Справа № 520/11995/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 січня 2026 року № 520/11995/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." (вул. Маршала Батицького, буд. 4,м. Харків,61038, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство "У.П.Е.К." (далі також позивач, ПрАТ "У.П.Е.К.") з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі також відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 14.12.2021 за №8;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 14.12.2021 за №8;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 14.12.2021 за №8 в частині застосування штрафних санкцій та пені;

- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Харківській області від 11 квітня 2023 року № 0-2040.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню з огляду на те, що висновки контролюючого органу за наслідками перевірки не ґрунтуються на дійсних обставинах та приписах чинного законодавства. Зазначає про, що 11 квітня 2023 року отримало від Головного управління ДПС у Харківській області податкову вимогу № 0-2040 на суму 428 662,72 грн, яку також уважає протиправною.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано представникам сторін до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронних листів.

Представником відповідача надіслано відзив на позов разом з доданими до нього документами, в якому він, з посиланням на висновки акта перевірки, заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що оскаржувані рішення є обґрунтованими і правомірними.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, що ГУ ДПС у Харківській області проведена документальна планова перевірка ПрАТ «У.П.Е.К.» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахуванні та сплати передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період діяльності підприємства з 01.04.2017 по 30.06.2021, за результатом якої складений акт від 23.11.2021 № 21301/20-40-07-02-08/23001858 (далі також - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення ПрАТ «У.П.Е.К.» пп. 168.1.2, пп. 168.1.4, пп. 168.1.5 п.168.1 ст.168, абз. «а» п. 176.2 ст.176 ПК України в частині несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб, строк сплати якого настав до або під час виплати доходу та/або з порушенням місячного податкового періоду для перерахування податку на доходи фізичних осіб, отриманого із заробітної плати та доходів інших ніж заробітна плата за період з 07.04.2017 30.06.2021 у загальній сумі - 5223524,04 гривень.

Також ПрАТ «У.П.Е.К.» порушено вимоги підпункту пункту 16-1 Підрозділу 10 розділу ХХ, підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.4, підпункту 168.1.5, пункту 168.1, статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України в частині несвоєчасного перерахування військового збору, строк сплати якого настав, з порушенням місячного податкового періоду для військового збору, за період з 07.04.2017 по 30.06.2021 у загальній сумі 283 885,35 гривень.

Крім того, ПрАТ «У.П.Е.К.» 21.04.2021 нараховано доходи у вигляді дивідендів на користь платників податку у загальній сумі 3 681 600 грн та нараховано податок на доходи фізичних осіб на суму дивідендів у загальній сумі 170 080 гривень.

Перевіркою повноти нарахування податку на доходи фізичних осіб встановлено порушення абз. «а» п.176.2 ст.176 ПК України в частині неповного нарахування податку на доходи фізичних осіб на нараховану суму дивідендів платникам податку у квітні 2021 року, що призвело до нарахування перевіркою податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 14 000 гривень.

На підставі висновків перевірки ГУ ДПС у Харківській області з урахуванням вимог пункту 52-1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України сформовані та вручені ПрАТ «У.П.Е.К.» податкові повідомлення-рішення від 14.12.2021 за № 8 (форма «Д») про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 407 162,87 грн штрафна санкція - 375 482,06 грн. та пеня - 31 680,81 грн.), № 8 (форма «Д») про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 20 745,04 грн (основний платіж - 14 000 грн., штрафні санкції - 6 290,47 грн., пеня - 454,57 грн.), №- 8 (форма «Д») про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 754,81 грн. (штрафна санкція - 742,08 грн. та пеня 12,73 гривень).

11 квітня 2023 року ПрАТ «У.П.Е.К.» отримало від Головного управління ДПС у Харківській області податкову вимогу № 0-2040 на суму 428 662,72 грн.

17 квітня 2023 року ПрАТ «У.П.Е.К.» отримана від ГУ ДПС у Харківській області податкова вимога від 11 квітня 2023 року № 0-2040, якою до відома позивача доведено інформацію про наявність податкового боргу в загальній сумі 428 662,72 грн, в т. ч.:

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку у вигляді зарплати в сумі 407 162 грн. 87 коп., з яких: податкове зобов`язання - 00,00 грн, штрафна санкція - 375 482,06 грн., пеня -31 680,81 грн.;

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку інших, ніж зарплата (дивідендів) на суму 20 745 грн. 04 коп., з яких: податкове зобов`язання - 14 000,00 грн, штрафна санкція - 6 290,47 грн., пеня - 454,57 грн.;

- військовий збір на суму 754 грн. 81 коп., з яких: податкове зобов`язання з військового збору - 00,00 грн. штрафна санкція - 742.08 грн, пеня - 12.73 грн.

Скориставшись правом на оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 за №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Підпунктом 14.1.180 п. 14.1. ст. 14 ПК України визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та планувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку (п.38.2 ст 38. ПК України).

Відповідно до п. 54.2 ст. 54 ПК України грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171 ПК України).

Статтею 168 ПК України встановлений порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету і, зокрема, пунктом 168.1 цієї статті визначено порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Так, згідно з пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 Кодексу.

Відповідно до пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Згідно з пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних Положень ПК України, із змінами та доповненнями, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних сил України, встановлюється військовий збір (далі - збір).

Підпунктом 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу.

Відповідно до п.п. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних Положень ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою (1,5 відсотків), визначеною підпунктом .3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 ПК України (п.п. 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних Положень ПК України).

Пунктом 176.2 ст.176 ПК України передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Судом установлено, що перевіркою своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору встановлено несвоєчасне перерахування позивачем до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.04.2017 по 30.06.2021, чим порушено підпункти 168.1.1, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України.

Розрахунок несвоєчасного нарахування податку на доходи фізичних осіб наведено у додатках до акта перевірки № 16 (Код класифікації доходів бюджету 11010100 (ПОДАТОК НА ДОХОДИ ФІЗИЧНИХ ОСІБ, ЩО СПЛ. ПОДАТК. АГЕНТАМИ ІЗ ДОХОДІВ ПЛАТНИКА ПОДАТКУ У ВИГЛЯДІ З/П) та додатку до акта перевірки № 17 (Код класифікації доходів бюджету 11010400 ПОДАТОК НА ДОХОДИ ФІЗИЧНИХ ОСІБ, ЩО СПЛАЧУЄТЬСЯ ПОДАТК. АГЕНТАМИ ІЗ ДОХОДІВ ПЛАТНИКА ПОДАТКУ ІНШИХ НІЖ)) (а.с. 109-125).

Розрахунок несвоєчасного перерахування військового збору наведено у додатку № 18 до акта перевірки (т. 1 а.с. 126-135).

Позивачем наведені обставини, встановлені актом перевірки, не заперечуються.

Разом з цим, за доводами позивача, з огляду на приписи пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, починаючи з 01 березня 2020 року, відповідачем не повинні застосовуватися штрафні санкції та нараховуватися пеня за порушення строків перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб.

Надаючи оцінку таким доводам, суд зазначає таке.

Кабінет Міністрів України установив карантин на підставі Постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року.

З метою запровадження податкових та неподаткових пільг, пов`язаних із строком сплати податків, нарахуванням заробітної плати за дні вимушеного простою, термінами подачі податкових декларацій, термінами проведення перевірок, нарахування штрафних санкцій та пені Верховна Рада України 17 березня 2020 року ухвалила Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 533-IX, який набув чинності 18 березня 2020 року.

Цим Законом підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 52-1.

Відповідно до цієї норми за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, що застосовуються на загальних підставах;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

У зв`язку з набранням чинності Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року та «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 591-IX від 13 травня 2020 року ця норма викладена у новій редакції.

Відповідно до пояснювальної записки до законопроекту Закону № 591-IX пропонувалося внесення змін та продовження строку ненарахування пені по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відтак, з 29 травня 2020 року (дата набрання чинності Закону № 591-IX від 13 травня 2020 року) пункт 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України викладений у наступній редакції:

За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати (абзац 10).

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню (абзац 11).

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.162 та 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України:

пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як убачається з розрахунків штрафних санкцій (т. 1 а.с. 16-27, 29-39, 42-44) відповідачем нараховані позивачу оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями пеня та штраф за період, в якому карантин не діяв (до 1 березня 2020 року).

Отже, нарахування відповідачем позивачу штрафних санкцій податковими повідомленнями-рішеннями від 14.12.2021 за №8, №8, №8 є правомірним.

Відповідно до статті 125-1 ПК України встановлено відповідальність за порушення правил врахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати.

Так, згідно з п. 125-1.1 ст. 125-1 ПК України ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом ПІ цього Кодексу, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідно до п. 125-1.2 ст. 125 ПК України ті самі дії, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Згідно з пп. 129.1.4 п. 129.4 ст. 129 ПК України при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

При цьому п. 109.1 ст. 109 ПК України встановлено, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, згідно з п. 109.3 ст. 109 ПК України, у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

У всіх інших випадках визначених Кодексом, за які передбачена фінансова відповідальність, обов`язок встановлення вини особи на контролюючі органи не покладений. Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності є виключно не дотримання нею вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена.

Юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує відповідальність у вигляді штрафу за пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 ПК України, є обов`язок доведення контролюючим органом умислу платника податків, а саме, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Суд зазначає, що несвоєчасне перерахування військового збору та податку на доходи фізичних осіб є податковим правопорушенням, за яке передбачена відповідальність. Жодних обставин, які можуть служити підставами для відстрочення сплати військового збору та податку на доходи фізичних осіб або звільнення платника від нарахування штрафних санкцій та пені за несплату або несвоєчасну сплату військового збору та податку на доходи фізичних осіб, чинним законодавством не передбачено. Фінансовий стан не звільняє платника податків від обов`язку сплати до бюджету податкових зобов`язань з військового збору та податку на доходи фізичних осіб в порядку та строки, встановлені ПК України. Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених за платником податків у статтях 16, 36 ПК України.

В оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях констатовано, що ПрАТ "У.П.Е.К." допущено триваюче правопорушення, а саме, безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків з 01.04.2017 по 31.12.2020. В ході перевірки встановлено, що підприємство мало обігові грошові кошти на рахунках, виплачувало доходи у вигляді дивідендів у цей період у сумі 4 195 225,42 грн, отримувало кошти за договорами поворотної фінансової допомоги.

Також суд зауважує, що особи, які відповідно до ПК України мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Враховуючи наведене та обізнаність посадових осіб ПрАТ "У.П.Е.К." з вимогами діючого законодавства, суд погоджується з висновками контролюючого органу, що позивач мав можливість дотримуватись правил та норм щодо перерахування відповідних податків і зборів, визначених ПК України, проте не вживав достатніх заходів щодо їх дотримання та допускав невиконання зазначених норм протягом чотирьох років.

Відповідно до статті 129 ПК України з урахуванням вимог статті 102 Кодексу, вимог статті 52-1 Підрозділу 10 ПК «Інші перехідні положення» позивачу нараховано до сплатити до бюджету пені, розмір якої визначено статті 129 Кодексу.

Позивач, не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, вказує, що порушення щодо несвоєчасного перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору допущено у період до набрання чинності Законом України від 16 січня 2020 року № 466-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", який набрав чинності з 23 травня 2020 року (окремі положення уведено в дію з 01 січня 2021 року), а отже застосування контролюючим органом штрафних санкцій на підставі пункту статей 125-1, 129 ПК України є неправомірним.

Проте, суд звертає увагу, що згідно з п.11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Доводів щодо незгоди з датами початку нарахування пені та датами закінчення її нарахування позивачем під час розгляду справи не наведено.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 14.12.2021 за №8, №8, №8 є обґрунтованими, а тому не підлягають скасуванню.

За приписами п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Крім того, розділом ІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №610 від 30.06.2017 року, податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Враховуючи вказані положення, підставою для формування та направлення податкової вимоги слугували відповідні обставини, зокрема, платником податків не сплачено узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені строки.

З огляду на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення визнані судом правомірними, підстави для скасування податкової вимоги ГУ ДПС у Харківській області від 11 квітня 2023 року № 0-2040 відсутні.

Отже, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К."

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." (вул. Маршала Батицького, буд. 4, м. Харків, 61038, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мороко А.С.