Справа № 520/28006/25
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року № 520/28006/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, буд. 16, м. Київ,01133, ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову штатною військово-лікарською комісією Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України (п.і. 01133, місто Київ, вулиця Госпітальна, б. 16), що оформлена Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії від 06.10.2025 № 2025-1006-1224-1726-7 про залишення без змін Постанови позаштатної госпітальної військово-лікарською комісією терапевтичного профілю Військової частини НОМЕР_2 , оформленої Свідоцтвом про хворобу від 18 серпня 2025 № 2025-0810- 1248-2055-7 про причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 );

- зобов`язати Центральну Військово-лікарську комісію Збройних Сил України (п.і. 01133, місто Київ, вулиця Госпітальна, б. 16) скасувати Постанову позаштатної госпітальної військово-лікарською комісії терапевтичного профілю Військової частини НОМЕР_2 , оформленої свідоцтвом про хворобу від 18 серпня 2025 № 2025-0810-1248-2055-7 та прийняти нову постанову про причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), відповідно до п.п. «Д» пункту 21.5. Глави 21 Розділу ІІ Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що з 1991 року проходить військову службу в Збройних Силах України, а під час проходження військової служби виникло захворювання, що під час безпосередньої участі у бойових діях (заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України) набуло такого розвитку, що призводить до непридатності до військової служби, а тому захворювання пов`язане із захистом Батьківщини. Проте при медичному огляді, позаштатною госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю Військової частини НОМЕР_2 , невірно встановлено причинний зв`язок захворювання, а саме пов`язане із проходженням служби, а не захистом Батьківщини, тоді як відповідач за результатами розгляду скарги позивача, при наявності підстав, відмовив у скасування зазначеної постанови ВЛК, та відмовив у прийнятті нової постанови із відповідним формулюванням (пов`язаним із захистом Батьківщини).

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним (27 жовтня 2025 р. о 21год. 57 хв.).

Відповідач відзив на позов до суду не надав. Відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов, передбачені ч. 6 ст. 162 КАС України, а саме у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Крім того суд наголошує на обов`язок Відповідача, передбачений ч. 2 ст. 77 КАС України щодо подання до суду всіх наявних документів та матеріалів, які можуть бути використані як доказ у справі.

Відповідно до ст. 12, 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну поведінку сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідачем в порушення процедури визначеної Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, прийнято протиправне рішення - Постанову штатною військово-лікарською комісією Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлену у формі протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-1006-1224-1726-7 від 06.10.2025 про відмову у скасуванні Постанови позаштатної госпітальної військово-лікарською комісією терапевтичного профілю Військової частини НОМЕР_2 , оформленої свідоцтвом про хворобу від 18 серпня 2025 № 2025-0810-1248-2055-7, в частині визначення причинного зв`язку захворювання. У позові наведені доводи про те, що захворювання діагностуванні в позивача пов`язані із захистом Батьківщини, тоді як відповідачем вказані обставини при прийняття оскаржуваного рішення не враховані, а як наслідок не вірно визначено причинний зв`язок.

Прийняття зазначеної постанови, яке на думку позивача порушує його права і законні інтереси, стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Визначення військової служби міститься у частині першій статті 2 Закону № 2232-ХІІ та означає державну службу особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 70 Основ законодавства про охорону здоров`я, затверджених Законом України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я, серед іншого Міністерства оборони України. Порядок організації та проведення військо-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерством оборони України 14 серпня 2008 року затверджено Положення № 402, в якій передбачено, що військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

Відповідно до пункту 1.1 - 1.3. розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд військовослужбовців; визначення ступеня придатності до військової служби; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців.

Основними завданнями військово-лікарської експертизи, зокрема є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, а також визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 2.1 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання

Поряд з цим у відповідності до приписів п. 2.2., 2.3. розділу І Положення № 402, штатні ВЛК є військово-медичними установами до яких відносяться Центральна військово-лікарська комісія, ВЛК регіону. Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України. На ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи, зокрема і прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Центральна військово-лікарська комісія серед іншого має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України. Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку

У відповідності до п. 2.4., 3.3. Розділу І Положення № 402, на ВЛК регіону покладається організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності, для чого наділений правом приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК. Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності. Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій. Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

Пунктом 1.1. та 1.2. Розділу ІІ Положення № 402, визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема військовослужбовців до військової служби.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

У відповідності до п.п. 6.6 - 6.9. Розділу ІІ Положення № 402, військовослужбовці оглядається ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом. На осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями. Під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК. Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

За приписами пунктів 20.2., 20.3, 20.5 Розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК. Постанови штатних ВЛК можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.

Постанови позаштатних ВЛК, які сформовані в електронній формі та підлягають затвердженню штатною ВЛК відповідно до цього Положення, затверджуються протоколом засідання відповідної штатної ВЛК. При медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови зі змістом «Непридатний» до військової служби. Постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення.

Разом з цим п.п. 21.1, 21.2., 21.4 Розділу ІІ Положення № 402, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК та за потреби - штатні ВЛК. При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених ТЦК та СП, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).

Пунктом 21.5. Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України визначено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема в таких формулюваннях:

- Підпункт «Д» - «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

- Підпункт «Є» - «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

- Підпункт «ж» - «Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, яке не діагностовано під час призову (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу) і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби або коли захворювання виникло після звільнення з військової служби, коли початок захворювання не можна віднести на період проходження військової служби.

Згідно з п. 21.16 Глави 21 Розділу ІІ Положення № 402, визначено, якщо у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), складеному на військовослужбовця (осіб, звільнених з військової служби), зазначені хвороби (поранення), одержані (що виникли) за різних обставин, ВЛК приймає постанови про їх причинний зв`язок окремо.

З аналізу наведених норм права висновується, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І Положення № 402 з метою визначення придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК.

При цьому до штатних ВЛК належать, зокрема, Центральна ВЛК та ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

ВЛК регіону та Центральна ВЛК також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до Центральної ВЛК або до суду.

Разом з цим, відповідно до Положенням № 402 госпітальні та гарнізонні ВЛК не наділені повноваженнями змінювати своє рішення, проте, як визначено у підпункті 2.4.6 пункту 2.4 розділу І Положення № 402, рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Крім того, у разі незгоди із рішеннями госпітальні та гарнізонні ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із відповідною скаргою, а у разі незгоди із ВЛК вищого рівня - звернутися до Центральної ВЛК або до суду.

Водночас Положенням № 402 передбачено, що перевірка рішення регіональної ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені цим Положенням при проведенні медичного огляду військового, належить до функцій Центральної ВЛК.

У справі, що розглядається позивач перебуває на військовій службі за контрактом офіцерського складу у Харківського національному університеті Повітряних Сил імені І. Кожедуба, а відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданої 02 вересня 024 року за № 176/176/28/170/239/ПС в період з 24 лютого по 28 березня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Харкові.

Відповідно до приписів ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, встановлено право військового командуванням видавати обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 13 березня 2022 року № 84 «Про визначення районів бойових дій» з 24 лютого 2022 року Харківську область (місто Харків )визначено районом ведення бойових дій.

Крім того, відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, Харківська міська територіальна громада (м. Харків) за період з початку повномасштабного вторгнення відносяться до громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Отже, Позивач приймав в період з 24 лютого по 28 березня 2022 року перебуваючи в районах ведення бойових дій брав безпосередню участь у бойових діях і заходах необхідних для забезпечення оборони України.

З наданих позивачем медичних документів встановлено, що під час військової служби йому встановлено наступний діагноз: сітлоклітинний рак лівої нирки T1N0M0. Аутоімунний тіреоідит. Гіпотеріоз середньої важкості. Атеросклероз аорти СН0, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3283 від 21 липня 2021 року Військово-медичного клінічного центру Північного регіону.

Також, зазначений діагноз (Стані після енуклеорезекції пухлини нирки ліворуч. Аутоімунний тиреоідит. Гупотиреоз), підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3978 від 13 серпня 2021 року Військово-медичного клінічного центру Північного регіону.

Тобто, під час військової служби в Позивача виникли захворювання, що мали стійкий характер, проте станом на момент їх діагностування не призводили до непридатності Позивача до служби.

У відповідності до консультативного висновку спеціаліста Державної установи «Інститут проблем ендокринної патології ім. В.Я. Данилевського» НАМНУ від 28 березня 2022 року Позивачу встановлений діагноз - «Гіпотеріоз важка форма на фоні автоімунного тиреоїдиту», вказаний діагноз в подальшому був підтверджений Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону, а також позаштатною військово-лікарською комісією.

За об`єктивними даними, під час участі у бойових діях і заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в період з 24 лютого по 28 березня 2022 року стан здоров`я Позивача погіршився, а захворювання (гіпотеріоз), яке виникло до цього, у зазначені періоди служби набуло змін зі стану «середній стан» на стан «важка форма», що було діагностовано безпосередньо по завершенню участі Позивача у бойових діях та заходах, а в подальшому діагноз у такому вигляді неодноразово підтверджувався, у тому числі військово-лікарською комісією.

Тобто, захворювання виникло під час військової служби до участі у бойових діях (заходах необхідних для забезпечення оборони України), а у зазначені періоди служби (з 24 лютого по 28 березня 2022 року) досягло такого розвитку, що призводить до непридатності позивача до військової служби, при цьому суд наголошує, що матеріали справи не містять інших об`єктивних даних, що спростовували б зазначені обставини.

Під час огляду позивача позаштатною госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю військової частини НОМЕР_2 йому встановлено діагноз: «Гіпотиреоз важка форма на тлі аутоімунного тиреоїдиту, стан медикаментозної субкомпенсації. Ожиріння аліментарного генезу першого ступеню. Наслідки оперативного лікування: енуклеорезекції пухлини лівої нирки (08.07.2021) з приводу світлоклітинного раку лівої нирки pT1N0M0 без порушення функції нирки. Короткозорість правого ока 8,5 Д при гостроті зору з корекцією 0,2. Складний короткозорий астигматизм лівого ока з різницею рефракції у двох головних меридіанах 1,5Д при короткозорості в меридіані найбільшої аметропопії 6,0Д при гостроті зору з корекцією 1,0. Катаракта правового ока. Стеатогепатоз без порушення функцій печінки. Обмежений псоріаз, стаціонарна стадія.», і прийнята постанова такого змісту: «Непридатний до військової служби» із встановленням причинний зв`язку захворювання із формулюванням: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби».

Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії 12 Регіональної військово-лікарської комісії від 21 серпня 2025 р. № 2025-0821-1258-0409-3 на підставі статтей 13а, 8б, 30б, графи ІІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби (Додаток 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України), затверджено Постанову позаштатною госпітальної військово-лікарської комісії терапевтичного профілю військової частини НОМЕР_2 , що оформлена Свідоцтвом про хворобу від 18 серпня 2025 року № 2025-0818-1248-2055-7 від 18 серпня 2025 року.

Суд зазначає, що захворювання передбачені статею 13а Графи ІІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби (Додаток 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України), тобто усі хвороби щитоподібної залози (за виключенням новоутворень) Е00-Е07; усі типи цукрового діабету та інших порушень регуляції глюкози Е10-Е16; порушення інших ендокринних залоз Е20-Е35; недостатнє та надмірне харчування, порушення обміну речовин (усі види ожиріння, функціональна гіпербілірубінемія, ліпоматоз) та інші Е40-Е90 зі значними порушеннями функцій, є підставою для прийняття рішення про не придатності до військової служби.

У цьому контексті варто звернути увагу на постанову від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 у якій Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2021 року у справі № 820/5570/16 від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду касаційної інстанції.

Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Ураховуючи, що в період служби з 24 лютого по 28 березня 2022 року, у позивача відбулось загострення хвороби, яке стало підставою для визнання його не придатним до військової служби, а також те, що в цей період позивач брав участь у бойових діях (заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України), для встановлення причинного зв`язку захворювання позивача, ВЛК мала встановити початок такого захворювання, його загострення та погіршення стану здоров`я, відповідно до Положення № 402, за необхідності витребувати відповідні докази та надати їм оцінку, а також дослідити надані військовослужбовцем медичні документи, зокрема консультативний висновок - лікаря Державної установи «Інститут проблеми ендокринної патології ім. В.Я. Данилевського» НАМНУ від 28 березня 2022 року.

За висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 26 лютого 2025 року ухваленої у справі № 600/3273/22-а (провадження № К/990/29348/23) рішенням, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби та встановлення причинного зв`язку захворювань, є ВЛК регіону чи ЦВЛК.

В свою чергу позивач дотримався встановленої процедури оскарження результатів медичного огляду, звернувся, через свого представника з відповідною скаргою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яка в свою чергу за результатами розгляду скарги позивача на постанову позаштатної ВЛК, прийнято постанову військово-лікарської комісії, оформлену Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-1006-1224-1726-7 від 06.102025 року про залишення постанови позаштатної військово-лікарської комісії без змін.

Суд наголошує, що за правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 16 квітня 2025 року ухваленої у справі № 160/31586/23 (провадження № К/990/31479/24), розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких.

Виходячи з приписів чинного законодавства з урахуванням усталеної судової практики Верховного Суду, у справі, що розглядається суд встановив, що у оскаржуваній Постанові ВЛК, відповідач покликався на термін та тривалість безпосередньої участі в бойових діях (35 днів), відсутність госпітального підтвердження збільшення дози замісної терапії під час або відразу після безпосередньої участі в бойових діях, час прийняття постанови про непридатність до військової служби (більш ніж через три роки) після безпосередньої участі в бойових діях).

Разом з цим, розгляд скарги позивача на постанову позаштатної госпітальної військово-лікарською комісією терапевтичного профілю Військової частини НОМЕР_2 , оформленої Свідоцтвом про хворобу від 18 серпня 2025 № 2025-0810-1248-2055-7 мав формальний, технічний характер, а під час такого розгляду відповідач не встановив та не врахував момент загострення хвороби ( зміну «середнього стану» на «важку форму» гіпотеріозу), а також ті обставини, що захворювання виникло під час військової служби, а в ході участі у бойових діях (заходах необхідних для забезпечення оборони України), досягло такого розвитку, що призводить до непридатності позивача до військової служби.

Відповідач під час розгляду скарги, стверджуючи про відсутність госпітального підтвердження збільшення дози замісної терапії під час або відразу після безпосередньої участі в бойових діях, час прийняття постанови про непридатність до військової служби, не врахував загально відомі обставини початку повномасштабного вторгнення, а саме ситуацію з Харківською області, частину території якої взяли під контроль російські окупаційні війська, а також як згодом Збройні Сили України відновлювали контроль над населеними пунктами області. Лінія бойових зіткнень проходила вздовж міста Харкова. За таких обставин з міста евакуйовані підприємства, організації і установи (у т.ч. лікувальних), що унеможливлювало проходження військово-лікарської комісії та проведення досліджень в умовах стаціонару у закладах охорони здоров`я за територіальним принципом, як того вимагає Порядок № 402 та й взагалі обмежених можливостей отримання кваліфікованої медичної допомоги, а тим більше документального оформлення звернення до лікувальних закладів (лікарів).

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача щодо протиправності прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень, проте ураховуючи приписи ч. 2 ст. 9 та абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, а також висновки Верховного Суду, що містяться у постанові від 16 квітня 2025 року ухваленої у справі № 160/31586/23 (провадження № К/990/31479/24), з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає правильним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною та скасувати постанову штатною військово-лікарською комісією Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України, що оформлена Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії від 06.10.2025 № 2025-1006-1224-1726-7 та зобов`язати відповідача повторно розглянути скаргу позивача з урахуванням висновків у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Крім того суд, наголошує, що за приписами ч. 2 ст. 9 КАС України Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, врахувавши процесуальну поведінку сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання чинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову штатної військово-лікарською комісії Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України (п.і. 01133, місто Київ, вулиця Госпітальна, б. 16), що оформлена Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії від 06.10.2025 № 2025-1006-1224-1726-7 про залишення без змін Постанови позаштатної госпітальної військово-лікарською комісією терапевтичного профілю Військової частини НОМЕР_2 , оформленої Свідоцтвом про хворобу від 18 серпня 2025 № 2025-0810-1248-2055-7 про причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ;

Зобов`язати Центральну Військово-лікарську комісію Збройних Сил України (п.і. 01133, місто Київ, вулиця Госпітальна, б. 16) повторно розглянути скаргу від 03 вересня 2025 року на постанову позаштатної госпітальної військово-лікарською комісією терапевтичного профілю Військової частини НОМЕР_2 , оформленої Свідоцтвом про хворобу від 18 серпня 2025 № 2025-0810-1248-2055-7 про причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 з урахуванням висновків суду у цій справі;

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.