Справа № 440/7937/22
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 р. Справа № 440/7937/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 (головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова) по справі № 440/7937/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії позивача без урахування довідки ТОВ "ВАДО" № 35 від 09.07.2012 про заробітну плату для обчислення пенсії,

- зобов`язати відповідача зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу позивача період її роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ "ВАДО",

- зобов`язати відповідача здійснити з 06.01.2021 перерахунок пенсії позивача за віком на підставі довідки ТОВ "ВАДО" № 47 від 16.07.2012 про облік північних надбавок та коефіцієнтів для обчислення пенсії,

- зобов`язати відповідача зарахувати з 06.01.2021 довідку № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020 позивача у період роботи позивача з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП "Ліберті",

- здійснити з 16.12.2021 відновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі всіх наданих документів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023, яке набрало чинності згідно постанови Другого апеляційного суду від 20.02.2024, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без урахування довідки ТОВ "ВАДО" № 35 від 09.07.2012 про заробітну плату та довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22.09.2020 № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020 про заробітну плату за період з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП "Ліберті".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ "ВАДО" відповідно до довідки № 35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП "Ліберті", відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 23.11.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з дати припинення - 23.11.2021.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

12.03.2024 ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву в порядку ст. 382 КАС України, в якій просила:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/7937/22 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області подати звіт про виконання судового рішення у справі № 440/7937/22 від 09.01.2023 у відповідальний для цього строк (7 робочих днів);

- постановити відповідну ухвалу про встановлення судового контролю у справі № 440/7937/22 від 09.01.2023 та направити її для виконання суб`єкту владних повноважень Головному управлінню Пенсійного фонду України у Полтавській області.

В обґрунтування заяви зазначила, що пенсійним органом протиправно не виконується рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі № 440/7937/22, а саме, у не сповіщено позивача про терміни перерахунку пенсії за рахунком № НОМЕР_1 , не поновлено виплати пенсії за рахунком № НОМЕР_2 та не здійснено перерахунку невиплаченої пенсії з 01.12.2021 по 01.03.2024.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 по справі № 440/7937/2 у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю відмовлено.

За наслідками апеляційного оскарження постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2024 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 по справі № 440/7937/22 скасовано, справу № 440/7937/22 направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 адміністративну справу №440/7937/22 прийнято до провадження для продовження розгляду, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надати до суду докази виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 з урахуванням висновків, що викладені в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2024.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 заяву ОСОБА_1 від 12.03.2024 про встановлення судового контролю у справі №440/7937/22 задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №440/7937/22 упродовж одного місяця з дня набрання даною ухвалою законної сили з наданням до суду належним чином засвідченої копії рішення ГУ ПФУ в Полтавській області про поновлення виплат пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2021, доказів проведення перерахунку пенсії позивача із врахуванням стажу роботи та розміру заробітної плати згідно з довідками №35 від 09.07.2012 р та №47 від 16.07.2012, виданої ТОВ «ВАДО» та довідки № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020, виданої Архівним відділом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, а також докази здійснення виплати невиплаченої пенсії позивачу з урахуванням довідки №47 від 16.07.2012.

28.11.2024 на адресу Полтавського окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вих. №1600-0803-7/85049 від 20.11.2024).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення суду у справі №440/7937/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

29.09.2025 ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою в якій просила:

- визнати, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не виконало ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 у справі №440/7937/22;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області повторно подати до суду звіт про виконання рішення від 09.01.2023 з усіма документами та доказами, переліченими в ухвалі від 01.11.2024;

- накласти на керівника ГУ ПФУ в Полтавській області штраф відповідно до статті 382 КАС України за невиконання ухвали суду;

- у разі подальшого невиконання направити матеріали до органів державної виконавчої служби та прокуратури.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 заяву позивачки про встановлення судового контролю у справі повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та постановити нову, якою заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України задовольнити.

В обґрунтування заяви зазначила, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, які мають значення при вирішенні спору. Так, судом першої інстанції безпідставно ототожнено зміст заяви від 28.09.2025 року (поданої за ст. 382 КАСУ) з іншими зверненнями, що призвело до неправильних висновків про відсутність підстав для встановлення судового контролю.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач), правом подання відзиву не скористався.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви в порядку ст.383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі №440/7937/22 виконано в повній мірі у межах покладених судом зобов`язань. Незгода із розміром пенсійних виплат, нарахованого пенсійним органом із врахуванням вказаних довідок, не позбавляє права на звернення до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно частин 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Згідно зі ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 372 КАС України визначено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Слід зазначити, що рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Таким законом в Україні є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20 сформовано висновок про те, що звернення позивача до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, коли заявник не використав можливості виконання рішення суду на підставі Закону України «Про виконавче провадження», є передчасним.

Процесуальне законодавство визначає види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (статтею 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (статті 383 КАС України).

Наведені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Згідно із ст.382 КАС України судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення; не передбачає такої можливості і положення статті 383 КАС України.

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України або звернутись із відповідною заявою в порядку судового контролю за виконанням рішення суду. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 383 КАС України у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

У постанові від 08 листопада 2024 року у справі № 340/222/20 Верховний Суд зауважив, що вказаний перелік не містить виключень та не передбачає альтернативних вимог до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 383 КАС України установлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Указана стаття (383 КАС України) передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Вказане свідчить про те, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення.

Так, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень його виконати. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону №1404-VIII і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Слід зазначити, що статтею 45 КАС України визначено перелік дій, які можуть трактуватись судом як зловживання процесуальними правами, а саме: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд першої інстанції вірно вказав, що вказаний перелік не є вичерпним. Так, саме пунктом першим вищевказаної статті зазначено, що зловживанням процесуальними правами є також вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Тобто, суд може з певних підстав розцінити ту чи іншу дію як зловживання процесуальними правами та застосувати до учасників процесу передбачену Кодексом, відповідальність.

Колегія суддів зазначає, що заявниця вважає, що пенсійним органом не виконано ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 у справі №440/7937/22 про встановлення судового контролю, а тому просить в порядку ст. 383 КАС України визнати, що відповідач не вчинив таких дій, зобов`язати пенсійний орган повторно подати до суду звіт про виконання рішення від 09.01.2023 з усіма документами та доказами, переліченими в ухвалі від 01.11.2024, також накласти на керівника ГУ ПФУ в Полтавській області штраф відповідно до статті 382 КАС України за невиконання ухвали суду та у разі подальшого невиконання направити матеріали до органів державної виконавчої служби та прокуратури.

З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2024 заявниця зверталася до суду з заявою в якій просила: накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідального за виконання рішення суду, вдруге навмисне невиконання рішення суду від 09.01.2023 та ухвали суду від 01.11.2024 по справі №440/7937/22; встановити новий строк подання звіту про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за особистим рахунком №16 за 7 робочих днів; зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області надати докази проведення перерахунку пенсії за особистим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим 01.06.2021 із врахуванням розміру заробітної плати згідно з довідками №35 від 09.07.2012, з урахуванням довідки №47 від 16.07.2012, виданої ТОВ «ВАДО», та довідки, виданої архівним відділом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020 з 06.01.2021; зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області надати електронну копію розрахунку пенсії ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 від 06.01.2021 з 06.01.2021; зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області надати електронну копію рішення ГУ ПФУ в Полтавській області про поновлення виплат пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2021 та 06.01.2021 згідно довідки №47 від 16.07.2012 на особовий рахунок № НОМЕР_1 ; зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області надати докази здійснення виплати невиплаченої пенсії з урахуванням довідки №47 від 16.07.2012 за особистим рахунком № НОМЕР_1 з 06.01.2021 по сьогоднішній день; зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області надати докази про закриття особового рахунку № НОМЕР_1 ; анулювати розпорядження № 601 від 23.11.2021 на підставі висновків Крюківського районного суду від 20.09.2022.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 у задоволенні заяви відмовлено.

09.01.2025 заявниця зверталася до суду з заявою, в якій просила: накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідального за виконання рішення суду, вдруге навмисне невиконання рішення суду від 09.01.2023 та ухвал суду від 20.09.2024 та 01.11.2024 по справі № 440/7937/22; встановити новий строк подання звіту про перерахунок пенсії ОСОБА_1 та поновлення виплат за особливим рахунком № НОМЕР_1 за 7 робочих днів; зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області надати докази проведення перерахунку пенсії за особистим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим 01.06.2021 із врахуванням розміру заробітної плати згідно з довідками №35 від 09.07.2012, з урахуванням довідки №47 від 16.07.2012, виданої ТОВ «ВАДО», та довідки, виданої архівним відділом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020, з 06.01.2021; зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області надати електронну копію розрахунку пенсії ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 від 06.01.2021 з 06.01.2021; зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області надати електронну копію рішення ГУ ПФУ в Полтавській області про поновлення виплат пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2021 та 06.01.2021 згідно довідки №47 від 16.07.2012 (з конвертації заробітної плати з 06.01.2021); зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області надати докази здійснення виплати невиплаченої пенсії з урахуванням довідки №47 від 16.07.2012 за особистим рахунком № НОМЕР_1 з 06.01.2021 по сьогоднішній день; зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області надати докази по закриттю особового рахунку № НОМЕР_1 (розпорядження №601 про припинення виплат), а також надати копію рішення на заяву № 4206 від 01.07.2022 за принципом екстериторіальності головними управліннями Пенсійного фонду України в Миколаївській та Закарпатській областях, призначені ОСОБА_1 нової пенсії по віку з 01.07.2022; анулювати розпорядження № 601 від 23.11.2021 на підставі висновків Крюківського районного суду від 20.09.2022.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 заяву позивачки про встановлення судового контролю у справі повернуто без розгляду. Зазначена ухвала набрала чинності згідно постанови Другого апеляційного адміністративного від 12.03.2025 .

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що незгода з розміром пенсії, який був виплачений позивачці після збільшення страхового стажу за рішенням суду не входить до предмету судового контролю по цій справі, а є підставою для ініціювання нового спору з іншим предметом позову та з інших підстав, в якому позивачка і має обґрунтувати, в чому полягає неналежний розрахунок розміру пенсії за наявності перерахованого страхового стажу, та виходячи з цього сформулювати позовні вимоги, які у цій справі не заявлялися.

31.03.2025 заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення судового контролю, в якій просила суд зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за особистим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим 01.06.2021, із врахуванням розміру заробітної плати згідно з довідками №35 від 09.07.2012, з урахуванням довідки №47 від 16.07.2012, виданої ТОВ «ВАДО», та довідки, виданої архівним відділом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020 з 06.01.2021.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 заяву позивачки про встановлення судового контролю у справі повернуто ініціатору звернення.

15.06.2025 заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення судового контролю в порядку ст.383 КАС України, в якій просила зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на особистий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий 06.01.2021, згідно довідки про заробітну плату №02-04/2/1782-С від 22.09.2020, виданої архівним відділом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, довідки №35 від12.07.2012, з урахуванням довідки №47 від 16.07.2012, виданої ТОВ «Вадо», з урахуванням рішення суду від 09.01.2023 та ухвали суду від 01.11.2024 з 06.01.2021.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 КАС України, у справі №440/7937/22, відмовлено.

10.08.2025 заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення судового контролю, в якій просила зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за особистим рахунком №16, відкритим 01.06.2021, із врахуванням розміру заробітної плати згідно з довідками №35 від 09.07.2012, з урахуванням довідки №47 від 16.07.2012, виданої ТОВ «ВАДО», та довідки, виданої архівним відділом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020 з 06.01.2021.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 заяву позивачки про встановлення судового контролю у справі повернуто ініціатору звернення. Зазначена ухвала набрала чинності за наслідками апеляційного оскарження постановою Другого апеляційного адміністративного від 24.11.2025 .

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що неодноразове повторне звернення до суду першої інстанції із заявами, що містять аналогічні вимоги, які вже були розглянуті судом по суті з ухваленням судового рішення, у силу пункту 1 частини другої статті 45 КАС України свідчить про вчинення позивачем дій, які слід розтлумачити як зловживання правом на звернення до суду.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції зміст заяви від 29.09.2025 та сформульованих в них вимог є аналогічними до заяв від 06.10.2024, 08.10.2024, 06.12.2024, 09.01.2025, 31.03.2025, 15.06.2025, 10.08.2025 за результатами розгляду яких прийняті судові рішення та неодноразово роз`яснено, що рішення у справі №440/7937/22 виконано відповідачем в межах покладених на нього зобов`язань, а нові спірні правовідносини, що не були предметом розгляду у цій справі, можуть бути підставою для звернення до суду з новим позовом.

Правові висновки із вказаного питання були викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 07.04.2021 у справі № 9901/23/21, відповідно до яких саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей, така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 45, частині восьмій статті 139, частині першій статті 144, пункті 5 частини першої статті 145, статті 149 КАС України.

Звідси, подача заяви від 29.09.2025 в порядку ст.383 КАС України вже у восьмий раз обґрунтовано розцінена судом першої інстанції як зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч.3 ст.45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу не допустив порушень норм матеріального і процесуального права та судом першої інстанції повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 по справі № 440/7937/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді А.О. Бегунц Я.В. П`янова