Справа № 500/1647/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 500/1647/25 пров. № А/857/27439/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року (головуючий суддя Мартиць О.І., м.Тернопіль) у справі №500/1647/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

25.03.2025 позивач ( ОСОБА_1 ) звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (відповідач), в якому просила: визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.03.2025 №66 про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи: з 12.08.1984 по 18.04.2002 секретарем Клювинської сільської ради народних депутатів, головою виконкому Клювинської сільської ради народних депутатів, головою Клювинської сільської ради, Клювинський сільський голова; - з 02.10.2003 по 29.02.2008 головним спеціалістом-інспектором якості та формування ресурсів сільськогосподарської продукції Гусятинського управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації, головним спеціалістом-інспектором якості та формування ресурсів та переробки сільськогосподарської продукції управління сільського господарства і продовольства Гусятинської райдержадміністрації, т.в.о. заступника начальника управління сільського господарства і продовольства Гусятинської райдержадміністрації, заступником начальника управління сільського господарства і продовольства, начальником відділу бухгалтерського обліку та фінансової роботи Гусятинської райдержадміністрації, заступником начальника управління агропромислового розвитку, начальника відділу організації виробництва, переробки, маркетингу сільськогосподарської продукції, інфраструктури та ринку матеріально-технічних ресурсів Гусятинської райдержадміністрації, заступником начальника управління агропромислового розвитку, начальником відділу організації виробництва, переробки, маркетингу сільськогосподарської продукції та ринку матеріально-технічних ресурсів Гусятинської райдержадміністрації, - з 03.03.2008 по 16.11.2010 на посадах головного спеціаліста енергозабезпечення та ринку матеріально-технічних ресурсів управління агропромислового розвитку Гусятинської райдержадміністрації, заступника начальника управління агропромислового розвитку, начальника відділу організації виробництва переробки, маркетингу сільськогосподарської продукції та ринку матеріально-технічних ресурсів Гусятинської райдержадміністрації, начальника управління агропромислового розвитку Гусятинської райдержадміністрації, - з 17.11.2010 по 08.12.2017 на посаді Клювинського сільського голови, - з 09.12.2017 по 26.11.2020 на посаді в.о. старости на територію села Клювинці Хоростківської міської об`єднаної територіальної громади, та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ і здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії, починаючи з 28.02.2025, з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 28.02.2025 №03-14/226 та №03-14/228, виданих Хоростківською міською радою Чортківського району Тернопільської області.

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Тернопільській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 28.02.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», надавши необхідні документи. За результатом розгляду поданої заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надало рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №66 від 07.03.2025 про відмову в переведенні (у перерахунку) на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Мотивами відмови у вказаному рішенні є те, що на момент набрання чинності Закону №889-VIII «Про державну службу» станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не обіймала посаду державного службовця в державному органі та що стаж її роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016 складає 14 років 03 місяці 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю 20 років державної служби станом на 01.05.2016. Рішення про відмову в переведенні (перерахунку) пенсії позивач вважає протиправним та таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №66 від 07.03.2025 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 з 28.02.2025 на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 12.08.1984 по 18.04.2002, з 02.10.2003 по 29.02.2008, з 03.03.2008 по 16.11.2010, з 17.11.2010 по 08.12.2017, з 09.12.2017 по 26.11.2020. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що 28.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення її з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Розгляд вказаної заяви та доданих до неї документів здійснювався Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду винесено рішення №66 від 07.03.2025 про відмову в переведенні на пенсію, згідно Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю права на даний вид перерахунку. Стаж роботи позивача на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби становить 14 років 03 місяці 11 днів, стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не зараховується до стажу державної служби. Станом на 01.05.2016 року позивач не перебувала на посадах державної служби, не має стажу роботи на посадах державної служби 20 років, немає права на перерахунок пенсії - перехід на пенсію, відповідно до Закону України «Про державну службу». Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

27.08.2025 позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу. Доводи відзиву аналогічні доводам адміністративного позову. Крім того зазначає, Відповідач безпідставно не враховує підпункт 4 частини другої статті 46 України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року у якій зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Дана норма не містить вказівки на те, що такий стаж потрібно зараховувати тільки до 04.07.2001 року. А тому таке твердження відповідача є безпідставним. Також зазначає, що відповідач безпідставно не враховує Прикінцеві та Перехідні положення Закону України №889, відповідно до яких втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37 , що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України № 889 VIII. Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Отже, стаж державної служби за період роботи (служби) до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позову, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Тернопільській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

28.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», надавши необхідні документи.

Розгляд вказаної заяви та доданих до неї документів здійснювався Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за принципом екстериторіальності.

За результатами розгляду винесено рішення №66 від 07.03.2025 про відмову в перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю 20 років державної служби станом на 01.05.2016.

Зі змісту спірного рішення видно, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 заявниця звільнена з посади, що відноситься до державної служби 16.11.2010, тобто станом день набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII не обіймала посаду державного службовця в державному органі.

Стаж роботи ОСОБА_1 на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2026 становить 14 років 03 місяці 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (Закон №3723-XI).

01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (Закон №889-VIII), який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, колегія суддів констатує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Щодо обчислення стажу державної служби, то пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відтак, стаж державної служби за період роботи (служби) до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Статтею 46 Закону №889-VII визначені особливості стажу державної служби, у пункті 4 частини другої якої зазначено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 06.07.1978 позивач працювала з 12.08.1984 по 18.04.2002 роботи секретарем Клювинської сільської ради народних депутатів, головою виконкому Клювинської сільської ради народних депутатів, головою Клювинської сільської ради, Клювинський сільський голова, з 02.10.2003 по 29.02.2008 головним спеціалістом-інспектором якості та формування ресурсів сільськогосподарської продукції Гусятинського управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації, головним спеціалістом-інспектором якості та формування ресурсів та переробки сільськогосподарської продукції управління сільського господарства і продовольства Гусятинської райдержадміністрації, т.в.о. заступника начальника управління сільського господарства і продовольства Гусятинської райдержадміністрації, заступником начальника управління сільського господарства і продовольства, начальником відділу бухгалтерського обліку та фінансової роботи Гусятинської райдержадміністрації, заступником начальника управління агропромислового розвитку, начальника відділу організації виробництва, переробки, маркетингу сільськогосподарської продукції, інфраструктури та ринку матеріально-технічних ресурсів Гусятинської райдержадміністрації, заступником начальника управління агропромислового розвитку, начальником відділу організації виробництва, переробки, маркетингу сільськогосподарської продукції та ринку матеріально-технічних ресурсів Гусятинської райдержадміністрації, - з 03.03.2008 по 16.11.2010 роботи на посадах головного спеціаліста енергозабезпечення та ринку матеріально-технічних ресурсів управління агропромислового розвитку Гусятинської райдержадміністрації, заступника начальника управління агропромислового розвитку, начальника відділу організації виробництва переробки, маркетингу сільськогосподарської продукції та ринку матеріально-технічних ресурсів Гусятинської райдержадміністрації, начальника управління агропромислового розвитку Гусятинської райдержадміністрації, - з 17.11.2010 по 08.12.2017 роботи на посаді Клювинського сільського голови, - з 09.12.2017 по 26.11.2020 роботи на посаді в.о. старости на територію села Клювинці Хоростківської міської об`єднаної територіальної громади.

Виходячи зі змісту оскаржуваного рішення позивачу до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії Закону України «Про державну службу» не зараховано період роботи в органах місцевого самоврядування з 01.05.2016.

Стаж роботи ОСОБА_1 на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2026 становить 14 років 03 місяці 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Щодо не зарахування спірних періодів роботи позивача в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, статтею 37 Закону №3723-ХІІ визначено умови призначення пенсій державним службовцям.

Статтями 25, 26 Закону №3723-ХІІ було визначено класифікацію посад державної служби та ранги державних службовців, які їм присвоюються в залежності від категорії посади.

Пунктом 4 частини другої статті 46 Закону №889-VIII передбачено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу».

Апеляційний суд ще раз наголошує, що відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.1994 №283 (Порядок №283).

Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

04.07.2001 набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (Закон №2493-III).

Статтею 22 Закону №2493-III передбачено, що до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, після 04.07.2001 стаж державної служби підлягає збільшенню на тривалість роботи (служби) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону №2493-III, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Наведеним спростовуються висновок апелянта про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може зараховуватися до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця.

Відтак, враховуючи приписи Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, Закону №2493-III та Порядку №283, період роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 01.05.2016 зараховується до стажу державної служби.

Згідно з частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її на інший вид пенсії 28.02.2025, то саме з цієї дати необхідно здійснити переведення на інший вид пенсії.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативно-правові акти, колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 з 28.02.2025 на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 12.08.1984 по 18.04.2002, з 02.10.2003 по 29.02.2008, з 03.03.2008 по 16.11.2010, з 17.11.2010 по 08.12.2017, з 09.12.2017 по 26.11.2020.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі № 500/1647/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар