Справа № 580/11016/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

09 січня 2026 року Справа № 580/11016/25
м. Черкаси
Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Янквська В.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради від 14.04.2025 №78389922 про відмову позивачу у проведенні реєстраційних дій;

- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником приватного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (перейменовано на АДРЕСА_1 ), загальною площею 39, 5 кв. м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 30.05.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Новоайдарської державної нотаріальної контори Луганської області Сторожу к П.1. №20000000. Право власності зареєстроване в Новоайдарівському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 та записано в реєстрову книгу за № 1/53 за реєстрованим №1-1143. Територія Сєвєродонецького району наразі перебуває в зоні активних бойових дій, спірна квартира є пошкодженою внаслідок ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією рф.

З метою реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вона звернулась до Управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради проведення реєстраційних дій на нерухоме, а саме житловий будинок. До заяви було додано договір купівлі продажу від 30.05.1996.

Під час розгляду заяви, державним реєстратором здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрації до 2013 року, стосовно реєстрації речових прав на заявлений об`єкт нерухомого майна. В результаті цього встановлено, що інформація про реєстрацію у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня.

У зв`язку з цим, державним реєстратором в порядку п.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» направлено запит до КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» про надання інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, розташовані на території Сєвєродонецького району, Луганської області.

Листом Сєвєродонецької міської військової адміністрації №4/01-22-1849 від 10.04.2025 про надання інформації щодо проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року було повідомлено про неможливість надання інформації у зв`язку з тим, що робота КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» на даний час не відновлена через знаходження філії на тимчасово окупованих територіях України та відсутністю доступу до архівних матеріалів.

На підставі цього, рішенням державного реєстратора Департаменту Управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради Атамась І.І. від 14.04.2025 №78389922 відмовлено в проведенні реєстраційних дій на підставі п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивач зазначає, що рішення є протиправним, таким, що обмежує її право власності, оскільки неможливість отримання інформації з БТІ не може слугувати правовою підставою для відмови у проведенні реєстраційних дій, окрім того, нею подано для реєстрації увесь необхідний пакет документів, який підтверджує набуття права власності на житло до 2013 року.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Каліновської А.В. від 06.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду №156 від 20.11.2025, у зв`язку із перебуванням судді Каліновської А.В. у відпустці без збереження заробітної плати як матері дитини, яка потребує домашнього догляду, що може перешкоджати розгляду справи у строки, встановлені КАС України, адміністративну справу №580/11016/25 передано для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу суду.

За результатами проведення повторного автоматичного розподілу 20.11.2025 справа призначена судді Янківській В.П.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Янківської В.П. прийнято до свого провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Розглянувши справу суд зазначає таке.

В силу вимог частини 1 статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За усталеною судовою практикою Великої Палати Верховного Суду, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Вирішуючи питання щодо підсудності цієї справи окружному адміністративному суду, в контексті публічно-правових відносин між учасниками справи, що носять обов`язковий характер для юрисдикції адміністративного суду, беручи до уваги наявність приватного правового інтересу позивачів, суд зазначає таке.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.03.2023 у справі № 320/6292/21.

Тобто, якщо особа вбачає порушення своїх прав у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає протиправними, і відповідні наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення відповідних цивільних правовідносин (у цьому випадку відмова в проведенні реєстраційних дій державної реєстрації права власності на квартиру за позивачами), мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання протиправними таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів, а не публічно-правових.

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на положення статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не вважається публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування та суб`єктом приватного права - фізичною особою, в якому фізична особа звернулася до суду за захистом права не публічного, а цивільного, зокрема права власності на квартиру, що випливає із цивільних (житлових) правовідносин. У такому випадку це спір про цивільне право.

Зазначений позов поданий з метою захисту порушеного цивільного права на фактичне володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна приватного будинку, та не має публічно-правового характеру між учасниками справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, розгляд Черкаським окружним адміністративним судом цієї справи, не віднесеної законом до його юрисдикції, суперечитиме вищевказаним нормам процесуального права та висновкам Європейського суду з прав людини.

Суд наголошує, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 319 КАС України порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у адміністративній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України суд роз`яснює позивачу, що спір віднесено до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Сплата судового збору за звернення з позовом до адміністративного суду підтверджується наявною у матеріалах адміністративної справи платіжною інструкцією від 28.08.2025 № 5266 на суму 1211,20 грн, а тому наявні підстави повернути сплачений судовий збір у вказаному розмірі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 238, 239, 241, 243, 248, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп., сплачений згідно платіжної інструкції від 28.08.2025 № 5266.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

СуддяВалентина ЯНКІВСЬКА