Справа № 580/102/26
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2026 року справа № 580/102/26
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув матеріали адміністративної справи № 580/102/26 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військова частина НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів, постановив ухвалу.

05.01.2026 вх.№391/26 представник позивача - адвокат Чорненький Володимир Миколайович (ордер серії ВА №1108128) просить:

- визнати протиправним та скасувати акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 15.03.2025 з військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (форма Н-5*) від 07.07.2025, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати акт про нещасний випадок невиробничого характеру (форма НТ*) від 07.07.2025 №84/25, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_4 від 01.04.2025 №94 у частині, що стосується військовослужбовця Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України ОСОБА_2 щодо встановленого причинного зв`язку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) вчинити необхідні дії на відновлення прав та інтересів ОСОБА_1 з урахуванням документів, що встановлюють факт прямування військовослужбовця Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України ОСОБА_2 до місця несення служби у добовому наряді на контрольно-пропускному пункті м.Сміла.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 вчинити необхідні дії на відновлення прав та інтересів ОСОБА_1 з урахуванням документів, що встановлюють факт прямування військовослужбовця Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України ОСОБА_2 до місця несення служби у добовому наряді на контрольно-пропускному пункті АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Усупереч вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України представник позивача не повідомив відомості про електронний кабінет.

Обираючи самостійний спосіб захисту відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України, представник позивача визначає найменування одного із відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), проте вимоги формує до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що потребує уточнення відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України з урахуванням визначення поняття Відповідач у ст.4 КАС України.

Верховний Суд у справі № 400/3989/19 ЄДРСР 104008947 у п.45 вказав: належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. У разі якщо за змістом норми матеріального права, що належить застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явленй позов, підстави для задоволення позову відсутні.

В обгрунтуванні позову не йдеться про порушене право Позивача обраними Відповідачами і не обгрунтований обраний спосіб захисту щляхом вчинення яких необхідних дій на відновлення яких саме прав та інтересів ОСОБА_1 кожним Відповідачем.

Відповідно до п. 4 ч.5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

ВПВС у справі № 990/150/23 у п.28 постанови зазначає: реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 5 КАС України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту; п.33 - звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права; п. 37 зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову; п.43 - формулювання прохальної частини позову із зазначенням альтернатив можливих способів захисту порушеного права є таким, що не відповідає положенням КАС України.

Усупереч вимог п.4,5,6 ч.5 ст.160 КАС України Позивач не обгрунтовує зміст і характер порушеного права і не обгрунтовує обраний спосіб захисту щодо вимоги зобовязального характеру, що є нечіткою і незрозумілою у відновленні множинності прав та інтересів кожним із обраних Відповідачів одночасно без окреслення того, які саме необхідно вчинити дії за якої допущеної протиправної бездіяльності за наданими документами про проходження військової служби, що не заперечується.

Верховного Суду, який висновує у справі №6-951цс16: вимога вчинити дії у майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту належить тільки порушене право.

ВПВС у справі № 990/150/23 у п.28 постанови зазначає: реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 5 КАС України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту; п.33 - звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права; п. 37 зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову; п.43 - формулювання прохальної частини позову із зазначенням альтернатив можливих способів захисту порушеного права є таким, що не відповідає положенням КАС України. Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Верховний Суд у справі №826/16958/17 ЄДРСР 77537724 зазначив: якщо від наявності доказу залежить визначення предмета спору та підтримання позивачем відповідних вимог, позивач не може перекладати на суд власний обов`язок визначитися з предметом спору. Відповідно до ч.4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У додатках до позовної заяви наданий лист-відповідь на адвокатський запит (не наданий до позову) про те, що військовослужбовець не призначався в наряд.

Враховуючи правову природу адвокатського запиту, останній не є зверненням військовозобов`язаного щодо вирішення питань проходження служби (висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 7 листопада 2024 року у справі № 340/2502/23).

Матеріали справи не містять звернень ОСОБА_1 до обраних Відповідачів у спірних правовідносинах і немає відомостей про її участь у розслідуванні.

Позивач не повідомляє з якою датою пов`язує перебіг строку звернення до суду та не надає обгрунтованої заяви.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Для звернення до адміністративного суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (висновок сформований Верховним судом у постанові від 20.04.2021 у справі №640/17351/19).

Відповідно до частин першої та третьої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Представник позивача має надати доказ отримання актів форми Н-5 та НТ, копії адвокатських запитів, надати докази на підтвердження позиції щодо «виконання наказів командування Військової частини НОМЕР_4 у зв`язку з цим».

У постанові від 23.02.2023 у справі №560/4529/22 Верховний Суд висновує, що на вимоги про визнання протиправними дії щодо повторного складання актів за формою НТ* і Н-5*; визнання протиправними та скасування складених актів поширюється місячний строк звернення до адміністративного суду, установлений ч. 5 ст. 122 КАС України для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Під час тлумачення термінопоняття «вимога» має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача необхідно визначати окремо (висновки ВС у справі № 758/5118/21).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI(далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Позивач формує три самостійні вимоги відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України, проте судовий збір сплачує лише за одну вимогу немайнового характеру.

Позивач не обгрунтовує обрання способу захисту зобов`язального характеру і не сплачує судовий збір за пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою щодо кожного відповідача.

Оскільки у пункті 7 розділу III Порядку № 705 наведений перелік обставин настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків (виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом № 580-VIII, здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час; вплив на потерпілого поліцейського шкідливих чи небезпечних факторів під час виконання завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», унаслідок яких виникло гостре професійне захворювання (отруєння), що підтверджено медичним висновком), то представник позивача має надати докази на ствердження у позовній заяві щодо Відповідача в однині без найменування та пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою: «відповідачем не досліджене питання повернення військовослужбовця ОСОБА_2 з місця проведення звільнення до місця несення служби та виконання наказів командування Військової частини НОМЕР_4 у зв`язку з цим».

Верховний Суд у справі №826/16958/17 ЄДРСР 77537724 зазначив: якщо від наявності доказу залежить визначення предмета спору та підтримання позивачем відповідних вимог, позивач не може перекладати на суд власний обов`язок визначитися з предметом спору.

Верховний Суд 13.04.2022 у справі № 160/11095/20 зазначив, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, що застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Особа повинна докладати зусиль для усунення недоліків або інформування суду про свою позицію щодо встановлених судом недоліків під час винесення ухвали про залишення без руху. Такий підхід відповідатиме принципу добросовісності (поваги до суду та інших учасників справи), а також принципу заборони зловживання процесуальними правами (висновки у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №280/3193/23).

З метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.2, 5, 160, 161, 169, 241-243, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено кожним відповідачем; надання доказу сплати судового збору за кожну самостійну вимогу немайнового характеру до різних відповідачів з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0.8; обгрунтування обраного способу захисту відповідно до ст.5 КАС України; надання доказів та оформлення позоу з дотриманням вимог ст.160, 161 КАс України, що зазначені у мотивувальній частині, повідомлення: з якою датою позивач пов`язує перебіг строку звернення до суду з наданням підтвердження поважності причин; надання копій звенень позивача до кожного із відповідачів.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не належить оскарженню.

Копію ухвали направити представнику позивача.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА