Справа № 160/30901/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» суму у розмірі 1056615,76 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 під час навчання.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на наявність правових підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут».
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлена відповідачу через систему «Електронний Суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 29.10.2025.
Станом на 26.12.2025 відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відтак, наявні підстави для розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по особовому складу) від 27.08.2022 №12-К ОСОБА_1 призначено курсантом штатним та зараховано до списків особового складу Збройних Сил України.
Згідно наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по стройовій частині) від 05.09.2022 №267 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу інституту (у місці тимчасової дислокації Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» у АДРЕСА_1 та у військовій частині НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на всі види забезпечення з 04.09.2022.
Наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (з адміністративно-господарської діяльності) від 28.07.2025 №314 «Про призначення службового розслідування» з метою уточнення причин та умов відсутності ОСОБА_1 в місці тимчасової дислокації інституту призначено до проведення службове розслідування за фактом самовільного залишення пункту тимчасового місця дислокації інституту.
Згідно акта службового розслідування від 07.08.2025 відповідно до ч. 2 ст. 45 та ч. 5 ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та п. 6 розділу VII наказу Державного бюро розслідувань, Офісу генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України під час протидії кримінальним правопорушенням, передбаченим статтями 407-409 Кримінального кодексу України» направлено матеріали службового розслідування до органу досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові про самовільне залишення території Інституту молодшим сержантом Є. Стрижаком, оскільки даний факт має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України. Молодшого сержанта ОСОБА_2 вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності після його повернення до Інституту.
Відповідно до наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (з основної діяльності) від 07.08.2025 №267 «Про результати проведення службового розслідування» в діях ОСОБА_1 встановлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України «самовільне залишення частини або місця служби». Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина ОСОБА_1 виражається у формі прямого умислу та неналежному виконання своїх службових обов`язків. Обставин, що пом`якшують його вину, не встановлено.
08.08.2025 Військовим інститутом танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 08.08.2025 №1586 направлено директору територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України) ОСОБА_1 .
Наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по особовому складу) від 26.09.2025 №32-К, пар. 2, ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів та зараховано у розпорядження начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» як такого, що самовільно залишив територію військової частини та відсутній понад 10 (десять) діб.
Наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по стройовій частині) від 28.09.2025 №295 внесено зміни в наказ начальника інституту (по стройовій частині) від 26.09.2025 №293 та, з-поміж іншого, зазначено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» підлягають відшкодуванню витрати, пов`язані з утриманням під час проходження військової служби (навчання) в інституті молодшого сержанта ОСОБА_1 в сумі 1056615,76 грн.
Відповідно до загальної довідки-розрахунку утримання курсанта ОСОБА_1 за період з 04.09.2022 по 26.07.2025 загальна сума заборгованості за види забезпечення: фінансово-економічна служба, продовольча служба, квартирно-експлуатаційна служба, речова служба, медична служба, склала 1056615,76 грн.
Вважаючи наявною за відповідачем заборгованість у заявленому до стягнення розмірі позивач звернувся з цим позовом до суду про її стягнення.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Право на звернення до суду у позивача (вищого навчального закладу) у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.
Саме із відмовою відповідача добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі законодавець пов`язує можливість звернення навчального закладу з позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
Строк звернення до суду з позовом про проходження публічної служби необхідно обчислювати з наступного дня після закінчення строку для добровільного відшкодування витрат.
Відповідача звільнено наказом позивача від 26.09.2025 №293, яким згідно внесених змін від 28.09.2025 оголошено суму до відшкодування за час навчання.
Разом з тим, 30.09.2025 Військовим інститутом танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» направлено ОСОБА_1 повідомлення №2022 про необхідність сплатити заборгованість у найкоротший термін.
Докази відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати з його утримання в матеріалах справи відсутні.
Позов подано до суду 27.10.2025, відтак, строк звернення до суду не пропущено, а тому, він не підлягає поновленню.
Щодо позовних вимог по суті, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «з», «и» пункту 1, підпунктів «д», «е», «ж», «з» пункту 2 та підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі Порядок №964).
За п. 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із:
грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;
оплатою комунальних послуг.
Порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.
Згідно з п. п. 4, 5 Порядку №964 витрати відшкодовуються в повному розмірі:
курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк базової військової служби до вступу в заклад фахової передвищої військової освіти, вищий військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ закладу вищої освіти, а також курсантами жіночої статі за весь період навчання;
курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк базової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк;
особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (10 років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «з», «и» пункту 1, підпунктів «д», «е», «ж», «з» пункту 2 і підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», - за весь період навчання.
Витрати відшкодовуються в розмірі різниці суми витрат з утримання курсантів і витрат з утримання громадян України, що пройшли базову військову службу:
курсантами, які навчалися менше встановленого законодавством строку базової військової служби, - за весь період навчання;
курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк базової військової служби, - за весь період навчання, який відповідає строку базової військової служби.
Пунктом 6 Порядку №964 встановлено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджено наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі Порядок №419).
За п. 2.1. Порядку №419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на:
грошове забезпечення;
продовольче забезпечення;
речове забезпечення;
медичне забезпечення;
перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад;
оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.
Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.
Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Пунктом 2.1.2. Порядку №419 встановлено, що витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.
У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.
Згідно з п. 2.3. Порядку №419 у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.
У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.
Застосовуючи вказані положення законодавства до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Суд констатує, що наданими позивачем доказами підтверджується розмір витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у позивача в період його навчання.
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем розрахунку витрат, пов`язаних з його утриманням в якості курсанта, що здійснений позивачем.
У спірних правовідносинах підлягають застосуванню саме норми Закону №2232-XII та Порядку №964, згідно яких відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних, зокрема, з грошовим забезпеченням.
Відмінність у характері військової служби курсантів в порівнянні з іншими військовослужбовцями обумовлені відмінностями програм фінансування, за рахунок яких здійснюється виплата їх грошового забезпечення.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.01.2023 у справі №440/2692/20.
Грошове забезпечення курсантів вищих навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають компенсації.
На спірні правовідносини не поширюється дія положень п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 15.06.2023 у справі №520/6532/2020, від 13.01.2023 у справі №440/2692/20.
Отже, відшкодуванню підлягають в т. ч. витрати з утримання відповідача у вигляді виплаченого грошового забезпечення.
Таким чином, усі без виключення витрати на утримання відповідача підлягають стягненню на користь позивача, що відповідає послідовній та актуальній судовій практиці, передусім Верховного Суду.
Суд вважає за доцільне навести практику Європейського Суду з прав людини, яка є релевантною до обставин цієї справи за змістовним критерієм (суттю правовідносин між студентами вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання та подальшим працевлаштуванням в державних органах).
Європейський Суд з прав людини уважає, що накладене на кадрових офіцерів зобов`язання після завершення навчання нести службу протягом певного строку є невід`ємним від покладеного на них завдання. Обчислення строку дії контрактів офіцерів, які отримали освіту кошом армії, і умови розірвання таких контрактів належать до розсуду держави.
Вимога держави повернути кошти, витрачені на навчання офіцерів і військових медиків, а також на їх забезпечення відповідно до потреб, виправдовують заборону розривати контракт протягом певного строку і встановлення відшкодування витрат, яких зазнала держава протягом років навчання. Зобов`язання військових лікарів, які бажають піти у відставку до завершення контракту, сплатити державі певну суму на відшкодування витрат, понесених на їх навчання, цілком виправдовується перевагами, яких не мають цивільні студенти у сфері медицини, зокрема забезпеченим працевлаштуванням, отриманням платні тощо. Сам принцип відкупу років, які залишається відслужити, не становить порушення принципу пропорційності.
Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що зобов`язання військових лікарів, які бажали залишити армію до закінчення строку виконання обов`язку, відшкодувати державі витрати, понесені на їх навчання, було цілком виправданим з огляду на привілеї, якими вони користувалися порівняно із цивільними студентами-медиками. Особа, яка вступає на навчання до Військової академії, усвідомлює, що аналогом безкоштовної освіти, винагороди та соціальних переваг, якими користується така особа в силу свого військового статусу, є зобов`язання служити в рядах армії протягом визначеного періоду після закінчення навчання.
Обов`язок офіцерів армії нести службу протягом визначеного періоду після завершення їх підготовки відповідає встановленій меті, а тривалість цього періоду визначається на розсуд держав. Саме за допомогою військових установ особи отримують загальну медичну освіту, відповідну спеціалізацію, а також мають можливість займатися приватною медициною в неробочий час. Таким чином, сам принцип викупу решти років служби не порушує принцип пропорційності.
Щодо захисту права власності у рішенні Європейського Суду з прав людини вказано, що у заявника виник борг перед державою щодо відшкодування плати за навчання, харчування, проживання у разі невиконання обов`язку стосовно проходження військової служби в армії у встановлений законодавством період. Комісія вважає, що обов`язок здійснити такі відшкодування після відрахування з навчального закладу не порушує права заявника відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.
Отже, практика відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі особи, яка не виконала свій обов`язок щодо відпрацювання в державних органах визначеного строку, є належним способом реалізації державної політики та відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Спосіб реалізації такої політики шляхом подання позову до суду забезпечує особі можливість належним чином представляти свою позицію та користуватися усім можливим обсягом прав, в свою чергу суд забезпечує дотримання законності та верховенства права під час здійснення відповідної процедури.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Отже, за обставин цієї справи відсутні судові витрати, які підлягають розподілу за результатом ухвалення рішення про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» суму у розмірі 1056615 (один мільйон п`ятдесят шість тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень 76 копійок на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 під час навчання.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 297, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька