Справа № 640/20227/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року м. Київ справа №640/20227/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянув у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного агентства водних ресурсів України, в якому просить суд визнати протиправними дії Державного агентства водних ресурсів України по наданню позивачу листа № 4743/5/11-20 від 13.08.2020, що містить недостовірну інформацію; зобов`язати Державне агентство водних ресурсів України скасувати лист № 4743/5/11-20 від 13.08.2020, як такий, що містить недостовірну інформацію.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуваний лист є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки містить недостовірну інформацію.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.03.2021 відкрите провадження в адміністративній справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали справи № 640/20227/20 до Київського окружного адміністративного суду.

Справа передана судді 30.10.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року адміністративну справу № 640/20227/20 прийнято до провадження судді Панченко Н. Д.

Відповідач проти задоволення позову заперечував та зазначив, що саме по собі непогодження позивача зі змістом відповіді, наданої Державним агентством водних ресурсів України на його звернення листом від 13.08.2020, не може вважатися підставою для визнання дій відповідача протиправними чи для визнання зазначеного листа таким, що містить недостовірну інформацію.

Відповідач наголосив, що відповідь на звернення позивача надана з дотриманням вимог чинного законодавства, у межах повноважень та компетенції Державного агентства водних ресурсів України. При цьому у листі було надано роз`яснення з порушених у зверненні питань, а також зазначено можливі шляхи їх вирішення відповідно до чинного законодавства.

За твердженням відповідача, лист від 13.08.2020 носить інформаційно-роз`яснювальний характер, не є індивідуальним актом у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та не породжує для позивача правових наслідків, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам та поясненням представників сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян», вказуючи на те, що його звернення не були розглянуті по суті, не переслані за належністю, не повернуті з відповідними роз`ясненнями, а також надана відповідь містить посилання на лист, датований раніше надходження окремих звернень, та недостовірні відомості щодо стану їх розгляду.

Надаючи правову оцінку зазначеним доводам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення громадян, оформлені відповідно до вимог законодавства та подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду органами державної влади та їх посадовими особами. У разі якщо порушені у зверненні питання не належать до повноважень відповідного органу чи посадової особи, таке звернення пересилається за належністю з одночасним повідомленням заявника. Якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення, воно повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями.

З аналізу наведеної норми вбачається, що Закон України «Про звернення громадян» регулює процедурний обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо прийняття, розгляду та надання відповіді на звернення, але не встановлює обов`язку такого суб`єкта задовольняти вимоги заявника або погоджуватися з викладеною ним правовою позицією.

Таким чином, предметом судового контролю у справах цієї категорії є перевірка дотримання відповідачем установленої законом процедури реагування на звернення, а не оцінка правильності або доцільності правової позиції, викладеної у відповіді.

Як убачається з матеріалів справи, за результатами розгляду звернень позивача відповідачем було надано письмову відповідь у формі листа Державного агентства водних ресурсів України № 4743/5/11-20 від 13 серпня 2020 року, у якій викладено позицію відповідача щодо питань, порушених у зверненнях.

Сам по собі факт надання однієї узагальненої відповіді на кілька звернень позивача не свідчить про порушення вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян», оскільки нормами зазначеного Закону не передбачено обов`язку суб`єкта владних повноважень надавати окрему відповідь на кожне звернення за умови, що надана відповідь охоплює зміст поставлених питань.

Суд окремо наголошує, що визначення змісту відповіді на звернення, формування правової позиції органу, добір нормативних та фактичних підстав, на які суб`єкт владних повноважень спирається при її формулюванні, належать до сфери дискреційних повноважень відповідного органу.

Здійснюючи судовий контроль за діяльністю суб`єктів владних повноважень, адміністративний суд не підміняє собою орган публічної влади та не вправі втручатися у здійснення ним дискреційних повноважень, зокрема шляхом нав`язування іншої правової позиції або оцінки доцільності обраного органом способу реагування на звернення, за відсутності ознак свавілля, перевищення повноважень чи зловживання владою.

Втручання суду у дискрецію суб`єкта владних повноважень можливе виключно у разі встановлення порушення меж такої дискреції, зокрема у випадках, коли рішення, дії або бездіяльність органу є явно необґрунтованими, непропорційними або прийнятими з порушенням вимог закону.

Таких обставин у межах розгляду даної справи судом не встановлено.

Доводи позивача про те, що відповідач не надав відповіді по суті звернень, фактично зводяться до незгоди зі змістом відповіді та правовими висновками, викладеними у ній. Водночас положення Закону України «Про звернення громадян» не покладають на орган публічної влади обов`язку формувати відповідь, яка відповідала б суб`єктивним очікуванням заявника або підтверджувала правильність його правової позиції.

Посилання позивача на те, що у відповіді від 13.08.2020 відповідачем здійснено посилання на лист від 01.07.2020, який, на думку позивача, не стосується предмета звернень, також не свідчить про порушення вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян», оскільки оцінка релевантності документів та правових підстав належить до дискреційних повноважень відповідача.

Оцінюючи доводи позивача щодо надання відповідачем недостовірної інформації про стан розгляду звернень, у тому числі з посиланням на відображення статусу окремих заяв на урядовому порталі, суд зазначає, що такі відомості мають інформаційно-довідковий характер та не є рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а отже не породжують самостійних юридичних наслідків для позивача.

Слід зазначити, що за своєю правовою природою лист Державного агентства водних ресурсів України № 4743/5/11-20 від 13.08.2020 є документом інформаційно-роз`яснювального характеру, який не містить владних приписів обов`язкового характеру, не встановлює, не змінює та не припиняє прав чи обов`язків позивача, а відтак не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що наведені позивачем доводи щодо порушення відповідачем вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян» не підтверджують факту порушення його прав чи законних інтересів, а обраний спосіб судового захисту не відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеному статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.01.2026.

Суддя Панченко Н.Д.