Справа № 340/6221/25
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду в частині

08 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6221/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі-позивач) до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області (надалі-відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 28.06.2024 року №0-1109-UА0012514 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за період 2023 року, у розмірі 9443,65 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 28.04.2025 року №0-1123-UА0012514 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за період 2024 року, у розмірі 10007,45 грн.

16.09.2025 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. Запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: доказів отримання ним 07.08.2025 податкового повідомлення-рішення №0-1109-UА0012514 від 28.06.2024 або заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.

26.09.2025 представником позивача подано до суду клопотання про поновлення строку на звернення до суду, у якій зазначає, що обидва податкові повідомлення-рішення були отриманні позивачем особисто за адресою відповідача. Про наявність зазначених рішень та необхідність їх отримання ОСОБА_1 повідомлено працівником податкової в телефонній розмові 06.08.2025. Зазначає, що наведені обставини можуть бути встановлені лише в ході судового розгляду. Також зазначає, що заява про електронний документообіг до контролюючого органу була подана лише 18.12.2024, тому податкове повідомлення-рішення №0-1109-UА0012514 від 28.06.2024 в електронний кабінет не отримував. Поштовим відправленням вказане рішення також не надсилалося.

01.10.2025 ухвалою Кіровоградського окружного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано у Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області належним чином засвідчені докази, а саме: відомості про дату вручення ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення від 28.06.2024 №0-1109-UА0012514 та податкового повідомлення-рішення від 28.04.2025 №0-1123-UА0012514.

Судом також вказано, що оскільки відомості про дату отримання позивачем податкового повідомлення-рішення №0-1109-UА0012514 від 28.06.2024 у матеріалах справи відсутні, питання про дотримання позивачем строку звернення до суду буде розглянуто під час підготовки справи до розгляду по суті.

15.10.2025 через підсистему «Електронний суд» представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому серед іншого вказав, що податкове повідомлення рішення №0-1109-UА0012514 від 28.06.2024 направлене позивачу засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення 25.09.2024 та вважається врученим 11.10.2024, а №0-1123-UА0012514 від 28.04.2025 - в електронний кабінет 05.05.2025. Спірні податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку не оскаржувались.

Надаючи оцінку доводам сторін щодо дотриманням позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд виходить з наступного.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Стаття 123 КАС України встановлює наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Зокрема, частиною третьою цієї статті визначено, що в разі якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 16.07.2025 у справі №500/2276/24 сформулювала правовий висновок, згідно якого в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження платником податків рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

Отже, з урахуванням наведеної судової практики, якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку він може звернутися до адміністративного суду з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналізуючи зміст статті 122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

В межах спірних правовідносин позивач, зокрема оскаржує податкове повідомлення-рішення №0-1109-UАЗ012514 від 28.06.2024, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань. Відомості про його оскарження в адміністративному порядку відсутні, тому у даному випадку підлягає застосуванню передбачений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду, перебіг якого починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача наголошувала на тому, що податкове повідомлення-рішення №0-1109-ЦАЗ012514 від 28.06.2024 отримано позивачем в приміщенні Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області 07.08.2025, тому саме з цієї дати позивач дізнався про порушене право.

Натомість на виконання ухвали суду від 01.10.2025 Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області повідомило суд, що податкове повідомлення рішення №0-1109-UА0012514 від 28.06.2024 було направлене позивачу засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення 25.09.2024. На підтвердження вказаної обставини надало копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за №580 та копію поштового конверту із довідкою за фомою «Ф.20» про причини невручення поштового відправлення з відміткою від 11.10.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказане податкове повідомлення-рішення надіслано за податковою адресою позивача: АДРЕСА_1 , що відповідає адресі, зазначеній ним у позовній заяві.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5 статті 42 Податкового України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд зазначає, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, має право розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки. Тож платник податків у разі недотримання приписів закону і невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Так, ураховуючи викладені положення Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення №0-1109-UА0012514 від 28.06.2024, вважається належним чином врученим ОСОБА_1 11.10.2024. Відтак, саме цієї дати слід відраховувати строк звернення до суду із відповідними позовними вимогами.

Разом з тим, позивач звернувся до суду з даним позовом лише 11.09.2025, тобто з пропуском встановленого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку.

Законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, позаяк в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 640/20314/20 (постанова від 02.12.2021), досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В ухвалі про залишення позову без руху суд роз`яснив позивачу про необхідність надати суду заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, викласти доводи щодо поважності причин та додати відповідні докази.

Однак, у заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача не надала жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не навела поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку. Лише зазначила про отримання податкового повідомлення рішення №0-1109-UА0012514 від 28.06.2024 в приміщенні Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області 07.08.2025, проте доказів на підтвердження такої обставини суду не надала.

З огляду на наведене, у суду відсутні підстави вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Суд повторно зауважує, що при відкритті провадження у справі питання дотримання позивачем строку звернення до суду вирішено не було у зв`язку з відсутністю відомостей про дату отримання позивачем податкового повідомлення-рішення №0-1109-UА0012514 від 28.06.2024, про що зазначено в ухвалі від 01.10.2025. Водночас, такі відомості були надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України установлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним застосувати положення пункт 8 частини 1 статті 240 КАС України та залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.06.2024 №0-1109-UА0012514 без розгляду.

Керуючись статям 238, 240, 248, 256 КАС України суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.06.2024 №0-1109-UА0012514 залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 08 січня 2026 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК