Справа № 340/8730/25
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8730/25

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Кармазина Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до

Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Театральна, 6/7)

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.12.2025 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №79605274.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазнаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В даному випадку у позовній заяві не вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача.

Отже, до суду необхідно подати уточнену позовну заяву в частині коду ЄДРПОУ відповідача та копію позовної заяви для відповідача.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1, 2 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Предметом позову є законність постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №79605274 від 05.12.2025.

Представник позивача вказаний позов подала 29.12.2025 року з пропуском десятиденного строку, установленим частиною 2 статті 287 КАС України.

В позовній заяві представник позивача вказує, що 08.12.2025 подавалася скарга начальнику Відділу рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням скасувати оскаржувану постанову. Окрім того, 15.12.2025 адвокатом в інтересах ОСОБА_1 в межах передбачених КАС України строків було подано до суду позовну заяву про визнання протиправною та скасування зазначеної постанови. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року у справі № 340/8385/25 вказану позовну заяву було повернуто позивачеві з підстави невиконання ухвали суду 19 грудня 2025 року в частині зазначення коду ЄДРПОУ відповідача. Надалі представником Стягувача у відповідь на скаргу було отримано копію постанови про перевірку законності виконавчого провадження від 22.12.2025, якою в задоволенні скарги представника стягувача на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Борисенко Л. П. щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 05.12.2025 відмовлено. Таким чином, враховуючи, що Стягувач першочергово скористався своїм правом на оскарження дій державного виконавця до начальника Відділу, якому останній підпорядкований, даний позов подається одразу після отримання відповіді на скаргу в межах 10-денного строку. Враховуючи зазначене, просить суд поновити позивачу строк для звернення до суду з цим позовом.

Водночас представник позивача не наводить доказів неможливість вчасно звернутися до суду, а Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено обов`язковості досудового порядку вирішення питання щодо скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні.

Суд вважає, що позивач мав можливість звернутися до суду з даним позовом у встановлений законом строк. Однак такий звернувся до суду із пропуском десятиденного строку звернення, а саме 29.12.2025 р.

В даному випадку суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ суди зобов`язані застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справах Стаббігс та інші проти Великобританії та Девеер проти Бельгії Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

ЄСПЛ у справах Салов проти України, п. 93, Сутяжник проти Росії, п. 38) наголошує, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Так, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду та інші визначені строки для здійснення процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

У своїх рішеннях ЄСПЛ принцип правової визначеності трактує у світлі дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи Рябих проти Росії, п. п. 51, 52, Брумареску проти Румунії, п. 61).

Враховуючи викладене, суд звертає увагу на те, що дотримання строку звернення до суду, не є формальним ставленням суду до учасників справи. Ігнорування або неправильне застосування строків звернення до суду, призведе до порушення принципу правової визначеності та, відповідно не забезпечення судом належного відправлення правосуддя.

Так, представником позивача не надано відповідних доказів та письмових пояснень із зазначенням об`єктивних та непереборних причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, умовою для поновлення строку звернення до суду особи є наявність доведеного факту неможливості такої особи дізнатись про порушення своїх прав та інтересів або неможливість звернення до суду у визначені строки.

З огляду на викладене, позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням обставин, які унеможливлювали звернення до суду у встановлений ч.2 ст.287 КАС України строк та наданням відповідних доказів.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суддя, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, встановив, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 287 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, остання буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст.256 КАС України та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА