Справа № 127/36855/25
Суддя: Воробйов В. В.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/360/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

головуючого судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Нагайчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася із позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 04.11.2025 року №9660 позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказана постанова, як вважає позивач, не відповідає вимогам чинного законодавства, є протиправною та підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до наказу генерального директора ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» від 01.01.2025 року №1/1-ос позивача призначено на посаду інспектора з кадрів Товариства з 01.01.2025 року за сумісництвом на 0,5 ставки.

Відповідно до наказу генерального директора ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» від 15.04.2025 року №32/3 на позивача покладено обов`язок із ведення обліку на підприємстві.

На адресу керівника ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» з ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) прийшло розпорядження від 01.09.2025 року №1781 про оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» у кількості 5 осіб.

Серед осіб, вказаних у розпорядженні значився охоронник ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» ОСОБА_3 .

На виконання вказаного розпорядження, керівник Товариства, відповідно до вимог п. 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 31.12.2022 року №1487, видав наказ від 02.09.2025 року №60 «Про оповіщення працівників щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до п. 1.2 зазначеного наказу керівника Товариства, працівник ОСОБА_3 із повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 не ознайомлений, оскільки перебуває у відпустці без збереження заробітної плати з 01.06.2025 року по 01.12.2025 року згідно з наказом керівника Товариства №7 від 30.05.2025 року, місце його перебування невідоме.

Відповідно до п. 3 вказаного наказу керівника Товариства «Відповідальній особі з ведення військового обліку ОСОБА_4 : довести наказ до відома працівника, зазначеного у пункті 1.1 наказу, до 3 травня 2025».

Керівником Товариства 02.09.2025 року видано наказ №60/2 згідно з яким: «Вважати неможливим оповіщення рекомендованим поштовим відправленням працівника охоронника ОСОБА_3 щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Повістку видану ОСОБА_3 повернути до ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

02.09.2025 року (вих. №315) на виконання розпорядження №1781 ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 скеровано повідомлення «Щодо оповіщення військовозобов`язаних», до якого додано наказ керівника Товариства від 02.09.2025 №60 (в якому зазначено, що ОСОБА_3 не повідомлено, у зв`язку із перебуванням за межами України), яке 03.09.2025 року наручно доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 (відмітка про отримання виконана шляхом виконання підпису уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

22.10.2025 року (вих. №10317) ІНФОРМАЦІЯ_5 на адресу товариства скеровано виклик, згідно з яким уповноваженій особі на ведення військового обліку необхідно 24.10.2025 року з`явитись до ТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вказаного виклику, позивач з`явилась до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де 23.10.2025 року начальником групи розгляду та супроводу адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_4 майором юстиції ОСОБА_5 , відносно позивача було складено протокол №6917 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з протоколом №6917, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, полягає у тому, що позивач, будучи особою, на яку покладено обов`язки з ведення військового обліку, порушила вимоги абз. 2 п. 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

04.11.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено постанову № 9660 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно з якою позивача визнано винною у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення.

Оскаржувану постанову позивачу було скеровано поштовим зв`язком та фактично вручено 12.11.2025 року, що підтверджується відомостями, зазначеними у електронній системі відстеження поштових відправлень Укрпошти.

Вказану постанову позивач вважає протиправною у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на п. 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 31.12.2022 року №1487, позивач зазначає, що у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 13) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані, зокрема, видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Таким чином, обов`язок щодо оповіщення осіб, зазначених у розпорядженні №1781 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період їх перебування у відпустці, шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення покладено на керівника ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ», який в свою чергу, отримавши 01.09.2025 року вказане розпорядження, видав наказ від 02.09.2025 року №60 «Про оповіщення працівників щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Зазначений наказ жодним чином вчасно не доводився до позивача, про що свідчить відсутність відповідної відмітки із особистим підписом позивача на цьому наказі.

Крім того, відповідно до п. 1.2 зазначеного наказу керівника Товариства, працівник ОСОБА_3 із повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 не ознайомлений, оскільки перебуває у відпустці без збереження заробітної плати з 01.06.2025 року по 01.12.2025 року згідно з наказом керівника Товариства №7 від 30.05.2025 року, місце його перебування невідоме.

Відповідно до п. 3 вказаного наказу керівника Товариства «Відповідальній особі з ведення військового обліку ОСОБА_4 : довести наказ до відома працівника, зазначеного у пункті 1.1 наказу, до 3 травня 2025».

Позивач вважає, що з огляду на те, що обов`язок оповіщення ОСОБА_3 згідно з п. 47 вказаного Порядку покладено на керівника Товариства, а також на те, що позивача не було ознайомлено із положеннями наказу керівника Товариства від 02.09.2025 року №60 та положеннями наказу керівника Товариства від 02.09.2025 року №60/2, в її діях відсутня суб`єктивна сторона (вина у формі умислу або необережності) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, позивач вказує на порушення суб`єктом оскарження порядку притягнення її до адміністративної відповідальності з таких підстав.

Відповідно до протоколу №6917 позивача повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 04.11.2025 року.

Позивачем 31.10.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 було скеровано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, що підтверджується листом непрацездатності №35774613-1.1, медичним висновком №111-КМСМ-6Н86-Е92М (заключний діагноз ГРВІ, COVID-19, Гострий синусит. Гострий фарингіт) та довідкою, складеною за результатами огляду. При цьому, позивач повідомила, що з інкримінованим правопорушенням вона не згодна, на притягнення її до адміністративної відповідальності не згодна і бажає бути присутньою при розгляді справи особисто, надати пояснення по суті та подати додаткові докази. Зазначене клопотання із додатками 03.11.2025 року було вручене представнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням Укрпошти.

Незважаючи на наявність клопотання позивача про відкладення розгляду справи та виявленим наміром позивача скористатись своїм правом на особисту присутність під час розгляду справи, правом надавати додаткові пояснення по суті інкримінованого адміністративного правопорушення та правом подавати докази у вигляді документів, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 , всупереч положень КУпАП, виніс оскаржувану постанову та неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. Зокрема суб`єктом оскарження не було досліджено заяву ОСОБА_3 про надання йому відпустки без збереження заробітної плати від 29.05.2025 року, заяву ОСОБА_3 від 29.05.2025 року, згідно з якою останній з 11.06.2025 року перебуватиме за межами України та підтримуватиме зв`язок виключно за номером мобільного телефону, копію паспорта ОСОБА_3 НОМЕР_1 , згідно з якою останній 11.06.2025 року залишив територію України, наказ керівника Товариства №60/2, відповідно до якого оповіщення ОСОБА_3 рекомендованим листом із повідомленням про вручення є неможливим через відсутність на території України, посадову інструкцію інспектора з військового обліку та посадову інструкцію інспектора з кадрів, відповідно до якої посада позивача підпорядкована генеральному директору. Наведені докази позивач мала намір долучити до матеріалів адміністративної справи безпосередньо під час особистої участі у її розгляді.

Крім того, як зазначає позивач, в оскаржуваній постанові зазначено відомості щодо неї, які не відповідають дійсності, зокрема щодо дати народження, оскільки в постанові зазначено дату її народження « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в той час як дата народження позивача « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Оскаржувана постанова була прийнята без участі позивача та про її винесення вона дізналась в момент її вручення засобами поштового зв`язку 12.11.2025 року, тому позивач не мала можливості її оскаржити у строк визначений ст. 289 КУКпАП, та вважає причини пропуску строку на її оскарження поважними.

На підставі викладеного вище позивач звернулась з позовом до суду та просить: поновити їй строк для оскарження вказаної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.11.2025 року №9660, якою позивача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 34000,00 грн.; оскаржувану постанову визнати протиправною та скасувати; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2025 року було поновлено позивачу строк для звернення до адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Відповідачу роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву до судового засідання з надісланням його копії позивачеві. Копію ухвали суду від 09.12.2025 року та примірник позовної заяви з додатками відповідачем було отримано 22.12.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, оскільки такий відзив, як й будь-які інші заяви та клопотання, від відповідача до суду не надходили. Тому, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання позивач не з`явилась, проте нею було подано заву про розгляд справи у її відсутність, у які вона зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Тому, відповідно до вимог ст. 205 КАС України, неявка представника відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи та надані в їх обґрунтування докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших нормативно-правових актів України.

Згідно з ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» до обов`язків підприємств, установ і організацій щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації відноситься, зокрема, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів із числа працюючих, здійснення заходів щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та в особливий період і надання звітності з цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку.

Відповідно до п 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 13) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю);

письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.

Судом встановлено, що відповідно до наказу генерального директора ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» від 01.01.2025 року №1/1-ос позивача призначено на посаду інспектора з кадрів Товариства з 01.01.2025 року за сумісництвом на 0,5 ставки (а.с. 19).

Відповідно до наказу генерального директора ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» від 15.04.2025 року №32/3 на позивача покладено обов`язок із ведення обліку на підприємстві (а.с. 26-27).

На адресу керівника ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» з ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) прийшло розпорядження від 01.09.2025 року №1781 про оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» у кількості 5 осіб (а.с. 33).

Серед осіб, вказаних у розпорядженні значився охоронник ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» ОСОБА_3 .

На виконання вказаного розпорядження, керівник Товариства, відповідно до вимог п. 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 31.12.2022 року №1487, видав наказ від 02.09.2025 року №60 «Про оповіщення працівників щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с. 34).

Відповідно до п. 1.2 зазначеного наказу керівника Товариства, працівник ОСОБА_3 із повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 не ознайомлений, оскільки перебуває у відпустці без збереження заробітної плати з 01.06.2025 року по 01.12.2025 року згідно з наказом керівника Товариства №7 від 30.05.2025 року, місце його перебування невідоме.

Відповідно до п. 3 вказаного наказу керівника Товариства «Відповідальній особі з ведення військового обліку ОСОБА_4 : довести наказ до відома працівника, зазначеного у пункті 1.1 наказу, до 3 травня 2025».

Керівником Товариства 02.09.2025 року видано наказ №60/2 згідно з яким: «Вважати неможливим оповіщення рекомендованим поштовим відправленням працівника охоронника ОСОБА_3 щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Повістку видану ОСОБА_3 повернути до ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с. 35).

02.09.2025 року (вих. №315) на виконання розпорядження №1781 ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 скеровано повідомлення «Щодо оповіщення військовозобов`язаних», до якого додано наказ керівника Товариства від 02.09.2025 №60 (в якому зазначено, що ОСОБА_3 не повідомлено, у зв`язку із перебуванням за межами України), яке 03.09.2025 року наручно доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 (відмітка про отримання виконана шляхом виконання підпису уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с. 36).

22.10.2025 року (вих. №10317) ІНФОРМАЦІЯ_5 на адресу товариства скеровано виклик, згідно з яким уповноваженій особі на ведення військового обліку необхідно 24.10.2025 року з`явитись до ТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 37).

На виконання вказаного виклику, позивач з`явилась до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де 23.10.2025 року начальником групи розгляду та супроводу адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_4 майором юстиції ОСОБА_5 , відносно позивача було складено протокол №6917 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (38-39).

Згідно з протоколом №6917, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, полягає у тому, що позивач, будучи особою, на яку покладено обов`язки з ведення військового обліку, порушила вимоги абз. 2 п. 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Відповідно до протоколу №6917 позивача повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 04.11.2025 року.

Позивачем 31.10.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 було скеровано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, що підтверджується листом непрацездатності №35774613-1.1, медичним висновком №111-КМСМ-6Н86-Е92М (заключний діагноз ГРВІ, COVID-19, Гострий синусит. Гострий фарингіт) та довідкою, складеною за результатами огляду. При цьому, позивач повідомила, що з інкримінованим правопорушенням вона не згодна, на притягнення її до адміністративної відповідальності не згодна і бажає бути присутньою при розгляді справи особисто, надати пояснення по суті та подати додаткові докази (а.с. 40, 41, 42, 43). Зазначене клопотання із додатками 03.11.2025 року було вручене представнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням Укрпошти (а.с. 44, 45).

04.11.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено постанову № 9660 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно з якою позивача визнано винною у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення (а.с. 14-16).

Таким чином, незважаючи на наявність клопотання позивача про відкладення розгляду справи та виявленим наміром позивача скористатись своїм правом на особисту присутність під час розгляду справи, правом надавати додаткові пояснення по суті інкримінованого адміністративного правопорушення та правом подавати докази у вигляді документів, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 , всупереч вимог ст. 268 КУпАП, виніс оскаржувану постанову та неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. Зокрема, суб`єктом оскарження не було досліджено та не надано відповідної правової оцінки: заяви ОСОБА_3 про надання йому відпустки без збереження заробітної плати від 29.05.2025 року (а.с. 47), наказу керівника ТОВ «УКРАВТО ВІННИЦЯ» №7-ів від 30.05.2025 року про надання ОСОБА_3 відпустки без збереження заробітної плати з 01.06.2025 року по 01.12.2025 року (а.с. 46), заяви ОСОБА_3 від 29.05.2025 року, згідно з якою останній з 11.06.2025 року перебуватиме за межами України та підтримуватиме зв`язок виключно за номером мобільного телефону (а.с. 48), копії паспорта ОСОБА_3 НОМЕР_1 , згідно з якою останній 11.06.2025 року залишив територію України (а.с. 49-50), наказу керівника Товариства №60/2, відповідно до якого оповіщення ОСОБА_3 рекомендованим листом із повідомленням про вручення є неможливим через відсутність на території України (а.с. 35), посадовій інструкції інспектора з військового обліку та посадовій інструкції інспектора з кадрів (а.с. 20-25, 28-32). Наведені докази позивач мала намір долучити до матеріалів адміністративної справи безпосередньо під час особистої участі у її розгляді.

Оскаржувану постанову позивачу було скеровано поштовим зв`язком та фактично вручено 12.11.2025 року, що підтверджується відомостями, зазначеними у електронній системі відстеження поштових відправлень Укрпошти (а.с. 18).

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони №3 від 1.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 5.01.2024 року за №36/41381.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ наведеної вище Інструкції протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Відповідно до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суду стороною відповідача, на виконання вимог ст. 77 КАС України, не надано доказів на спростування обставин викладених позивачем у позовній заяві щодо порушення її права на особисту участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно неї.

Таким чином, суд вважає, що, оскільки наведені вище обставини відповідачем не були належним чином спростовні, розгляд справи 04.11.2025 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувся з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, що призвело до порушення ряду процесуальних прав позивача, що в свою чергу вказує на незаконність оскаржуваної постанови.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, суб`єктом оскарження не спростовані викладені в письмових поясненнях ОСОБА_1 обставини її невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а лише формально зазначені у тексті постанови.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що оскаржувана постанова була підготовлена лейтенантом ОСОБА_6 , що суперечить вимогам ст. 283 КУпАП, відповідно до вимог якої, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі і передоручення іншим особам розгляду справи та винесення постанови є неприпустимим.

За змістом ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Відповідач діяв не на підставі закону, оскаржувана постанова незаконна і має бути скасована, а провадження закрите. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 605,60 грн., що підтверджено документально.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 58, 62, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 7 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 21 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку»,ст. 16 Закону України «Про оборону України», ст. 4, 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 7-9, 38, 210-1, 235, 245, 247, 251, 252, 268, 280, 287 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 8, 9, 72-77, 90, 121, 122, 139, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 постанову № 9660 від 04.11.2025 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 34000,00 грн., та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складений 12.01.2026 року.

Суддя: