Справа № 520/11127/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Заічко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 р. Справа № 520/11127/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2025, по справі № 520/11127/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №46 від 21.03.2025 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 частини у статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку зі смертю дружини ОСОБА_3 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №46 від 21.03.2025 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини у статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку зі смертю дружини ОСОБА_3 .

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору судом першої інстанції, зокрема апелянт вказав, що відповідно пл. 3 ч.1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку- після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. Відповідач зазначає, що за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалось батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років. Зазначає, що особі, яка має право на різні види пенсії, призначається один із цих видів за її вибором, тому раховуючи зазначене, якщо мати використала право на призначення пенсії (незалежно від виду) до досягнення віку, передбаченого ст. 26 Закону - батько право на призначення дострокової пенсії не має, а тому, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України від 21.03.2025 відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до пп.3 ч.1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки матері, призначена дострокова пенсія за віком як «мати або батько 5 і більше дітей» з 12.01.2021.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, позивач та його дружина ОСОБА_3 є батьками п`ятьох дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина позивача ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.01.2024. За життя вона отримувала дострокову пенсію за віком.

13.03.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини у статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням №46 від 21.03.2025 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки матері призначена дострокова пенсія за віком як «мати або батько 5 і більше дітей» з 12.01.2021.

Позивач, не погодившись із відмовою відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на день звернення позивача із заявою про призначення дострокової пенсії, дружина позивача ОСОБА_3 померла, про що було надано до заяви копію свідоцтва про смерть, то рішення відповідача про відсутність у позивача права на призначення дострокової пенсії за віком як батька 5 і більше дітей згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV (у зв`язку із тим, що матір дітей використала право на призначення пенсії) є протиправним.

Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року /надалі Закон №1058-IV/.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із статтею 10 Закону №1058-IV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для відмови у призначенні пенсії відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фогнду України в Харківській області №46 від 21.03.2025 стала та обставина, що дружина позивача ОСОБА_3 вже скористалася свої правом на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого статтею 26 Закону.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, до шестирічного віку здійснювалося батьком, батьку призначається дострокова пенсія за віком після досягнення віку 55 років та за наявності страхового стажу не менше ніж 20 років.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що батько, який виховував до шестирічного віку п`ятьох або більше дітей має право на призначення дострокової пенсії за віком у двох випадках:

1. Якщо таким правом не скористалась мати дітей та здійснила вибір щодо призначення дострокової пенсії за віком на користь батька дітей;

2. Якщо батько самостійно виховував до шестирічного віку п`ятьох або більше дітей за відсутності матері.

Отже, у будь-якому випадку, правом на призначення дострокової пенсії за віком може одноразово реалізувати один з батьків п`ятьох або більше дітей.

З матеріалів справи встановлено, що дружині позивача ОСОБА_3 була достроково призначена пенсія відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.01.2021, а отже, відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 3 ч.1 ст. 115 Закону № 1058-IV, оскільки мати дітей за життя реалізувала своє право на призначення дострокової пенсії за віком як "мати або батько 5 і більше дітей" з 12.01.2021 року, що виключає наявність такого ж права у позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 по справі № 520/11127/25 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов