Справа № 340/5962/25
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/5962/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савонюка М.Я., з розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість», про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» (далі позивач) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу від 02.05.2025 №83/4-1128.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що у спірному рішенні не враховано відсутність податкового боргу підприємства за поточними податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, а сума заборгованості з ПДВ відрізняється від даних податкового обліку підприємства. Зі змісту рішення неможливо встановити суму податкового боргу, а посилання на розрахунок суми податкового боргу, який фактично є його додатком, відсутній. Також не зазначено на підставі якого підзаконного нормативного акту оспорюване рішення прийнято.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування заперечень зазначив, що за ДП «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» у межах території обслуговування ГУ ДПС у Кіровоградській області рахується податковий борг в сумі 6625734,70 гривень. З метою погашення податкової заборгованості з позивача прийнято спірне рішення №83/4-1128 від 02.05.2025 про стягнення коштів з рахунків платника податків для погашення податкового боргу відповідно до частини ІІ пункту 95.5 статті 95 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України та направлено йому з детальним розрахунком суми податкового боргу в розрізі податків.

Звертає увагу, що рішення №83/4-1128 від 02.05.2025 стосується не всієї суми податкового боргу, а виключно сум податкових зобов`язань, самостійно задекларованих у податкових деклараціях, щодо яких минув строк у 90 календарних днів з дня граничного терміну їх сплати. Зокрема, по земельному податку з юридичних осіб в сумі 204186,81 грн, по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону в сумі 826337,00 грн та з податку на додану вартiсть iз вироблених в Українi товарiв (робiт, послуг) в сумі 5595210,89 грн.

Зауважує, що на відміну від будь-якого будь-якого іншого рішення контролюючого органу (податкового повідомлення рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій), рішення про стягнення коштів з рахунків платника податків приймається відповідно до положень пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України відносно самостійно задекларованих платником податків сум податкових зобов`язань, які є узгодженими, не підлягають оскарженню та повинні бути самостійно сплаченими платником або погашеними за допомогою органу стягнення.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість» надало суду пояснення, у яких підтримує позовні вимоги та просить позов задовольнити. Зазначає, що переплата з єдиного внеску станом на 01.05.2025 становила 61039,29 грн, однак сума податкового боргу 6625734,70 грн не була зменшена на таку суму зобов`язання держави з єдиного внеску. Зауважує, що відсутність чіткого визначення розміру податкового боргу в оскаржуваному рішенні контролюючого органу, свідчить про допущені відповідачем принципу правової визначеності, вимог статті 2 КАС України, пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України, а також приписів частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вказує, що наказом АТ «Українська оборонна промисловість» від 10.02.2025 №146 затверджено план реорганізації (перетворення) Державного підприємства «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання», згідно з яким розгляд вимог кредиторів підприємства відбувається до 31.03.2025, затвердження пакету документів стосовно товариства, у тому числі і передавального балансу, мав відбутися 16.06.2025. Тобто, спірне рішення прийнято після спливу строку на пред`явлення та розгляду комісією вимог кредиторів і до затвердження передавального балансу. Крім цього, звертає увагу, що пунктом 98.8 статті 98 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків, що реорганізується, має суми надміру сплачених грошових зобов`язань, такі суми підлягають заліку в рахунок його непогашених грошових зобов`язань або податкового боргу за іншими податками.

07.10.2024 представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Вказує, що поточні податкові зобов`язання з ПДВ товариство сплачує в межах строків, визначених у пункті 57.1 статті 57 Податкового кодексу України. Крім цього, за результатами камеральної перевірки Головного управління у вересні 2025 року частину поточних зобов`язань з ПДВ згідно податкової декларації з ПДВ за липень 2023 року від 21.08.2023 № на загальну суму 502490,89 грн зараховано до бюджету 24.07.2025. Зауважує, що після видання наказів АТ «Українська оборонна промисловість» від 28.01.2025 №86 та від 10.02.2025 №146 (щодо реорганізації Державного підприємства «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання») документальні податкові перевірки підприємства з приводу податкової заборгованості з ПДВ (за податкові періоди із серпня 2023 року по квітень 2025 року) та заборгованості з частини чистого прибутку ПДВ (за періоди з 2021 по 2024 роки) контролюючим органом не проводились.

28.08.2025 позивач подав суду клопотання про залучення до розгляду справи Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

03.09.2025 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.09.2025 позивач подав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

17.09.2025 представник позивача подав суду клопотання про витребування від Головного управління ДПС у Кіровоградській області доказів.

18.09.2025 ухвалою Кіровоградського окружного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження). Залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість». Підготовче судове засідання призначено на 15.10.2025.

29.09.2025 представник третьої особи подала суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

02.10.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість», про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

15.10.2025 позивачем подано суду клопотання про заміну Державного підприємства «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» ().

15.10.2025 ухвалою суду замінено у справі позивача - Державне підприємство "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання" (ідентифікаційний код: 07646544) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» (ідентифікаційний код: 07646544). Витребувано у відповідача докази по справі. Відкладено підготовче засідання на 13.11.2025.

05.11.2025 представник третьої особи подала суду заяву про участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

07.11.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

13.11.2025 ухвалою суду виправлено описку в ухвалі суду від 07.11.2025.

13.11.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 11.12.2025.

02.12.2025 представник третьої особи подала суду заяву про участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

04.12.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість», про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

11.12.2025 представники позивача та відповідача подали суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

11.12.2025 представник АТ «Українська оборонна промисловість» подала суду заяву, у якій вказала про відсутність заперечень щодо розгляду справи у порядку письмового провадження.

На підставі статей 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання" було зареєстроване, як юридична особа та до 27.09.2025 перебувало на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області.

Відповідно до інтегрованої картки платника по податку на додану вартiсть iз вироблених в Українi товарiв (робiт, послуг) сума недоїмки позивача з ПДВ станом на 30.04.2025 становила 6200711,68 грн (т.2 а.с. 74-99).

Згідно інтегрованої картки платника по частині чистого прибутку станом на 30.04.2025 сума недоїмки позивача з податку по частині чистого прибутку становила 1932922,12 грн (т.2 а.с. 100-109).

02.05.2025 заступником начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області Світланою Кондратюк винесено рішення №83/4-1128 про стягнення коштів з рахунків/ електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/ емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу (т.1 а.с. 5).

Згідно вказаного рішення у відповідності до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків/ електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/ емітентів електронних грошей Державного підприємства "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання",

Відповідно до детального розрахунку суми податкового боргу до рішення від 02.05.2025 №83/4-1128 про стягнення коштів з рахунків за позивачем обліковується борг по самостійно задекларованих податкових зобов`язаннях на загальну суму 6625734,70 грн, у тому числі:

- по земельному податку з юридичних осіб згідно податкових розрахунків земельного податку № від 03.05.2022, № від 20.02.2023, № від 19.02.2024 у сумі 204186,81 грн;

- по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону згідно розрахунків частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку (для платника, на якого поширюється стаття 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності") № від 20.06.2023, № від 09.08.2023, № від 08.11.2023 у сумі 826337,00 грн;

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) згідно податкових декларацій з податку на додану вартість від 21.08.2023, 9242 від 19.09.2023, від 18.01.2024, за 01.12.2023, від 19.03.2024, від 19.04.2024, від 20.05.2024, від 18.06.2024, від 18.09.2024, від 19.10.2024, 779 від 22.11.2024, 2 від 18.12.2024, 2 від 20.01.2025 на суму 5595210,89 грн (т.1 а.с. 6).

Спірне рішення №83/4-1128 від 02.05.2025 з детальним розрахунком суми податкового боргу в розрізі податків було направлене позивачу засобами поштового зв`язку та отримано останнім 14.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №305 (т.1 а.с. 231зв.)

26.05.2025 позивач подав до Державної податкової служби України скаргу, у якій просив скасувати вказане рішення №83/4-1128 від 02.05.2025 (т.1 а.с. 7-9).

Рішенням Державної податкової служби України від 29.07.2025 №21864/6/99-00-06-03-03-06 рішення №83/4-1128 від 02.05.2025 залишене без змін, а скарга ДП "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання" без задоволення (т.1 а.с. 29-31).

Наказом АТ "Українська оборонна промисловість" №86 від 28.01.2025 було створено комісію з реорганізації Державного підприємства «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання», у Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» (т.1 а.с. 245-246).

План реорганізації (перетворення) Державного підприємства «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» в Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» затверджено наказом АТ "Українська оборонна промисловість" №146 від 10.02.2025 (т.1 а.с. 247-248).

Наказом АТ "Українська оборонна промисловість" №868 від 21.07.2025 затверджено Передавальний акт Державного підприємства «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання», Акт оцінки майна Підприємства згідно з балансовою (залишковою) вартістю майна, нормативною грошовою оцінкою земельних ділянок/експертною оцінкою права постійного користування земельними ділянками, Акт приймання передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання», статут Товариства. Установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» є правонаступником усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» з урахуванням особливостей правового статусу майна, переданого до статутного капіталу Товариства, з дня внесення відповідного запису про його державну реєстрацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2 а.с. 18).

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.09.2025 внесено запис №000001487 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання», яке правонаступником Державного підприємства "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання" (ідентифікаційний код: 07646544). Також, припинено юридичну особу Державне підприємство «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» (ідентифікаційний код: 07646544), про що 27.09.2025 внесено запис 029003867.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

Згідно з пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з рахунків платника податків, відкритих у банках, небанківських надавачах платіжних послуг.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.41 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Приписами пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків / електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг / емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.4. ст. 95 ПК України).

Отже, у разі виникнення у платника податків боргу, контролюючий орган формує вимогу на суму такого боргу та здійснює заходи з його погашення шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, та стягнення коштів у рахунок податкового боргу за рахунок готівки на підставі відповідних рішень суду.

Згідно абзацами 2 та 3 пункту 95.5 статті 95 ПК України У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків / електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг / емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків / електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг / емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Системний аналіз вищенаведених норм права дає підстави суду дійти висновку про те, що пункт 95.1 статті 95 ПК України встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі.

Таким чином, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів. Стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу може відбуватися:

1) шляхом звернення контролюючого органу до суду з відповідним позовом;

2) шляхом прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу про стягнення коштів: за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках.

Другий спосіб реалізації контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу має свої обов`язкові умови, при дотриманні сукупності яких такий спосіб реалізації є правомірним, а саме: 1) виникнення податкового боргу внаслідок несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку; 2) несплата грошових зобов`язань протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати; 3) відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань. Такі умови дають підстави вважати, що основною особливістю такого заходу є безспірність суми податкового боргу за вимогою контролюючого органу.

Форма рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу затверджена наказом Державної податкової служби України від 06.12.2019 №199 "Про затвердження примірних форм рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу; журналу реєстрації рішень, прийнятих відповідно до статті 95 Податкового кодексу України".

Затверджена форма рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу не передбачає зазначення конкретної суми стягнення податкового боргу.

Верховним Судом в постанові від 17.06.2021 у справі №440/4736/19 сформульовано правовий висновок стосовно правових наслідків відсутності суми податкового боргу в рішенні про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Так, Верховним Судом вказано, що відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України рішення контролюючого органу є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи, а посилання контролюючого органу на наказ, яким затверджена примірна форма рішення не є нормативно-правовим актом, що не спростовує необхідність чіткого і зрозумілого формулювання такого рішення в частині визначення джерела, за рахунок коштів якого буде здійснено погашення податкового боргу, а також конкретної суми, яка підлягає стягненню, та підстави виникнення цього податкового боргу.

На думку суду касаційної інстанції, необхідність зазначення суми податкового боргу, а також підстав його виникнення пов`язана, із тим, що у такий спосіб (шляхом самостійного прийняття рішення керівником контролюючого органу) можливе погашення лише податкового боргу, який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки.

Відповідно, у спорах щодо правомірності прийнятих відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України рішень предметом доказування є дотримання контролюючим органом обов`язкових умов, про які вже зазначалося, в тому числі й щодо розміру податкового боргу, підстав його виникнення, сплив 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань та/або пені.

Аналогічні підходи до правозастосування пункту 95.5 статті 95 ПК України знайшли відображення у постановах Верховного Суду від 16.01.2025 у справі №280/27/22, від 18.02.2025 у справі №440/8447/23, від 27.02.2025 у справі №380/26982/23.

У цих постановах Верховний Суд також зазначив, що принцип правової визначеності як загальний правовий принцип поширюється, в тому числі на етап правозастосування. Органи державної влади повинні дотримуватися цього принципу та забезпечувати правову передбачуваність прийнятих ними рішень, що досягається, зокрема чіткістю визначення правового стану особи, якої стосується індивідуальний акт. Вирішуючи спір про правомірність рішення суб`єкта владних повноважень, адміністративний суд перевіряє це рішення на відповідність критеріям правомірності, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України.

У спірному рішенні №83/4-1128 від 02.05.2025 зазначено, що "заступник начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Світлана Кондратюк відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України вирішила здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків/ електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/ емітентів електронних грошей Державного підприємства "Ремонтний завод радіотехнічного обладнання", Код ".

Як уже зазначено судом вище, прийняте у порядку абзацу другого пункту 95.5 статті 95 ПК України рішення може стосуватися тільки певного та конкретно визначеного податкового боргу, який не сплачується протягом 90 календарних днів, поряд з цим згідно змісту оскаржуваного рішення таке прийнято щодо "усієї суми податкового боргу".

Відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що рішення №83/4-1128 від 02.05.2025 стосується не всієї суми податкового боргу, а виключно сум податкових зобов`язань, самостійно задекларованих у податкових деклараціях, щодо яких минув строк у 90 календарних днів з дня граничного терміну їх сплати, а саме по земельному податку з юридичних осіб, по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону та податку на додану вартiсть iз вироблених в Українi товарiв (робiт, послуг).

Разом з тим, рішення не містить конкретно визначеної суми податкового боргу, що стягується з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей позивача, у рішенні не зазначено - якого саме боргу (самостійно визначений платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені ПК України строки; який не сплачується протягом 90 календарних днів), що суперечить приписам пункту 95.5 статті 95 ПК України.

Доповнення рішення №83/4-1128 від 02.05.2025 додатком із зазначенням суми боргу до стягнення та розшифровкою цієї суми не нівелює необхідність зазначення у тексті самого рішення суми боргу до стягнення, адже ПК України містить вимоги саме до рішення та не містить нормативно-правових приписів стосовно додатку до нього.

Суд також зазначає, що можливість оформлення будь-яких додатків до рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, у тому числі у формі детального розрахунку суми податкового боргу до рішення від 02.05.2025 № 83/4-1128 про стягнення коштів з рахунків жодним нормативно-правовим актом не передбачена. Більше того, у спірному рішенні відсутні посилання на наявність такого додатку.

Згідно з абзацу 4 пункту 95.4 статті 95 ПК України рішення про стягнення коштів з рахунків / електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг / емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи .

Отже, передбачене пунктом 95.5 статті 95 ПК України рішення про стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, яке має статус вимоги, має містити суму боргу, що підлягає стягненню, а також підстави виникнення заявленого до стягнення податкового боргу.

Про необхідність зазначення конкретних сум у рішенні про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу свідчить і те, що згідно положень Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163, контролюючий орган має право пред`явлення платіжних документів банкам на підставі такого рішення, отже вказане рішення не може бути ані безмежним, ані невизначеним. Платник податків також має право бути обізнаним про розмір грошових коштів, які за таким рішенням списуватимуться з рахунків у банках без його згоди та без звернення до суду. Зазначене свідчитиме про пропорційність та баланс прав та інтересів сторін таких правовідносин. Визначення у такому рішенні суми податкового боргу, яким обмежується реалізація рішення про його стягнення, встановлює межі прав контролюючого органу та запобігає можливим зловживанням та помилковому пред`явленню банкам платіжних інструментів за іншими зобов`язаннями, що виходять за межі визначеної процедури.

Загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом у постановах від 19.05.2020 у справі №820/2300/18, від 30.04.2020 у справі №810/384/16, від 17.03.2020 у справі №808/4140/15, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, у яких Верховний Суд звертав увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення, таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Однак, в даному випадку недоліки оскаржуваного рішення (відсутність у ньому розміру суми, яка підлягає стягненню, та підстав виникнення боргу) не є технічними недоліками, при цьому є суттєвими та мають безпосередній вплив на правомірність цього рішення.

Також, податковий орган приймаючи оскаржуване рішення не досліджував відсутність/наявність у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Так, відповідно до листа ГУ ДПС у Кіровоградській області від 15.05.2025 №7192/6/11-28-24-01-12, копія якого наявна у матеріалах справи, станом на 01.05.2025 за даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС по розрахунками з бюджетом по єдиному внеску обліковувалась переплата в сумі 61039,29 грн.

В той же час, згідно з детальним розрахунком суми податкового боргу до рішення від 02.05.2025 №83/4-1128 про стягнення з рахунків ДП «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» загальний розмір податкового боргу становив 6625734,70 грн. При цьому, з вказаного розрахунку вбачається, що сума податкового боргу не була зменшена на суму зобов`язання держави з єдиного внеску в розмірі 61039,29 грн, що свідчить про порушення вимог приписів пункту 95.5 ПК України.

Верховний Суд у постанові від 31.10.2023 у справі №520/3086/2020 дійшов висновку, що наявність зобов`язань держави в особі будь-якого державного (контролюючого) органу перед платником податків щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з будь-якого податку чи збору унеможливлює стягнення податкового боргу на підставі рішення контролюючого органу без звернення до суду.

Таким чином, у справі, що розглядається відповідачем не спростовано, що станом на дату прийняття спірного рішення у ДП «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» існувало зобов`язання держави з єдиного внеску в розмірі 61039,29 грн, що унеможливлює застосування контролюючим органом стягнення податкового боргу у спосіб передбачений пункту 95.5 статті 95 ПК України.

Вказаний висновок узгоджуються з подібними правовими висновками викладеними в постановах Верховного Суду від 31.10.2023 по справі №520/3086/2020, від 18.02.2025 у справі №440/8447/23.

Стосовно доводів позивача про не врахування відповідачем відсутності податкового боргу підприємства за поточними податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року при винесенні спірного рішення, суд зазначає наступне.

Згідно відомостей з Детального розрахунку суми податкового боргу до рішення від 02.05.2025 № 83/4-1128 розмір податкових зобов`язань, самостійно задекларованих у податкових деклараціях, щодо яких минув строк у 90 календарних днів з дня граничного терміну їх сплати по податку на додану вартiсть iз вироблених в Українi товарiв (робiт, послуг) становить 5595210,89 грн згідно податкових декларацій з податку на додану вартість: № від 21.08.2023 на суму 502490,89 грн, № від 19.09.202023 на суму 445766,00 грн; № від 18.01.2024 на суму 711928,00 грн; № від 19.03.2024 на суму 209 516,00 грн; № від 19.04.2024 на суму 335 583.00 грн, № від 20.05.2024 на суму 756526,00 грн, № від 18.06.2024 на суму 342360,00 грн, № від 18.09.2024 на суму 44179,00 грн, № від 19.10.2024 на суму 521130,00 грн, № від 22.11.2024 на суму 189164.00 грн, № від 18.12.2024 на суму 10109,00 грн, № від 20.01.2025 на суму № від 20.01.2025 на суму 1501005,00 грн; уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № 28 за 01.12.2023 на суму 25454,0 грн.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку ТОВ «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» за 2023 рік за податковими деклараціями з ПДВ нараховано податкових зобов`язань з ПДВ на суму 3025203 грн, а сплачено 3365000 грн; за 2024 рік - 3714808 грн, сплачено - 3472000 грн; за період із січня по липень 2025 року нараховано поточних зобов`язань ПДВ на суму 1374714 грн, а сплачено 1396000 грн (т.1 а.с. 234).

З інтегрованої картки платника податків вбачається, що станом на 21.08.2023 сума заборгованості з ПДВ позивача становила 5668426,67 грн, а станом на 30.04.2025 - 7044971,36 грн. У вказаний період також наявні записи про збільшення та зменшення грошових зобов`язань з податку на додану вартість, у тому числі у зв`язку з їх самостійним погашенням платником податків.

Наявність податкового боргу з ПДВ за періоди, що передують датам податкових декларацій, наведених у Детального розрахунку суми податкового боргу до рішення від 02.05.2025 №83/4-1128 позивачем не заперечується.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Отже, погашення податкового боргу має пріоритет над сплатою платником поточних податкових зобов`язань, а зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків є обов`язком податкового органу.

Враховуючи наведене, суд відхиляє відповідні доводи позивача, як підставу для задоволення позовних вимог.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу від 02.05.2025 №83/4-1128 у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 30280,00 грн, сплачений ним при поданні позовної заяви за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість», про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу від 02.05.2025 №83/4-1128.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (, вулиця Велика Перспективна, 55, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» (, вулиця Чобану Степана, будинок 2, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25005) судовий збір у сумі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 12 січня 2026 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» (, вулиця Чобану Степана, будинок 2, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25005).

Відповідач - Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК