Справа № 200/173/26
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 січня 2026 року Справа №200/173/26

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Аканов О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про

визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 : грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; індексації (поточної) грошового забезпечення за період з 05.07.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 28.01.2020 відповідно до абзацу 6 пункту 4, абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»; місячного грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 19.05.2023 та з 18.06.2025 до 25.12.2025 (посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія та грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2023, 2025 роки)) в повному розмірі; грошової компенсації за не використані дні відпусток, як учасник бойових дій за 2016 2025 роки (140 днів) та не використані дні щорічної основної відпустки за 2017, 2018, 2020 2025 роки (128 днів) станом на 25.12.2025 виходячи з перерахованого грошового забезпечення із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025; одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виходячи з перерахованого грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 19.05.2023 та з 18.06.2025 до 25.12.2025 із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб за відповідний календарний рік;

зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 : грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; індексації (поточної) грошового забезпечення за період з 05.07.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 28.01.2020 відповідно до абзацу 6 пункту 4, абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»; місячного грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 19.05.2023 та з 18.06.2025 до 25.12.2025, а також грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023, 2025 роки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 за період з 29.01.2020 до 31.12.2020, «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 за період з 01.01.2021 до 31.12.2021, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 за період з 01.01.2022 до 31.12.2022, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 за період з 01.01.2023 до 19.05.2023, а також «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01.01.2025 за період з 18.06.2025 до 25.12.2025 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум; грошової компенсації за не використані дні відпусток, як учасник бойових дій за 2016 2025 роки (140 днів) та не використані дні щорічної основної відпустки за 2017, 2018, 2020 2025 роки (128 днів) станом на 25.12.2025 виходячи з перерахованого грошового забезпечення із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025; одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виходячи з перерахованого грошового забезпечення із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

В позовній заяві позивачем заявлене клопотання, в якому просив вирішити питання про роз`єднання позовних вимог, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

За приписами пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ст.21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Частиною першою статті 172 КАС України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 про :

визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 : грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 : грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»;

визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 індексації (поточної) грошового забезпечення за період з 05.07.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 індексації (поточної) грошового забезпечення за період з 05.07.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 28.01.2020 відповідно до абзацу 6 пункту 4, абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 28.01.2020 відповідно до абзацу 6 пункту 4, абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»;

визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 місячного грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 19.05.2023 та з 18.06.2025 до 25.12.2025 (посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія та грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2023, 2025 роки)) в повному розмірі та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 місячного грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 19.05.2023 та з 18.06.2025 до 25.12.2025, а також грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023, 2025 роки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 за період з 29.01.2020 до 31.12.2020, «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 за період з 01.01.2021 до 31.12.2021, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 за період з 01.01.2022 до 31.12.2022, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 за період з 01.01.2023 до 19.05.2023, а також «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01.01.2025 за період з 18.06.2025 до 25.12.2025 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 грошової компенсації за не використані дні відпусток, як учасник бойових дій за 2016 2025 роки (140 днів) та не використані дні щорічної основної відпустки за 2017, 2018, 2020 2025 роки (128 днів) станом на 25.12.2025 виходячи з перерахованого грошового забезпечення із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошової компенсації за не використані дні відпусток, як учасник бойових дій за 2016 2025 роки (140 днів) та не використані дні щорічної основної відпустки за 2017, 2018, 2020 2025 роки (128 днів) станом на 25.12.2025 виходячи з перерахованого грошового забезпечення із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025;

визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виходячи з перерахованого грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 19.05.2023 та з 18.06.2025 до 25.12.2025 із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб за відповідний календарний рік та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виходячи з перерахованого грошового забезпечення із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 року.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд заявлених позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права і обов`язку. Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Таким чином, позивач в даному адміністративному позові об`єднав непов`язані між собою підставою виникнення позовні вимоги, фактично пред`явивши шість окремих адміністративних позовів до відповідача задля вирішення не пов`язаних між собою спорів.

Суд зазначає, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам КАС України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору (в даному випадку двох окремих спорів до відповідача) по суті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Крім того, в відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зазначає, що інститут повернення позовної заяви позивачу передбачений для усунення недоліків позовної заяви і таке повернення не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом після усунення недоліків.

Аналіз змісту позовних вимог свідчить про те, що вимоги позивача до відповідача мають різні правові підстави виникнення, не є основними та похідними вимогами, оскільки задоволення першої вимоги до відповідача не породжує наслідків щодо задоволення наступної вимоги, а тому спільний розгляд таких вимог буде сповільнювати та ускладнювати вирішення справи в строки встановлені КАС України.

У пункті 35 рішення у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 (Заява № 20347/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс. 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51-52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, N 316-B, сс. 80-81, пп. 62-67). Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

У пункті 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах Zubac v. Croatia, Beles and Others v. the Czech Republic, №47273/99, пп. 50-51 та 69, та Walchli v. France, №35787/03, п. 29).

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Звертаючись з позовною заявою до суду представник позивача просив вирішити питання про роз`єднання позовних вимог, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства тобто фактично правильно оцінив, що розгляд шести позовних вимог заявлених в одній позовній заяві не сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства в строки передбачені КАС України.

Таким чином, позивачеві необхідно звернутись до суду з окремими позовними заявами до відповідача, оскільки суд не вбачає підстав для застосування положень статті 172 КАС України.

Пунктом шостим частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві.

Керуючись статтями 169, 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 : грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; індексації (поточної) грошового забезпечення за період з 05.07.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 28.01.2020 відповідно до абзацу 6 пункту 4, абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»; місячного грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 19.05.2023 та з 18.06.2025 до 25.12.2025 (посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія та грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2023, 2025 роки)) в повному розмірі; грошової компенсації за не використані дні відпусток, як учасник бойових дій за 2016 2025 роки (140 днів) та не використані дні щорічної основної відпустки за 2017, 2018, 2020 2025 роки (128 днів) станом на 25.12.2025 виходячи з перерахованого грошового забезпечення із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025; одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виходячи з перерахованого грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 19.05.2023 та з 18.06.2025 до 25.12.2025 із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб за відповідний календарний рік та зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 : грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; індексації (поточної) грошового забезпечення за період з 05.07.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 28.01.2020 відповідно до абзацу 6 пункту 4, абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»; місячного грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 19.05.2023 та з 18.06.2025 до 25.12.2025, а також грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023, 2025 роки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 за період з 29.01.2020 до 31.12.2020, «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 за період з 01.01.2021 до 31.12.2021, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 за період з 01.01.2022 до 31.12.2022, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 за період з 01.01.2023 до 19.05.2023, а також «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01.01.2025 за період з 18.06.2025 до 25.12.2025 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум; грошової компенсації за не використані дні відпусток, як учасник бойових дій за 2016 2025 роки (140 днів) та не використані дні щорічної основної відпустки за 2017, 2018, 2020 2025 роки (128 днів) станом на 25.12.2025 виходячи з перерахованого грошового забезпечення із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025; одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виходячи з перерахованого грошового забезпечення із застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 - повернути позивачеві разом з доданими документами.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду із даним позовом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо розгляду справи було здійснено в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.О. Аканов