становить 24 роки 10 місяців 29 днів(в тому числі навчання за фахом 03 роки 05 місяців 25 днів та військова служба 01 рік 01 місяць 14 днів). Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до пільгового та страхового стажу зараховано усі періоди.

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, організаційно-правова форма орган державної влади.

Відповідач 2 проти задоволення адміністративного позову заперечує та зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало заяву Позивача про призначення пенсії по суті та не приймало рішення про призначення пенсії.

По суті спірних правовідносин відповідач 2 зазначив, що за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку за період роботи з 01.01.2023 по 31.07.2024 відсутні дані про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійного страхування. Враховуючи вище викладене, відсутні підстави для зарахування заробітної плати за період роботи з 01.01.2023 по 31.07.2024

Дослідивши докази наявні в матеріалах адміністративної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

24 січня 2025 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/8683/24, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення від 06.11.2024 року №28 та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №28 від 06.11.2024 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.10.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням при повторному розгляді вказаної заяви до його пільгового стажу за Списком №1 та пільгового стажу роботи за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202: з 05.07.2024 по 22.08.2024 року, з 26.08.2024 по 28.10.2024 року, з 25.03.2003 по 31.03.2003 року, з 01.11.2003 по 03.11.2003 року, період військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 року, з 23.01.2006 по 26.01.2006 року, з 29.09.2014 по 30.09.2014 року, з 30.06.2016 по 30.06.2016 року, з 31.01.2017 по 31.01.2017 року, з 30.04.2022 по 30.04.2022 року, з 31.01.2023 по 31.01.2023 року; пільгового стажу роботи за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202: з 12.03.2003 по 24.03.2003 року, з 01.04.2003 по 31.10.2003 року, з 04.11.2003 по 06.11.2003 року, з 23.05.2005 по 22.01.2006 року та з 27.01.2006 по 19.11.2007 року; до страхового стажу: період строкової військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 року та період роботи з 01.10.2024 по 28.10.2024 року, з урахуванням висновків суду по цій справі; в решті позовних вимог відмовлено.

14 жовтня 2025 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду від справа № 200/5204/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправною бездіяльності задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо не встановлення розміру пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 17.06.2025 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області встановити розмір пенсії ОСОБА_1 у відповідності із ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 17.06.2025 року: в іншій частині позову відмовлено.

Означеним рішенням суду встановлено наступні обставини.

Протокольним рішенням №28 від 04.07.2025 за заявою позивача від 17.06.2025 призначено пенсію за віком з особливістю "ВПО зареєстрована - з 24.03.2025 по довічно; Не отримує пенсію від органів ПЗРФ - з 26.06.2025 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ - з 29.10.2024 по довічно", про що свідчить протокол призначення пенсії.

В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 41 рік 02 місяці 01 день; додаткові роки за список 1 - 20 років 0 місяців 0 днів; в тому числі: роботи підземні, професії за пост.№202 (25) - 25 років 06 місяців 03 дні.

Згідно форми РС-право стаж на право складає 25 років 07 місяців 02 дні, в тому числі стаж, що дає право на зниження ПВ: роботи підземні, професії за пост.№202 (25) - 25 років 06 місяців 03 дні, зниження ПВ за "Роботи підземні, професії за пост.№202 (25)" на: 40.

З наведеного вбачається, що відповідач зарахувавши стаж роботи позивача з повним робочим днем під землею за Списком № 1, який склав більше 15 років, не здійснив перерахунку розміру пенсії позивача відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за його заявою від 17.06.2025 року.

Відтак, матеріалами справи установлено, що обчислення розміру пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 200/5204/25 здійснено саме відповідачем 1.

Водночас, відповідачем 2 підтверджено, що заробітну плату за період з 01.01.2023 по 31.07.2024 не враховано для обчислення розміру пенсії через несплату страхових внесків роботодавцем позивача.

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), у 2023 році позивачу нараховано заробітну плату: січень - 22800.44, лютий - 24746.46, березень - 25872.22, квітень - 26692.22, травень - 29525.09, червень - 27755.51, липень - 28206.67, серпень - 28420.95, вересень - 27531.20, жовтень - 29119.09, листопад - 27028.82, грудень - 29464.50, у 2024 році: січень - 27975.13, лютий - 28189.19, березень - 30940.22, квітень - 30994.82, травень - 33252.34, червень - 33265.66, липень - 19394.66.

Означена заробітна плата для пенсії не врахована.

Означене також підтверджується Розрахунком заробітку для обчислення пенсії.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обставини щодо незарахування до страхового стажу спірного періоду роботи та невключення заробітної плати за цей період до Розрахунку заробітку для обчислення пенсії позивача, підстави їх незарахування, не спростовано відповідачем 1, підтверджено відповідачем 2, та відповідними доказами, а тому ці обставини не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. […]

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою:

Зв = З + Зд, де:

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати. У разі якщо сума страхових внесків визначена платником та/або застрахованою особою, яка є працівником та гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті відповідно до Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", і сплачена виходячи з суми, що є більшою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), але меншою за фактичну суму заробітної плати (доходу) застрахованої особи, для обчислення пенсії враховується лише та частина суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону №1058-IV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; […].

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Несвоєчасне виконання роботодавцем обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Враховуючи викладене, відповідачем протиправно не включено до розрахунку середньої заробітної плати, з якої розраховується розмір пенсії ОСОБА_1 його заробітну плату за період з 01.01.2023 по 31.07.2024 з дня призначення пенсії 17.06.2025 в розмірі: у 2023 році січень - 22800.44, лютий - 24746.46, березень - 25872.22, квітень - 26692.22, травень - 29525.09, червень - 27755.51, липень - 28206.67, серпень - 28420.95, вересень - 27531.20, жовтень - 29119.09, листопад - 27028.82, грудень - 29464.50, у 2024 році січень - 27975.13, лютий - 28189.19, березень - 30940.22, квітень - 30994.82, травень - 33252.34, червень - 33265.66, липень - 19394.66.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи аналіз правомірності оскаржуваних дій відповідача 1 в контексті приписів ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку про їх протиправність.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту свого порушеного права, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 дійшов висновку, згідно якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

В постанові від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд сформулював визначення «ефективного правосуддя» та зазначив, що комплексний аналіз приписів КАС України дає суду підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зазначені висновки також відповідають позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18 жовтня 2018 року у справах №822/584/18, №806/1316/18, від 23 листопада 2018 року у справі №826/8844/16 та від 20 грудня 2018 року у справі №524/3878/16-а.

Враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, згідно квитанції № E9MY-81LU-5FDE від 05.11.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, суд стягує судовий збір в повному обсязі на користь позивача з відповідача 1 за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 08500, Київська область, місто Фастів(з), вул. Саєнка Андрія, будинок 10), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26), про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 без урахування заробітної плати за період з 01.01.2023 по 31.07.2024 з дня призначення пенсії 17.06.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області включити до розрахунку середньої заробітної плати, з якої розраховується розмір пенсії ОСОБА_1 , його заробітну плату за період з 01.01.2023 по 31.07.2024 з дня призначення пенсії 17.06.2025 в розмірі: у 2023 році січень - 22800.44 грн, лютий - 24746.46 грн, березень - 25872.22 грн, квітень - 26692.22 грн, травень - 29525.09 грн, червень - 27755.51 грн, липень - 28206.67 грн, серпень - 28420.95 грн, вересень - 27531.20 грн, жовтень - 29119.09 грн, листопад - 27028.82 грн, грудень - 29464.50 грн, у 2024 році січень - 27975.13 грн, лютий - 28189.19 грн, березень - 30940.22 грн, квітень - 30994.82 грн, травень - 33252.34 грн, червень - 33265.66 грн, липень - 19394.66 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.2023 по 31.07.2024 та виплатити різницю між сплаченою та донарахованою пенсією з дня призначення пенсії 17.06.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (Дев`ятсот шістдесят вісім) грн 86 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 12 січня 2026 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Кониченко