Справа № 260/7170/24
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2025 року м. Ужгород№ 260/7170/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Пшевлоцька К.І.,

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , представник - Кропивницька У.М.,

відповідача: Головне управління ДПС у Закарпатській області, представник - Блага О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошена вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 29 грудня 2025 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (код РНОКПП - НОМЕР_1 ) (далі - позивач) звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 494 454,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 337 044,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 2 463 787,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1 993 258,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 серпня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1 363 770,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 серпня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1 510 202,00 грн.

- стягнути на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фактичні перевірки платника податків призначені та проведені за відсутності законних на те підстав, а позивач надала в межах проведення фактичних перевірок належні та допустимі докази, - первинні документи, що підтверджують облік та походження товарів.

Позивач вважає указані вище податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернулася до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі, надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та повідомлено, що згідно з вимогами ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (код РНОКПП - НОМЕР_1 ) здійснює підприємницьку діяльність із 2024 року, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 000499522.

У червні - липні 2024 року посадовими особами Головного управління ДПС у Тернопільській області та Головного управління ДПС у Полтавській області проведено ряд фактичних перевірок господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 , зокрема:

- 10 червня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 .

- 10 червня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 .

- 19 червня 2024 року за адресою: АДРЕСА_3.

- 10 липня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 .

- 10 липня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами фактичних перевірок було складено акти фактичної перевірки:

- від 19 червня 2024 року № 002484 (реєстраціи?нии? № 7687/19/00/0704/ від 20.06.2024)

- від 19 червня 2024 року № 002503 (реєстраціи?нии? №7683/19/00/0704/ від 19.06.2024)

- від 26 червня 2024 року № 005295 (реєстраціи?нии? № 8956/16/31/РРО/ від 26.06.2024)

- від 19 липня 2024 року № 002575 (реєстраціи?нии? № 9295/19/00/0704/ від 22.07.2024)

- від 19 липня 2024 року № 002583 (реєстраціи?нии? № 9297/19/00/0704/ від 19.07.2024).

На підставі зазначених актів фактичної перевірки Головне управління ДПС у Закарпатській області прийняло відповідні податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 18 липня 2024 року № 5, яким до позивача за порушення пункту 12 статті 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 2 463 787,00 грн на підставі статті 20 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

- податкове повідомлення-рішення від 18 липня 2024 року № 5, яким до позивача за порушення пункту 12 статті 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1 993 258,00 грн на підставі статті 20 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

- податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2024 року № 5, яким до позивача за порушення пункту 12 статті 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1 494 454,00 грн на підставі статті 20 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

- податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2024 року № 5, яким до позивача за порушення пункту 1 статті 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 337 044,00 грн на підставі пункту 1 статті 17 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

- податкове повідомлення-рішення від 16 серпня 2024 року № 5, яким до позивача за порушення пункту 12 статті 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1 363 770,00 грн, встановлено порушення статті 20 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

- податкове повідомлення-рішення від 27 серпня 2024 року № 5, яким до позивача за порушення пункту 12 статті 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1 510 202,00 грн на підставі статті 20 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивач з такими рішеннями і діями відповідача не погоджується та вважає, що вказані податкові повідомлення рішення прийняті неправомірно та на підставі неіснуючих даних і підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримала зазначені в позовній заяві вимоги та просила суд задовольнити такі.

Додатково пояснила, що відомості відображені в актах перевірки не відповідають дійсності, інвентаризація/зняття залишків в ході фактичних перевірок або не проводились, не вимагались від платника податків, або були проведені із порушенням встановленого законодавством порядку. Позивачка надала в ході проведення перевірок належні документи, тому підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій немає, а податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, відповідно з яким представник податкового органу не погоджується із вимогами позовної заяви, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні представник відповідача вищевказані факти заперечив, вважає податкові повідомлення рішення правомірними та законними.

Щодо фактичної перевірки, проведеної 10 червня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно матеріалів справи встановлено, що в період з 10 червня 2024 року по 19 червня 2024 року у ФОП ОСОБА_2 представниками Головного управління ДПС у Тернопільській області проведено фактично перевірку за адресою: АДРЕСА_1. За наслідками вказаної перевірки складено Акт від 19 червня 2024 року № 002484 (реєстраціи?нии? № 7687/19/00/0704/ від 20.06.2024).

Відповідно до вказаного Акта фактичної перевірки зазначено про наступні порушення:

1.п.12 ст. 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

2.п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Також в акті (див. пункти 2.1.11, 2.2.12, 4.5) вказано, що позивачка надала контролюючому органу копії наявних документів, а саме: договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 07.06.2024 до договору комісіі?, форма ведення обліку товарних запасів, тощо.

Підставою неврахування зазначених документів вказано відсутність квитанцій (другі примірники комітентських карт) та товарних ярликів, які виписуються при прийнятті товару на комісію, що передбачено вимогами Інструкції про порядок оформлення суб`єктами господарювання операціи? при здіи?сненні комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами, затвердженоі? наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків Украі?ни від 08 липня 1997 року № 343 (зареєстровании? в Міністерстві юстиціі? Украі?ни за № 324/2128 від 19 серпня 1995 року) та Правил комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків Украі?ни № 37 від 13 березня 1995 року (зареєстровании? в Міністерстві юстиціі? Украі?ни за № 79/615 від 22 березня 1995 року).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що такі документи були надіслані на адресу Головного управління ДПС у Тернопільській області 10 червня 2024 року та отримані контролюючим органом - 13 червня 2024 року, тобто до закінчення перевірки.

Позивач не погодилась із вказаними висновками та через свого представника подала заперечення на акт фактичноі? перевірки від 19 червня 2024 року № 002484 (реєстраціи?нии? № 7687/19/00/0704/ від 20.06.2024), до яких також було долучено вищевказані первинні документи, проте які залишено без задоволення податковим органом.

На підставі вказаного акта (довідки) фактичноі? перевірки Головним управлінням ДПС у Закарпатськіи? області винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення, а саме від 18 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивачки штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 2 463787,00 грн.

Представник позивача надала до Державноі? податковоі? служби Украі?ни скаргу на вищевказане податкове повідомлення-рішення, разом із первинними документами (договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 07.06.2024 до договору комісіі?, форма ведення обліку товарних запасів). Рішенням Державноі? податковоі? служби Украі?ни від 17 жовтня 2024 року № 31185/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення залишене без змін, а скарга - задоволення.

Щодо фактичної перевірки, проведеної 10 червня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2.

Матеріалами справи встановлено, що в період з 10 червня 2024 року по 19 червня 2024 року у ФОП ОСОБА_2 представниками Головного управління ДПС у Тернопільській області проведено фактично перевірку за адресою: АДРЕСА_4. За наслідками вказаної перевірки складено Акт від 19 червня 2024 року № 002503 (реєстраціи?нии? №7683/19/00/0704/ від 19.06.2024).

Відповідно до вказаного Акта фактичної перевірки встановлено наступні порушення:

1.п.п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

2.п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Також в акті (див. пункти 2.2.12, 4.5) вказано, що позивачка надала контролюючому органу копії наявних документів, а саме: договір комісіі? від 15.05.2024 № ДВ-15-05-24-ШД, акт прии?мання-передачі товарів від 15.05.2024 до договору комісіі?, форма ведення обліку товарних запасів, тощо.

Підставою неврахування зазначених документів також вказано відсутність та не надання квитанцій та товарних ярликів, що передбачено вимогами Інструкції про порядок оформлення суб`єктами господарювання операціи? при здіи?сненні комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами, затвердженоі? наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків Украі?ни від 08 липня 1997 року № 343 (зареєстровании? в Міністерстві юстиціі? Украі?ни за № 324/2128 від 19 серпня 1995 року) та Правил комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків Украі?ни № 37 від 13 березня 1995 року (зареєстровании? в Міністерстві юстиціі? Украі?ни за № 79/615 від 22 березня 1995 року).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що такі документи були надіслані на адресу Головного управління ДПС у Тернопільській області 10 червня 2024 року та отримані контролюючим органом - 13 червня 2024 року, тобто до закінчення перевірки.

Позивачка не погодилась із вказаними висновками та через свого представника подала заперечення на акт фактичноі? перевірки від 19 червня 2024 року № 002503 (реєстраціи?нии? №7683/19/00/0704/ від 19.06.2024), до яких також було долучено вищевказані первинні документи, проте які залишено без задоволення податковим органом.

На підставі вказаного акта (довідки) фактичноі? перевірки Головним управлінням ДПС у Закарпатськіи? області винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення, а саме від 18 липня 2024 року № 5 про застосування відносно неі? штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1 993 258,00 грн.

Представник позивача надала до Державноі? податковоі? служби Украі?ни скаргу на вищевказане податкове повідомлення-рішення, разом із первинними документами (договір комісіі? від 15.05.2024 № ДВ-15-05-24-ШД, акт прии?мання-передачі товарів від 15.05.2024 до договору комісіі?, форма ведення обліку товарних запасів). Рішенням Державноі? податковоі? служби Украі?ни від 17 жовтня 2024 року № 31198/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення залишене без змін, а скарга - задоволення.

Щодо фактичної перевірки, проведеної 19 червня 2024 року за адресою: АДРЕСА_3.

Судом встановлено, що в період з 19 червня 2024 року по 26 червня 2024 року у ФОП ОСОБА_2 представниками Головного управління ДПС у Полтавській області проведено фактично перевірку за адресою: АДРЕСА_3 . За наслідками вказаної перевірки складено Акт від 26 червня 2024 року № 005295 (реєстраціи?нии? № 8956/16/31/РРО/ від 26.06.2024).

Відповідно до вказаного Акта фактичної перевірки встановлено наступні порушення:

1.п.п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

2.п.п. 16.1.12 п.16.1 ст.16, п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Також в акті (пункти 2.3, 4.2) вказано, що позивачка надала контролюючому органу копії наявних документів, а саме: договір комісіі? від 01.06.2024 № ДВ-01-06-24-РВ, акт прии?мання-передачі товарів від 01.06.2024 до договору комісіі?, форма ведення обліку товарних запасів, тощо.

Причини неврахування наданих позивачем документів акт фактичної перевірки не містить.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що такі документи були надіслані на адресу Головного управління ДПС у Полтавській області 20 червня 2024 року та отримані контролюючим органом - 24 червня 2024 року, тобто до закінчення перевірки.

Позивачка не погодилась із вказаними висновками та через свого представника подала заперечення на акт фактичноі? перевірки від 26 червня 2024 року № 005295 (реєстраціи?нии? № 8956/16/31/РРО/ від 26.06.2024), до яких також було долучено вищевказані первинні документи, проте які залишено без задоволення податковим органом.

На підставі вказаного акта (довідки) фактичноі? перевірки Головним управлнням ДПС у Закарпатськіи? області винесено оскаржені податкові повідомлення-рішення, а саме від 24 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 494 454,00 грн, та від 24 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 337 044,00 грн.

Представник позивача надала до Державноі? податковоі? служби Украі?ни скаргу на вищевказані податкові повідомлення-рішення, разом із первинними документами (договір комісіі? від 01.06.2024 № ДВ-01-06-24-РВ, акт прии?мання-передачі товарів від 01.06.2024 до договору комісіі?, форма ведення обліку товарних запасів). Рішенням Державноі? податковоі? служби Украі?ни від 25 жовтня 2024 року № 32031/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга - задоволення.

Щодо фактичної перевірки, проведеної 10 липня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1.

Матеріалами справи встановлено, що в період з 10 липня 2024 року по 19 липня 2024 року у ФОП ОСОБА_2 представниками Головного управління ДПС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку за адресою: АДРЕСА_1. За наслідками вказаної перевірки складено Акт від 19 липня 2024 року № 002575 (реєстраціи?нии? № 9295/19/00/0704/ від 22.07.2024).

Відповідно до вказаного Акта фактичної перевірки встановлено наступні порушення:

1.п. 12 ст. 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

2.п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Також в акті (див. пункти 2.2.12, 4.5) вказано, що позивачка надала контролюючому органу копії наявних документів, а саме: договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісіі?, форма ведення обліку товарних запасів, тощо.

Підставою неврахування зазначених документів також вказано відсутність та не надання квитанцій та товарних ярликів, що передбачено вимогами Інструкції про порядок оформлення суб`єктами господарювання операціи? при здіи?сненні комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами, затвердженоі? наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків Украі?ни від 08 липня 1997 року № 343 (зареєстровании? в Міністерстві юстиціі? Украі?ни за № 324/2128 від 19 серпня 1995 року) та Правил комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків Украі?ни № 37 від 13 березня 1995 року (зареєстровании? в Міністерстві юстиціі? Украі?ни за № 79/615 від 22 березня 1995 року).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що такі документи були надіслані на адресу Головного управління ДПС у Тернопільській області 10 липня 2024 року та отримані контролюючим органом - 16 липня 2024 року, тобто до закінчення перевірки.

Позивачка не погодилась із вказаними висновками та через свого представника подала заперечення на акт фактичноі? перевірки від 19 липня 2024 року № 002575 (реєстраціи?нии? № 9295/19/00/0704/ від 22.07.2024), до яких також було долучено вищевказані первинні документи, проте які залишено без задоволення податковим органом.

На підставі вказаного акту (довідки) фактичноі? перевірки ГУ ДПС у Закарпатськіи? області винесено оскаржені податкові повідомлення-рішення, а саме від 16 серпня 2024 року № 5 про застосування відносно неі? штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1 363 770,00 грн.

Представник позивача надала до Державноі? податковоі? служби Украі?ни скаргу на вищевказане податкове повідомлення-рішення, разом із первинними документами (договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісіі?, форма ведення обліку товарних запасів). Рішенням Державноі? податковоі? служби Украі?ни від 29 жовтня 2024 року № 32467/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга - задоволення.

Щодо фактичної перевірки, проведеної 10 липня 2024 року за адресою: вулиця Кардинала Й.Сліпого, будинок 1/12, місто Тернопіль.

Матеріалами справи встановлено, що в період з 10 липня 2024 року по 19 липня 2024 року у ФОП ОСОБА_2 представниками ГУ ДПС у Тернопільській області проведено фактично перевірку за адресою: АДРЕСА_2 . За наслідками вказаної перевірки складено Акт від 19 липня 2024 року № 002583 (реєстраціи?нии? № 9297/19/00/0704/ від 19.07.2024).

Відповідно до вказаного Акта фактичної перевірки встановлено наступні порушення:

1.п. 12 ст. 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

2.п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Також в акті (див. пункти 2.1.11, 2.2.12, 4.5) вказано, що позивачка надала контролюючому органу копії наявних документів, а саме: договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісіі?, форма ведення обліку товарних запасів, тощо.

Підставою неврахування зазначених документів також вказано відсутність та не надання квитанцій та товарних ярликів, що передбачено вимогами Інструкції про порядок оформлення суб`єктами господарювання операціи? при здіи?сненні комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами, затвердженоі? наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків Украі?ни від 08 липня 1997 року № 343 (зареєстровании? в Міністерстві юстиціі? Украі?ни за № 324/2128 від 19 серпня 1995 року) та Правил комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків Украі?ни № 37 від 13 березня 1995 року (зареєстровании? в Міністерстві юстиціі? Украі?ни за № 79/615 від 22 березня 1995 року).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що такі документи були надіслані на адресу Головного управління ДПС у Тернопільській області 10 липня 2024 року та отримані контролюючим органом - 16 липня 2024 року, тобто до закінчення перевірки.

Позивачка не погодилась із вказаними висновками та через свого представника подала заперечення на акт фактичноі? перевірки від 19 липня 2024 року № 002583 (реєстраціи?нии? № 9297/19/00/0704/ від 19.07.2024), до яких також було долучено вищевказані первинні документи, проте які залишено без задоволення податковим органом.

На підставі вказаного акту (довідки) фактичноі? перевірки ГУ ДПС у Закарпатськіи? області винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення, а саме від 27 серпня 2024 року № 5 про застосування відносно неї штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1 510 202,00 грн.

Представник позивача надала до Державноі? податковоі? служби Украі?ни скаргу на вищевказане податкове повідомлення-рішення, разом із первинними документами (договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісіі?, форма ведення обліку товарних запасів). Рішенням Державноі? податковоі? служби Украі?ни від 21 листопада 2024 року № 35080/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення залишене без змін, а скарга - задоволення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпнии? перелік податків та зборів, що справляються в Украі?ні, та порядок і?х адміністрування, платників податків та зборів, і?х права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки і?х посадових осіб під час здіи?снення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК Украі?ни.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК Украі?ни контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку Украі?ни), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК Украі?ни контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виі?зні або невиі?зні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК Украі?ни фактичною вважається перевірка, що здіи?снюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здіи?снюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здіи?снення платниками податків розрахункових операціи?, ведення касових операціи?, наявності ліцензіи?, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (наи?маними особами).

Порядок проведення фактичноі? перевірки врегульовании? статтею 80 ПК Украі?ни.

Фактична перевірка здіи?снюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК Украі?ни).

Водночас, попри відсутність необхідності попередження платника про проведення фактичноі? перевірки закон встановлює підстави та обов`язкові умови (обставини), що є необхідною передумовою для і?і? здіи?снення.

Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичноі? перевірки, окреслении? у відповідних підпунктах пункту 80.2 статті 80 ПК Украі?ни.

Так, відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК Украі?ни фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (и?ого заступника або уповноваженоі? особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або и?ого уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операціі? під розписку до початку проведення такоі? перевірки, та за наявності хоча б однієі? з підстав.

Суд звертає увагу на правове формулювання пункту 80.2 статті 80 ПК Украі?ни, контекст якоі? передбачає (встановлює) можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієі? підстави, указаноі? в ціи?? нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у і?х сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки.

Водночас, запроваджене законодавцем правове регулювання у ціи? нормі зумовлює і певні особливості їі? застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК Украі?ни закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для і?і? проведення, визначеноі? цим Кодексом.

При цьому, п. 80.2 ст. 80 ПК Украі?ни передбачено можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієі? підстави, указаноі? в ціи? нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у і?х сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки. Водночас запроваджене законодавцем правове регулювання у ціи? нормі зумовлює і певні особливості і?і? застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК Украі?ни закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для і?і? проведення, визначеноі? цим Кодексом.

Так, підпунктами 80.2.2, 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК Украі?ни установлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (и?ого заступника або уповноваженоі? особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або и?ого уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операціі? під розписку до початку проведення такоі? перевірки: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформаціі? від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здіи?снення платниками податків розрахункових операціи?, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операціи?, наявності патентів, ліцензіи? та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформаціі? про використання праці наи?маних осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітноі? плати без сплати податків до бюджету, а також здіи?снення фізичною особою підприємницькоі? діяльності без державноі? реєстраціі?.

Отже, підсумовуючи, передумовою та підставою для призначення фактичноі? перевірки з питання дотримання платником податків податковоі? дисципліни, передбаченою підпунктами 80.2.2, 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК Украі?ни, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у ціи? же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Саме наявність та/або отримання інформаціі? є тією фактичною підставою для прии?няття рішення про призначення фактичноі? перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на и?ого реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якоі? контролюючии? орган має повноваження на прии?няття відповідного рішення.

Підпункт 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК Украі?ни містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет і?і? підтвердження/ спростування, зокрема, щодо здіи?снення платниками податків розрахункових операціи?, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операціи?, наявності патентів, ліцензіи? та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Застосована законодавцем у ціи? нормі конструкція щодо наявноі?/отриманоі? інформаціі? - "яка свідчить про можливі порушення" - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеніи? сфері, тобто ті и?мовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієі? інформаціі?.

При цьому, аналіз абзацу третього п. 81.1 ст. 81 ПК Украі?ни не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

Верховнии? Суд у складі Судовоі? палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаціи?ного адміністративного суду у постанові від 26.03.2023 у справі N 420/9909/23 висновував, що аналіз підпункту 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК Украі?ни дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичноі? перевірки, а саме - наявність/отримання інформаціі? від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податковоі? дисципліни у сферах здіи?снення платниками податків розрахункових операціи?, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Саме шляхом призначення і проведення фактичноі? перевірки контролюючии? орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податковоі? дисципліни у сфері, про можливі порушення у якіи? контролюючии? орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/ отримання інформаціі? ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здіи?снення податкового контролю задля перевірки отриманоі?/наявноі? інформаціі?. Такии? податковии? контроль здіи?снюється шляхом прии?няття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформаціі? та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня и?? імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такоі? несумлінноі? поведінки.

У випадку оскарження до суду платником наказу про призначення фактичноі? перевірки та/або прии?нятого рішення податковим органом за наслідками такоі? перевірки, яка здіи?снена відповідно до підпункту 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК Украі?ни з підстав не зазначення деталізованоі? інформаціі? та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства, доказів цього, суд, здіи?снюючи розгляд справи та оцінюючи обставини, підстави позову, не позбавлении? можливості встановити та перевірити наявність або відсутність такоі? інформаціі? про и?мовірні порушення, що є законодавчо встановленою передумовою та підставою для призначення такоі? перевірки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі N 816/228/17 сформувала висновок про те, що неправомірність діи? контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прии?нятих за наслідками такоі? перевірки. Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такоі? перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такоі? перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прии?нятого за результатами перевірки рішення.

Відповідні висновки Великоі? Палати Верховного Суду в подальшому було відображено у послідовніи? практиці Верховного Суду, зокрема, у постановах від 23.02.2023 у справі № 160/20112/21, від 23.02.2023 у справі № 600/1402/22-а тощо.

Так, з обставин даноі? справи слідує, що на підтвердження отримання відповідноі? інформаціі? відповідач надав лист Державноі? податковоі? служби Украі?ни, якии? адресовании? Головним управлінням ДПС в областях та м. Києві від 12.02.2024 N 3638/7/99-00-07-04-03-07, яким Державна податкова служба Украі?ни направила лист Beijing Roborock Tehnology Со., LTD, в особі Коваленко Аліни, від 29.01.2024 б/н (вх. ДПС N 3455/6 від 05.02.2024) про можливі факти порушення вимог законодавства щодо застосування peєcтраторів розрахункових операціи? та програмних peєстраторів розрахункових операціи?, ведення обліку товарних запасів, здіи?снення розрахунків в іноземніи? валюті та використанні праці неоформлених наи?маних працівників інтернет-магазином https://jabko.ua та мережею магазинів "ЯБКО" для вжиття відповідних заходів податкового контролю та органiзацiі? i проведення фактичних перевірок.

За таких обставин, накази Головного управління ДПС у Тернопільськіи? області №1315-п від 10.06.2024 року, №1316-п від 10.06.2024 року, №1555-п від 09.07.2024 року, №1552-п від 09.07.2024 року та Головного управління ДПС у Полтавській області №1727-п від 19.06.2024 року про проведення фактичної перевірки складені з дотриманням вимог чинного законодавства, а також наявністю достатніх правових підстав для і?і? проведення.

Щодо виявлених під час перевірок порушень законодавства, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів пункту 177.10 статті 177 ПК Украі?ни фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електроннии? кабінет.

Облік доходів і витрат від виробництва та реалізаціі? власноі? сільськогосподарськоі? продукціі? ведеться окремо від обліку доходів і витрат від здіи?снення інших видів господарськоі? діяльності.

Типова форма, за якою здіи?снюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчоі? влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Фізичні особи-підприємці застосовують реєстратори розрахункових операціи? відповідно до Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом Украі?ни від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакціі?, чинніи? на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон No 265/95).

Розділ ІІ Закону № 265/95 урегульовує питання порядку проведення розрахунків суб`єктами господарювання.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону № 265/95 суб`єкти господарювання, які здіи?снюють розрахункові операціі? в готівковіи? та/або в безготівковіи? формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операціі? з прии?мання готівки для подальшого і?і? переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здіи?снювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язании? надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовіи? або електронніи? формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризаціі? товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідальність за порушення вимог Закону № 265/95 унормована приписами розділу V цього Закону.

Стаття 20 Закону № 265/95 передбачає, що до суб`єктів господарювання, що здіи?снюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізаціі?, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здіи?снюють діяльність з реалізаціі? технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантіи?ному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Отже, обов`язок суб`єкта господарювання, передбачении? пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95, полягає у веденні в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, здіи?сненні продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Водночас вказаною нормою права визначено, що на початок проведення перевірки суб`єкт господарювання зобов`язании? надати контролюючому органу документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). У разі невиконання суб`єктом господарювання зазначених обов`язків до нього застосовується фінансова санкція на підставі статті 20 Закону № 265/95.

Щодо вказаних порушень в актах перевірки, зокрема, зафіксовано, що ФОП ОСОБА_2 здіи?снює комісіи?ну торгівлю непродовольчими товарами, прии?нятими на комісію.

Відповідно до змісту Акта фактичної перевірки від 19 червня 2024 року № 002484 (реєстраціи?нии? № 7687/19/00/0704/ від 20.06.2024) позивачка надала контролюючому органу копії наявних документів, а саме:

- договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР,

- акт прии?мання-передачі товарів від 07.06.2024 до договору комісіі? на суму 2 463 787,00 грн,

- форма ведення обліку товарних запасів за червень 2024 року, тощо.

Актом від 19 червня 2024 року № 002503 (реєстраціи?нии? №7683/19/00/0704/ від 19.06.2024) зафіксовано факт надання контролюючому органу копії наступних документів:

- договір комісіі? від 15.05.2024 № ДВ-15-05-24-ШД,

- акт прии?мання-передачі товарів від 15.05.2024 до договору комісіі? на суму 1 993 258,00 грн,

- форма ведення обліку товарних запасів за травень-червень 2024 року, тощо.

Актом від 26 червня 2024 року № 005295 (реєстраціи?нии? № 8956/16/31/РРО/ від 26.06.2024) зафіксовано надання таких документів:

- договір комісіі? від 01.06.2024 № ДВ-01-04-24-РВ,

- акт прии?мання-передачі товарів від 19.06.2024 до договору комісіі? на суму 1494454,00 грн,

- форма ведення обліку товарних запасів за червень 2024 року, тощо.

Актом від 19 липня 2024 року № 002575 (реєстраціи?нии? № 9295/19/00/0704/ від 22.07.2024) зафіксовано надання таких документів:

- договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР,

- акт прии?мання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісіі? на суму 1363770,00 грн,

- форма ведення обліку товарних запасів за червень-липень 2024 року, тощо.

Актом від 19 липня 2024 року № 002583 (реєстраціи?нии? № 9297/19/00/0704/ від 19.07.2024) зафіксовано надання таких документів:

- договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР,

- акт прии?мання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісіі? на суму 1510202,00 грн,

- форма ведення обліку товарних запасів за травень-липень 2024 року, тощо.

Факт надання таких документів не заперечується відповідачем та встановлений в актах фактичних перевірок. Проте, такі документи не взяті до уваги.

В тои? же час, суд констатує, що контролюючим органом взагалі не надано оцінки первинним документам, які були надані під час проведення перевірки та були долучені позивачем до заперечень на акти перевірки.

Під час розгляду справи судом встановлено, що спірним питанням у даному випадку є те, чи можуть договір комісіі? та акт прии?мання-передачі товарів до договору комісіі?, а також надана позивачем форма ведення обліку товарних запасів, бути належними документами на підтвердження обліку та походження товарних запасів позивача з урахуванням виду та особливостеи? товарних запасів, які є предметом спору та чи розкривають належним чином надані суб`єктом господарювання документи суть та зміст господарських операціи?.

Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджении? наказом Міністерства фінансів Украі?ни від 03 вересня 2021 року № 496 (далі - Порядок No496).

У Порядку № 496 терміни вживаються в таких значеннях:

- документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;

- первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні деклараціі?, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (наи?менування суб`єкта господарювання, реєстраціи?нии? номер обліковоі? картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через своі? релігіи?ні переконання відмовились від прии?няття РНОКПП та офіціи??но повідомили про це відповіднии? контролюючии? орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операціі?, наи?менування, кількість та вартість товару.

Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільніи? формі та має містити інформацію про: наи?менування товарів, наявних у такоі?? ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та і?х вартості, самостіи?но визначеноі? ФОП.

У первинних документах, що засвідчують знищення, втрату або використання товарів на власні потреби, зазначається вартість товару за ціною придбання, підтвердженою обліком товарів, визначеним цим Порядком, та не зазначаються реквізити постачальника і отримувача товару;

- товарні запаси - сукупність товарів, що утримуються ФОП для подальшого продажу (надання послуг).

Пунктами 1, 2 розділу ІІ Порядку No 496 визначено, що облік товарних запасів здіи?снюється ФОП шляхом постіи?ного внесення до Форми обліку інформаціі? про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

ФОП, яка здіи?снює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та и?ого окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.

Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такоі? форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здіи?снюється до початку і?х реалізаціі?.

Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовіи? або в електронніи? формі.

Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраціи?нии? номер обліковоі? картки ФОП або серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через своі? релігіи?ні переконання відмовились від прии?няття РНОКПП та офіціи?но повідомили про це відповіднии? контролюючии?? орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперовоі? форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.

Під час ведення обліку товарних запасів у паперовіи? формі записи у Формі обліку виконуються розбірливо чорнилом темного кольору або кульковою ручкою (пункт 7 розділу ІІ Порядку № 496).

За змістом пунктів 9 - 11 Порядку № 496 заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: 1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; 2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; 3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.

Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньоі? одиниці товару, відображеноі? в таких первинних документах.

Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку і?х відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якіи? інформацію про такі документи відображено.

Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовіи? особі контролюючого органу на і?і? вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовіи? особі контролюючого органу можуть бути надані копіі? таких первинних документів з подальшим пред`явленням і?х оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здіи?снює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операціі? в місці продажу (господарському об`єкті) такоі? ФОП.

Форма обліку в електронніи? формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, якии? дозволяє такіи? особі здіи?снити и?ого перегляд та/або копіювання.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК Украі?ни, платник податків зобов`язании? надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такии? обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Як передбачено пунктом 85.6 статті 85 ПК Украі?ни у разі відмови платника податків або и?ого законних представників надати копіі? документів посадовіи? (службовіи?) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільніи? формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (и?ого законного представника) та переліку документів, які и?ому запропоновано подати.

Зазначении? акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або и?ого законним представником. У разі відмови платника податків або и?ого законного представника від підписання зазначеного акту, в ньому вчиняється відповіднии? запис.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК Украі?ни, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виі?мки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковіи? звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такоі? звітності.

Таким чином, положеннями зазначених правових норм визначено обов`язок платника податків надавати документи на підтвердження правомірності формування показників звітності та наслідки неподання таких документів.

Податковий орган зазначає, що надані позивачем під час проведення фактичних перевірок документи правомірно не враховані контролюючим органом, у зв?язку із ненаданням разом із такими документами квитанцій (других примірників комітентських карт) та товарних ярликів, які виписується під час здійснення комісійної торгівлі і як того вимагають Інструкція про порядок оформлення суб`єктами господарювання операціи? при здіи?сненні комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами, затвердженоі? наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків Украі?ни від 08 липня 1997 року № 343 (зареєстровании? в Міністерстві юстиціі? Украі??ни за № 324/2128 від 19 серпня 1995 року) та Правила комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків Украі?ни № 37 від 13 березня 1995 року (зареєстровании? в Міністерстві юстиціі? Украі?ни за № 79/615 від 22 березня 1995 року).

Суд не погоджується із таким твердженням контролюючого органу з огляду на наступне.

По-перше, суд враховує висновок Верховного Суду, зроблений у Постанові від 09.09.2025 року у справі № 600/5677/24-а, що Інструкція № 343 регламентує порядок оформлення операціи? суб`єктами господарювання, які здіи?снюють комісіи?ну торгівлю непродовольчими товарами, а Правила № 37 регламентують порядок комісіи?ноі? торгівлі непродовольчими товарами і поширюються на відносини, що виникають між суб`єктами господарювання будь-якоі? організаціи?но-правовоі? форми та форми власності (комісіонер), які укладають з фізичними особами (комітент) договори комісіі? та здіи?снюють продаж прии?нятих від них нових та вживаних товарів, і споживачами.

Тобто, зазначені нормативно-правові акти, порушення яких встановив контролюючии? орган не регламентують порядок ведення обліку товарних запасів фізичними особами - підприємцями, в тои? час як санкція статті 20 Закону № 265/95-ВР встановлена саме за порушення обліку товарів.

По-друге, приписами Порядку № 496 до первинних належать, зокрема, и? інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операціі?, наи?менування, кількість та вартість товару.

Так, як вже зазначалося судом, згідно з п. 2 розділу 1 Порядку № 496 первинними документами є опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні деклараціі?, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (наи?менування суб`єкта господарювання, реєстраціи?нии? номер обліковоі? картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через своі? релігіи??ні переконання відмовились від прии?няття РНОКПП та офіціи?но повідомили про це відповіднии? контролюючии? орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операціі?, наи?менування, кількість та вартість товару.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, позивач під час відповідної фактичної перевірки надала контролюючим органам відповідні Договори комісіі?, Акти прии?мання-передачі товарів та форми ведення обліку товарних запасів ФОП ОСОБА_2 на відповідних торгових точках.

До заперечень на акти фактичної перевірки позивач надала контролюючим органам: договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 07.06.2024 на суму 2 463 787,00 грн, форму ведення обліку товарних запасів за адресою: АДРЕСА_1 за червень 2024 року ; договір комісіі? від 15.05.2024 № ДВ-15-05-24-ШД, акт прии?мання-передачі товарів від 15.05.2024 на суму 1 993 258,00 грн, форма ведення обліку товарних запасів за адресою: АДРЕСА_5 за травень-червень 2024 року; договір комісіі?? від 01.06.2024 № ДВ-01-04-24-РВ, акт прии?мання-передачі товарів від 19.06.2024 на суму 1 494 454,00 грн, форма ведення обліку товарних запасів за адресою: АДРЕСА_3 за червень 2024 року; договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 01.07.2024 на суму 1 363 770,00 грн, форма ведення обліку товарних запасів за адресою: АДРЕСА_1 за червень-липень 2024 року; договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 01.07.2024 на суму 1 510 202,00 грн, форма ведення обліку товарних запасів за адресою: АДРЕСА_5 за травень-липень 2024 року.

При цьому, заперечення з додатками, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду) є матеріалами перевірки, на підставі яких контролюючим органом приймається відповідне рішення (стаття 86 ПК України).

Разом з тим, жодних зауважень щодо змісту, форми тощо цих документів контролюючии? орган в актах перевірки не зазначив.

Окрім цього, суд встановив, що договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 07.06.2024 до договору комісіі? на суму 2 463 787,00 грн, форма ведення обліку товарних запасів за червень 2024 року за адресою АДРЕСА_1 ; договір комісіі? від 15.05.2024 № ДВ-15-05-24-ШД, акт прии?мання-передачі товарів від 15.05.2024 до договору комісіі? на суму 1 993 258,00 грн, форма ведення обліку товарних запасів за червень 2024 року за адресою АДРЕСА_2 ; договір комісіі? від 01.06.2024 № ДВ-01-04-24-РВ, акт прии?мання-передачі товарів від 19.06.2024 до договору комісіі? на суму 1 494 454,00 грн, форма ведення обліку товарних запасів за червень 2024 року за адресою АДРЕСА_3; договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісіі? на суму 1 363 770,00 грн, форма ведення обліку товарних запасів за липень 2024 року за адресою АДРЕСА_1, договір комісіі? від 07.06.2024 № ДВ-07-06-24-ГР, акт прии?мання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісіі? на суму 1 510 202,00 грн, форма ведення обліку товарних запасів за липень 2024 року за адресою АДРЕСА_2, містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (постачальник (Комітент), отримувач (Комісіонер) фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ), дату проведення операцій, наи?менування, кількість та вартість товару (наи?менування, кількість та вартість кожноі? окремоі? одиниці товару чітко зазначені в Актах прии?мання-передачі товарів до Договору комісіі?)).

Окремі умови Договорів комісії:

Пункт 1.1 договорів комісії: Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента, від свого імені за плату (винагороду) укладати за рахунок Комітента договори щодо продажу товарів, передбачених Договором.

Пункт 1.2 договорів комісії: Конкретні умови договору щодо ціни, кількості, якості та асортименту Продукції, а також інші умови та вказівки Комітента наведено в Актах приймання-передачі товарів до цього Договору.

Пункт 1.3 договорів комісії: Виступаючи від свого імені, Комісіонер самостійно укладає договір купівлі-продажу з третьою особою (Покупець).

Пункт 4.1 договорів комісії: Передання Товарів Комітентом Комісіонеру для продажу відповідно до умов цього Договору здійснюється за Актом приймання-передачі товарів на визначених у договорах умовах: місце передання, порядок транспортування.

Пункт 8.1 договорів комісії: Товари, що надійшли Комісіонеру від Комітента, є власністю Комітента. Право власності зберігається за Комітентом до моменту передачі Товарів Комісіонером Покупцю.

Тобто, вказані документи повною мірою ідентифікують постачальника та отримувача товару, дату проведення операціі?, наи?менування, кількість та вартість товару та мають всі ознаки первинних документів, які передбачені Порядком № 496.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що надані позивачем контролюючому органу під час фактичноі? перевірки документи є, у розумінні приписів Порядку № 496, належними документами, які підтверджують облік та походження товарів за місцем і?х реалізаціі?.

По-третє, оскаржувані податкові повідомлення-рішення: 1) від 24 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 494 454,00 грн; 2) від 18 липня 2024 року № 5 про застосування відносно неі? штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 2 463 787,00 грн; 3) від 18 липня 2024 року № 5 про застосування відносно неі? штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1993258,00 грн; 4) від 16 серпня 2024 року № 5 про застосування відносно неі? штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1363770,00 грн; 5) від 27 серпня 2024 року № 5 про застосування відносно неї штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1510202,00 грн, які визначені відповідачем зі змісту актів прии?мання-передачі товарів до договорів комісіі?, а не за фактичною наявністю цих товарів на момент перевірки.

Згідно з пунктом 20.1.9. ПК Украі?ни контролюючі органи мають право під час проведення перевірки вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризаціі? основних засобів, товарно-матеріальних цінностеи?, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностеи?, готівки з використанням інформаціі? та документів щодо результатів такоі? інвентаризаціі? за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.

При цьому проведення інвентаризаціі? має здіи?снюватись саме платником, а контролюючии? орган може лише вимагати і?і? проведення. Нестача придбаних товарів має бути виявлена в результаті інвентаризаціі?, яка здіи?снена під час проведення перевірки, в межах якоі? вона була призначена (ініціи?ована).

Отож, за своєю суттю інвентаризація - це перевірка фактичноі? наявності маи?на і співставлення даних інвентаризаціі? з бухгалтерським обліком. Нестачу товару можна виявити, коли відомі дані про залишки товару на початок інвентаризаціі? та і?х рух (вибуття, надходження) за звітнии? період. При цьому відомості щодо даних залишку товарів на початок інвентаризаціі? мають встановлюватись на підставі первинноі? документаціі?.

Таким чином, проведення платником податків на вимогу контролюючого органу під час проведення податковоі? перевірки інвентаризаціі? товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 807/1556/17, від 18.03.2024 у справі № 120/2466/23, від 15.04.2024 справі № 120/2764/23).

Разом з тим судом встановлено, що жодноі? вимоги щодо проведення інвентаризаціі? під час проведення фактичних перевірок платника податків у магазинах, де здіи?снює діяльність позивач, контролюючим органом не вручалася та не направлялася, доказів зворотного до матеріалів справи не надано.

Як уже наголошувалось судом вище, контролюючий орган під час застосування штрафних санкціи? згідно оскаржуваного рішення, використав суми, зазначені в актах прии?мання-передачі товарів до договорів комісіі?. Тобто, контролюючии? орган під час проведення фактичноі? перевірки не встановлював чи товари, на які він просив надати облікові документи, діи?сно перебували у місці продажу, що є ключовим для встановлення такого виду порушення.

Дана позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 06.12.2024 у справі № 440/2331/24.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що надані позивачем контролюючому органу під час фактичних перевірок документи у розумінні приписів Порядку № 496 є належними документами, які підтверджують облік та походження товарів за місцем і?х реалізаціі?.

Отже, на момент проведення перевірок та здіи?снення реалізаціі? товару у позивача були наявні первинні документи на і?х придбання (надходження), що свідчить про і?х належнии? облік.

У даніи? справі відповідач не надав доказів, які б беззаперечно спростовували зафіксовані в первинних документах господарські операціі? щодо отримання позивачем товару, якии? реалізовувався нею у магазині.

Доводи відповідача фактично ґрунтуються на аналізі реальності здіи?снення господарськоі? операціі? за Договором комісіі?, яка може бути перевірена контролюючим органом під час проведення відповідноі? перевірки платника податків. Разом з тим, за обставинами справи предметом фактичноі? перевірки є дотримання платником податків (позивачем) норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здіи?снення платниками податків розрахункових операціи?, ведення касових операціи?, наявності ліцензіи?, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (наи?маними особами). Отже, реальність виконання умов договору комісіі? не є предметом розгляду у ціи? справі, а тому ненадання документів на підтвердження походження товарів та встановлення и?ого реального власника не спростовує факт належного і?х обліку.

За частиною 1 статті 1011 Цивільного кодексу Украі?ни за договором комісіі? одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другоі? сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до частиною 1 статті 1013 Цивільного кодексу Украі?ни комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісіі?.

За правилами статті 1018 ЦК України, майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.

Отже з аналізу вказаних норм не випливає обов`язок комісіонера надати інші документи про походження товару, окрім договору та акту прии?мання-передачі.

Таким чином, беручи до уваги викладене, суд вважає, що висновок контролюючого органу про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР повністю спростовується наявними у матеріалах справи та дослідженими судом доказами, є безпідставним та необґрунтованим, з огляду на що правові підстави для притягнення позивача до фінансовоі? відповідальності згідно статті 20 Закону № 265/95-ВР відсутні.

За таких обставин суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення

1) від 24 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 494 454,00 грн;

2) від 18 липня 2024 року № 5 про застосування відносно неі?? штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 2 463 787,00 грн;

3) від 18 липня 2024 року № 5 про застосування відносно неі? штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1 993 258,00 грн;

4) від 16 серпня 2024 року № 5 про застосування відносно неі? штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1 363 770,00 грн;

5) від 27 серпня 2024 року № 5 про застосування відносно неї штрафних (фінансових) санкціи? (штрафу) у сумі 1 510 202,00 грн - є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо ППР від 24 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 337 044,00 грн.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операціі? на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальнии? режим роботи реєстратори розрахункових операціи? або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операціи? зі створенням у паперовіи? та/або електронніи? формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операціи?, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно з пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неі?, включаючи ті, замовлення або оплата яких здіи?снюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковии? документ встановленоі? форми та змісту на повну суму проведеноі? операціі?, створении? в паперовіи? та/або електронніи? формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеі? реєстратора розрахункових операціи? чи дисплеі? пристрою, на якому встановлении? програмнии? реєстратор розрахункових операціи? QR-коду, якии? дозволяє особі здіи?снювати и?ого зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на надании? такою особою абонентськии? номер або адресу електронноі? пошти).

Фіскальнии? чек - це особлива форма розрахункового документу, яка друкується за допомогою Реєстраторів розрахункових операціи? (РРО) або Програмних РРО (ПРРО). Інформація, яка проходить через РРО або ПРРО, передається в органи ДПС через підключення до Інтернет, має власніи? фіскальнии? номер і не може бути змінена або видалена. Тому фіскальнии? чек є доказом факту продажу та відповідно фіскалізаціі? розрахунковоі? операціі? в суді.

Щодо формулювання порушення в Акті перевірки про те, що позивачем, як суб`єктом підприємницькоі? діяльності розрахункові операціі? проведені в безготівковіи? формі через банківськии? платіжнии? термінал не проведено через ПРРО в момент і?х здіи?снення, а виконані після загального звіту по банківському платіжному терміналу, не становить змісту порушення пункту 1 статті 3 Закону Украі?ни «Про застосування реєстраторів розрахункових операціи? у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що полягає в не проведенні розрахунковоі? операціі? на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальнии? режим роботи реєстратори розрахункових операціи? або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операціи? зі створенням у паперовіи? та/або електронніи? формі відповідних розрахункових документів, а тому не може бути підставою для застосування до суб`єкта господарювання санкціи?, передбачених законом.

Контролюючии? орган не довів, що розрахункові операціі? були здіи?снені до представлення посадових осіб контролюючого органу та повідомлення про перевірку. Формулювання порушення в Акті перевірки про те, що розрахункові операціі? не проведено через ПРРО в момент і?х здіи?снення, а виконані після загального звіту по банківському платіжному терміналу, не становить змісту порушення пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

Враховуючи те, що всі розрахункові операціі? були фіскалізовані, а контролюючии? орган не довів протилежного, суд вважає, що підстави для висновку про порушення позивачкою пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР відсутні.

За наведених обставин суд приходить до переконання в тому, що податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2024 року № 5 про застосування відносно позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 337 044,00 грн. є протиправним, що є підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист та його способи і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною першою статті 9 КАС Украі?ни передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здіи?снюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своі?х доказів і у доведенні перед судом і?х переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 4 ст.73 КАС України регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність оспорюваного рішення, а тому, за наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першоі? статті 139 КАС Украі?ни, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала и?ого посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 139 КАС Украі?ни понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 15 140,00 грн. підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС У Закарпатській області від 18 липня 2024 року №5 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 993 258 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС У Закарпатській області від 18 липня 2024 року № 5 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 2 463 787,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області від 24 липня 2024 року №5 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 494 454 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС У Закарпатській області від 24 липня 2024 року №5 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 337 044 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС y Закарпатській області від 16 серпня 2024 року №5 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 363 770 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області від 27 серпня 2024 року №5 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 510 202 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (код ЄДРПОУ ВП - 44106694) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 140 грн. (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П.Микуляк