Справа № 160/29786/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії - дата прийняття рішення від 05.03.2025 номер рішення ЦО-288 щодо ОСОБА_1 та відновити дію акту огляду ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року з 5 березня 2025 року.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача, яке є предметом оскарження. Позивач зазначає, що позивач за проведенням повторного огляду не звертався, його лікар його на проведення огляду також не направляв, а тому огляд проводився всупереч вимогам законодавства та є неправомірним та підлягає скасуванню. Оскільки немає жодних підстав для здійснення переогляду, огляд проводився всупереч вимогам законодавства та є неправомірним та підлягає скасуванню. Перевіряючи обставини за належною процедурою відповідач зобов`язаний був: 1. Визначити чи були порушення при винесенні рішення у вересня 2023 року і тільки після цього зазначати про необхідність переогляду цього відповідно здійснено не було, що є порушенням процедури. 2. Мав призначити дату повторного оцінювання - цього відповідно здійснено не було, що є порушенням процедури. 3. Мав призначити медичне обстеження позивача у державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. - цього відповідно здійснено не було, що є порушенням процедури. 4. Мав отримати відмову позивача від обстеження або повідомити належно про дату огляду - цього відповідно здійснено не було, що є порушенням процедури. 5. При винесенні рішення мав належно обґрунтувати яким критеріям на думку Центру не відповідає позивач та в чому саме була неправомірність МСЕК при встановленні позивачу групи - цього відповідно здійснено не було, що є порушенням процедури. ОСОБА_1 на переогляд року викликано не було, їй не направлялось жодних рекомендованих листів з вимогою пройти медичне обстеження або з`явитись на оцінювання, відмову від переогляду вона не надавала, а тому здійснення переогляду за її відсутності є протиправним, а результати такого «переогляду» підлягають скасуванню. Позивача не було проінформовано про проведення його огляду (переогляду), а результат огляду йому не був повідомлений. Витяг нею отриманий не був. Так, у оспорюваному рішенні мають буті детально зазначені підстави в яких моментах при винесенні рішення МСЕК у вересні 2023 року порушила діючий на момент огляду порядок та які саме дії МСЕК призвели до неправильного постановлення рішення про встановлення особі інвалідності, тобто у чому була незаконність рішення МСЕК не встановлено, а тому воно не підлягає скасуванню.
25 грудня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання долучено рішення, яке є предметом оскарження.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням експертної команди з повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 05.03.2025 року №ЦО-288 позивача не визнано особою з інвалідністю (далі Рішення).

В обґрунтування рішення зазначено: розглянувши надану документацію, експертна команда дійшла висновку: наявна у пацієнтки патологія нервової та ендокринної систем обмежує її життєдіяльність в нерізкому ступені. Тому, згідно з постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 року даних для встановлення однієї з груп інвалідності з 19.06.2023 року немає.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 27.05.2025 року №1400-0403-8/44832 позивачу вказано повернути виплачені суми пенсії як особі з інвалідністю.

Вважаючи протиправним таке Рішення відповідача, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року №875-XII (далі Закон №875-XII) інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю.

Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року №732/2024 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року "Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів", яким рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів, за результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.

Підпунктом б п. 2 Рішення РНБО від 22 жовтня 2024 року делеговано Кабінету Міністрів України право забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів. Вказане рішення ухвалене в умовах воєнного стану України з метою захисту національної безпеки.

Наказом Міністерства оборони України від 03.12.2024 року №2022 покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (ідентифікаційний код згідно з ). Затверджено Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи, що додається (далі Положення).

Згідно п. 2 Положення права та обов`язки Центру оцінювання за рішенням МОЗ покладаються на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ, та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.

Відповідно до пп. 3 п. 10 Положення повноваження Центру оцінювання:

- проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, з підстав, визначених Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, зокрема на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу у сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.

Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року №1338 (далі - Порядок).

Згідно п. 1-1 Порядку оцінювання повсякденного функціонування особи включає визначення необхідності проведення подальшої комплексної оцінки обмежень життєдіяльності особи з використанням Міжнародної класифікації функціонування, обмеження життєдіяльності та здоров`я та передачу таких відомостей до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за наявності технічної можливості).

Відповідно до пп. 2 п. 8 Порядку Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.

Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.

Пунктом 31 Порядку встановлено, що під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я.

За п. 51 Порядку Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді

Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється.

Оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Суд повторно звертає увагу на те, що предметом оскарження є фактично скасування позивачу групи інвалідності рішенням від 05.03.2025 року.

Правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.07.2021 року у справі №826/17810/18.

Отже, до обставин даної справи належить застосовувати законодавство, яка діяло станом на 05.03.2025 року.

Також суд зауважує, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 10.02.2022 року у справі №160/7153/20.

Отже, в межах даної справи правова оцінка надається виключно процедурному аспекту спірного рішення відповідача.

Спірне рішення прийнято без участі позивача, що відповідачем у відзиві фактично визнано.

В підставах для перевірки обґрунтованості встановлення позивачу інвалідності 19.06.2023 року рішенням №657/1 у спірному рішенні зазначено: 1348/25 від 31.01.2025 року, кримінальне провадження №0000923 від 21.10.2024 року ДБР №10-2-02-01-27449 від 06.11.2024 року, СБУ №14/1-7801 від 06.12.2024 року.

Листи СБУ та ДБР долучені до відзиву.

Згідно листа СБУ від 06.12.2024 року №14/1-7801, який адресовано Міністерству охорони здоров`я України, наявна інформація свідчить про можливу видачу обласними медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК) завідомо неправдивих документів щодо встановлення інвалідності для окремої категорії громадян, зокрема працівників органів державної влади та місцевого самоврядування, які у подальшому вказані особи використали для подачі до органів соціального захисту населення для незаконного отримання пенсій по інвалідності за рахунок коштів Державного бюджету України. Враховуючи викладене, направляємо перелік осіб з числа працівників органів державної влади та місцевого самоврядування для перевірки достатності підстав для встановлення груп інвалідності, та для можливого використання у роботі міжвідомчої робочої групи з перевірки обґрунтованості рішень МСЕК щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів, створеної згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2024 №1815.

На підставі цього листа Міністерство охорони здоров`я України своїм листом від 12.11.2024 року №25/42780/2-24 звернулося до Центральної МСЕК МОЗ України та до відповідача, в якому зазначала: Міністерство охорони здоров`я України (далі МОЗ) опрацювало лист Служби безпеки України від 04 листопада 2024 року № 14/1-6971 щодо перевірки достатності підстав для встановлення груп інвалідності посадовим особам відповідних державних органів і місцевого самоврядування, та доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії Міністерства охорони здоров`я України здійснити перевірку обґрунтованості рішень щодо зазначених у додатку до запиту осіб, у разі необхідності провести переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно таких осіб і прийняти відповідні рішення. Про результати перевірки та прийняти рішення повідомити МОЗ.

Згідно листа ДБР від 06.11.2024 року №10-2-02-01-27449, який адресовано Міністерству охорони здоров`я України, установлено, що протягом жовтня 2024 року в численних засобах масової інформації розміщено повідомлення про видачу обласними медико-соціальними експертними комісіями завідомо неправдивих документів щодо встановлення інвалідності для окремої категорії громадян, зокрема працівників державних і правоохоронних органів, серед яких працівники органів прокуратури, державної митної служби, державної податкової служби та інші. У подальшому, зацікавлені державні службовці та правоохоронці, достовірно знаючи про неправдивість отриманих документів, використовують їх шляхом подачі до органів соціального захисту населення, з метою незаконного отримання пенсії по інвалідності за рахунок коштів Державного бюджету України. На підставі викладеного, керуючись статтями 39, 40, 93 Кримінального процесуального кодексу України, прошу Вас витребувати з територіальних підрозділів МСЕК документи на підставі яких встановлено групу інвалідності особам за переліком що додається.

Відповідачем надано електронний доказ скріншот, який має назву «додаток до листа 27449 на 1203 особи (Витяг щодо Єфімчук)», на якому зображено таблицю Excel з п. 319, в якому вказано позивача.

На підставі цього листа Міністерство охорони здоров`я України своїм листом від 08.11.2024 року №25/42372/2-24 звернулося до Центральної МСЕК МОЗ України та до відповідача, в якому зазначала: Міністерство охорони здоров`я України (далі - МОЗ) опрацювало лист Державного бюро розслідувань від 06 листопада 2024 року № 10-2-02-01-27449 (додається) щодо перевірки достовірності діагнозів та достатності підстав для встановлення групи інвалідності особам з числа працівників державних і правоохоронних органів та доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії Міністерства охорони здоров`я України здійснити перевірку обгрунтованості рішень обласних медико-соціальних експертних комісій щодо зазначених у запиті осіб, у разі необхідності провести переогляд таких осіб, шляхом проведення медико-соціальної експертизи з прийняттям відповідного рішення.

Листом від 31.01.2025 року №3187-25/10-2-02-01-1348/25 направило відповідачу та Міністерству охорони здоров`я України постанову слідчого від 31.01.2025 року на 76 аркушах для організації проведення перевірок обґрунтованості рішень, прийнятих МСЕК.

Згідно постанови старшого слідчого ДБР про залучення спеціалістів від 31.01.2025 року у кримінальному провадженні 0000923 постановлено залучити у кримінальному провадженні в якості спеціалістів для проведення дослідження працівників відповідача. Дослідженню спеціалістами підлягає питання: чи обґрунтовано прийняті рішення МСЕК про встановлення груп інвалідності наступним особам: у п. 1193 вказано позивача.

15.12.2023 набрав чинності Закон України «Про адміністративну процедуру», який упорядковує відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у спосіб прийняття й виконання адміністративних актів (частина перша статті 1 Закону України «Про адміністративну процедуру»).

Згідно положень статті 4 цього Закону України «Про адміністративну процедуру» принципами адміністративної процедури є:

1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності;

2) рівність перед законом;

3) обґрунтованість;

4) безсторонність (неупередженість) адміністративного органу;

5) добросовісність і розсудливість;

6) пропорційність;

7) відкритість;

8) своєчасність і розумний строк;

9) ефективність;

10) презумпція правомірності дій та вимог особи;

11) офіційність;

12) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні;

13) гарантування ефективних засобів правового захисту.

Зміст наведених вище принципів адміністративної процедури, а також обов`язки, покладені на суб`єкта владних повноважень з метою їх належної реалізації, деталізовано у статтях 5-18 Закону України «Про адміністративну процедуру». Ці положення визначають стандарти діяльності адміністративного органу під час розгляду адміністративних справ, зокрема, щодо дотримання принципів законності, обґрунтованості рішень та забезпечення участі особи у провадженні.

Частинами першою-третьою статті 8 Закону України «Про адміністративну процедуру» встановлено, що адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи. Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.

Згідно із частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний орган зобов`язаний у порядку, встановленому законом, забезпечувати реалізацію права особи на доступ до інформації, що пов`язана з прийняттям та виконанням адміністративного акта стосовно неї. Учасник адміністративного провадження має право знати про початок адміністративного провадження та про своє право на участь у такому провадженні, а також право на ознайомлення з матеріалами відповідної справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 17 Закону України «Про адміністративну процедуру» особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи. Адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків.

Таким чином, при оцінці правомірності дій адміністративного органу у межах цієї справи, слід враховувати не лише дотримання формальних вимог законодавства, але й змістовну відповідність дій органу зазначеним принципам, що забезпечують справедливий баланс між публічними і приватними інтересами та гарантують належний рівень захисту прав особи.

Однак, за наслідком з`ясування фактичних обставин справи судом встановлено, що суб`єктом владних повноважень не надано позивачу жодної інформації про його права та обов`язки в адміністративній процедурі, не повідомив його про право на участь у такому провадженні, а також про право на ознайомлення з матеріалами відповідної справи.

З огляду на вищевикладене, рішення відповідача, яке є предметом оскарження, є протиправним та підлягає скасуванню.

Подібне правозастосування здійснене П`ятим апеляційним адміністративним судом у постановах від 03.12.2025 року у справі №420/19928/25, від 12.12.2025 року у справі №420/13973/25 щодо подібних фактичних обставин справи.

Окрім цього, на спірні правовідносини поширюється пп. 2 п. 8 Порядку, згідно положень якого «якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено … ». Подібні положення наявні і у абз. 11 п. 51 Порядку.

Водночас, докази такого повідомлення позивачу в матеріалах справи відсутні.

Подібне правозастосування здійснене П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 10.12.2025 року у справі №400/7776/25.

Також суд зауважує, що з раніше викладених правових норм слідує, що під час проведення перевірки рішення МСЕК на виконання постанови слідчого, експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи має право діяти відповідно до загального Порядку, який не передбачає право Центру оцінювання функціонального стану особи скасовувати рішення МСЕК іншим шляхом, ніж як за результатами проведення повторного оцінювання особи, без її виклику та повідомлення, тільки на підставі дослідження медичних документів, поданих позивачем на МСЕК.

Окремо суд звертає увагу на те, що в обґрунтування спірного рішення зазначено: наявна у пацієнтки патологія нервової та ендокринної систем обмежує її життєдіяльність в нерізкому ступені. Тому, згідно з постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 року даних для встановлення однієї з груп інвалідності з 19.06.2023 року немає.

Слід наголосити на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2);

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);

добросовісно (п. 5);

розсудливо (п. 6);

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).

Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.

Суд зазначає, що наведений рівень обґрунтованості спірного рішення є недостатнім. Так, відповідач не розкриває ані суть «наявної паталогії», ані критерії та конкретні показники, виходячи з яких зроблено висновок про ступень різкості обмеження життєдіяльності позивача. Відсутні і будь-які пояснення щодо оцінки висновків МСЕК, які фактично і визнаються необґрунтованими.

Разом з цим, під час розгляду справи дослідженню підлягають не тільки записи, що містяться в електронній системі охорони здоров`я, а й інші надані особою документи.

Суд визнає, що порушення відповідачем вимог Порядку щодо забезпечення позивачу права на участь у засіданні експертної команди під час перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, яке не може вважатись формальним, оскільки слугувало перешкодою для реалізації позивачем права бути присутнім під час перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення позивачу інвалідності, надання ним додаткових документів, повного об`єктивного медичного обстеження позивача членами комісії.

Відповідач не надав доказів, що позивач був повідомлений про необхідність прибуття до відповідача для проведення обстеження і оцінки стану здоров`я та здійснення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи, чим був позбавлений права на участь у проведенні засідання та наданні медичних документів.

Також не надано доказів того, що спірне рішення приймалось відповідачем на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження позивача, проведених щодо нього необхідних досліджень на базі відповідача або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова; не надані докази того, що позивач від проходження повного медичного обстеження відмовився.

Крім того, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження законних підстав проведення переогляду позивача і переоцінки раніше прийнятого рішення МСЕК.

Зазначене свідчить про те, що відповідачем при прийняття оскаржуваного рішення порушено процедуру проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або перегляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно позивача, відтак оскаржуване рішення прийнято із порушенням процедурних норм, тому підлягає скасуванню.

Тотожне правозастосування здійснене Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 06.11.2025 року у справі №160/13600/25.

Принцип належного урядування передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок, а державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.04.2025 року у справі №380/16853/24.

Водночас, суд визнає необґрунтованими позовні вимоги щодо відновлення дії попереднього акту огляду МСЕК позивача, оскільки юридична значущість такого правового акту зазнала впливу саме спірного рішення відповідача. Як наслідок, скасування такого рішення відповідача за змістом вже вирішує питання про дію акта огляду МСЕК позивача він перебуває в тому ж статусі, що і до прийняття відповідачем спірного рішення, оскільки юридичні наслідки останнього припиняють свою дію.

Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.11.2025 року у справі №810/1044/18.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє частково позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжним документом від 15.10.2025 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

У зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відпустці, рішення ухвалено в перший робочий день судді.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, буд. 1-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 05.03.2025 року №ЦО-288.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, буд. 1-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко