Справа № 300/7349/25
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"09" січня 2026 р. справа № 300/7349/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Главача І.А.,

за участі:

секретаря судового засідання - Сливінської М.Ю.,

представника позивача - Жиляка М.Д.,

представниці відповідача 3 - Король К.В.,

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Військової частини НОМЕР_2

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Жиляк Михайло Дмитрович (надалі, також - представник позивача), звернувся в суд з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, також - відповідач 1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військової частини НОМЕР_1 (надалі, також - відповідач 2, ВЧ НОМЕР_1 ), Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (надалі, також - відповідач 3, ГУ НП в Івано-Франківській області) в якій просить:

- визнати дії службових осіб Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Івано-Франківської області та службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягали, у затриманні проти волі та всупереч правам ОСОБА_1 , передбачених частиною (пунктом) 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини на свободу та особисту недоторканість - протиправними;

- визнати дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у направленні на військову службу ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , проти його бажання та волі та без надання йому можливості подати заяву на відстрочку від військової служби під час мобілізації за пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" протиправними та такими, що порушують право на відстрочку ОСОБА_1 за пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

- визнати за ОСОБА_1 право на відстрочку від військової служби під час мобілізації передбачене пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

- визнати протиправним та скасувати (рішення) наказ від 15.09.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов (відправку) ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати (рішення) наказ від 16.09.2025 року командування Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити (відрахувати) ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень за завдану йому моральну шкоду, внаслідок протиправних дій;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень за завдану йому моральну шкоду, внаслідок протиправних дій та прийнятих рішень.

Підставою звернення до суду слугували протиправні, на думку позивача, дії відповідачів щодо незаконної, на його думку, мобілізації позивача та зарахування його до списків військової частини.

22.10.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про забезпечення адміністративного позову у даній справі шляхом заборони командуванню військової частини передавати позивача у оперативне командування чи відряджати у іншу місцевість.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 даний позов залишено без руху. Визначено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання до суду позовної заяви з уточненим змістом позовних вимог.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову відмовлено.

24.10.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху було усунуто.

Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 30.10.2025 по 07.11.2025, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.11.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого засідання на "10" грудня 2025 о 13:30.

28.11.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі Військової частини НОМЕР_2 в якості співвідповідача.

05.12.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог. В даній заяві викладено позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_2 , клопотання про залучення якої було подано попередньо.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог та залучено до участі в справі Військову частину НОМЕР_2 (надалі, також - відповідач 4). Розгляд справи розпочато спочатку.

09.12.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судових засідань, в даній адміністративній справі в режимі відеоконференції за участю представника відповідача Шелегона Богдана Ярославовича, з використанням даним представником власних технічних засобів поза межами приміщення суду.

10.12.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 клопотання представника відповідача про проведення судових засідань, в даній адміністративній справі в режимі відеоконференції задоволено.

23.12.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 09.01.2026 представником позивача заявлено заяву про відвід головуючого судді від розгляду даної справи. Заява вмотивована тим, що в представника позивача наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, оскільки суддя в порушення принципу диспозитивності втрутився в правову позицію сторони, залишивши позовну заяву без руху, а також використавши обставину щодо необхідності формування нових позовних вимог відмовив у забезпеченні позову, а також з огляду на зволікання в розгляді справи та прийнятті рішень.

Розглядаючи клопотання представника позивача про відвід головуючого судді Главача І.А. по адміністративній справі № 300/7349/25, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Абзацом 2 частини 4 статті 40 КАС України передбачено, що якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дана заява надійшла до суду 09.01.2026 в підготовчому засіданні по даній справі, з огляду на що, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України), відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В даній справі було проведено декілька підготовчих судових засідань, тому відвід має бути заявленим у винятковому випадку, а саме у зв`язку з невідомістю підстави для відводу до спливу строків, визначених частиною 3 статті 39 КАС України. Підставою для відводу позивач визначає зацікавленість та упередженість судді в даній справі. Аналізуючи дану підставу для відводу суд зазначає наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з частиною 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 даної статті передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За змістом 4 статті 39 КАС України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Згідно із частиною 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В заяві про відвід судді Жиляк М.Д. визначає підставою для відводу судді по даній справі те, що суддею Главачем І.А. в порушення принципу диспозитивності було здійснено втручання в правову позицію сторони, залишивши позовну заяву без руху, а також використавши обставину щодо необхідності формування нових позовних вимог відмовив у забезпеченні позову, а також з огляду на зволікання в розгляді справи та прийнятті рішень.

Представниця відповідача 3 проти задоволення заяви про відвід судді по даній справі заперечила.

З приводу аргументів позивача, щодо втручання в правову позицію сторони шляхом залишення позовної заяви без руху, суд звертає увагу на наступне.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 даний позов залишено без руху. Визначено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання до суду позовної заяви з уточненим змістом позовних вимог.

Підставою для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не відповідали вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначено наступне:

"Так, способи захисту порушеного права визначено частиною 1 статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Також частиною 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може, серед іншого, прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

Відповідно до змісту прохальної частини позовної заяви ОСОБА_2 просить:

"- визнати дії службових осіб Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Івано-Франківської області та службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягали, у затриманні проти волі та всупереч правам ОСОБА_1 , передбачених частиною (пунктом) 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини на свободу та особисту недоторканість - протиправними".

Щодо даної позовної вимоги суд звертає увагу позивача на наступне.

Проаналізувавши зміст позовної заяви та дану позовну вимогу, суд вважає за необхідне вказати на наявні у ній недоліки. Відповідно до заявленої вимоги позивач просить визнати дії посадових осіб територіального центру комплектування та соціальної підтримки протиправними, однак не наводить прохань про зобов`язання вчинити певні дії чи утриматися від певних дій. Як зазначено вище, визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними поєднується із таким способом захисту, як зобов`язання вчинити певні дії чи утриматися від вчинення певних дій. Заявлена у такій формі вимога могла би бути задоволена судом тільки шляхом констатації наявності чи відсутності порушень прав позивача, що не відповідає завданню ефективного судового захисту.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Проте, в контексті аналізу даної вимоги суд встановив, що в таких діях наявні ознаки вчинення посадовими особами можливого кримінального правопорушення, що не є предметом розгляду адміністративних судів та підлягає вирішенню в порядку, визначеному нормами Кримінального процесуального кодексу.

Також позивачем заявлено такі позовні вимоги:

"- визнати дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у направленні на військову службу ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , проти його бажання та волі та без надання йому можливості подати заяву на відстрочку від військової служби під час мобілізації за пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" протиправними та такими, що порушують право на відстрочку ОСОБА_1 за пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

- визнати за ОСОБА_1 право на відстрочку від військової служби під час мобілізації передбачене пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".".

Суд звертає увагу позивача, що обраний ним спосіб захисту є комплексним та передбачає поряд з визнанням дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними, накладення на такого суб`єкта обов`язку вчинити певні дії чи навпаки, утриматися від вчинення тих чи інших дій. Зокрема, в контексті заявлених позивачем вимог, констатація наявності чи відсутності у позивача права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації не створює для відповідача тих чи інших обов`язків, що робить виконання судового рішення неефективним. У зв`язку з цим, заявлені вимоги підлягають уточненню або шляхом доповнення вимогами про зобов`язання вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення або шляхом виключення тих вимог, які не забезпечують належний захист прав позивача та передбачають тільки констатацію судом наявності чи відсутності порушення норм законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Задля належного та ефективного судового захисту, заявлені позовні вимоги та обраний спосіб захисту має створювати передумови для судового захисту порушених прав особи".

Дані дії суду були обумовлені неефективністю обраного представником позивача способу захисту порушених прав. Зокрема, заявлення позовних вимог про визнання дій протиправними без зобов`язання відповідача вчинити будь-які дії, а також щодо визнання за позивачем права на відстрочку без зобов`язання відповідача вчинити будь-які дії, пов`язані з її оформленням призвели б до ситуації, коли рішення суду мало б декларативний характер.

В контексті наведеного суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року по справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11), звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення її порушених прав, зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Незважаючи на те, що дане рішення ЄСПЛ прийнято в межах інших фактичних обставин справи, правило щодо відсутності декларативного характеру прийнятого судом рішення застосовне до будь-яких рішень національних судів.

Крім того, подальші дії суду що стосуються питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації призвели б до необхідності виходу суду за межі заявлених позовних вимог, оскільки заявлені вимоги стосувалися тільки констатації факту наявності у позивача права на відстрочку, що не забезпечує ефективний захист його прав. Фактично, це призвело б до ситуації, коли суд адміністративної юрисдикції здійснив встановлення факту, який має юридичне значення для позивача без належного захисту права позивача, пов`язаного з відстрочкою від призову на військову службу під час мобілізації та без можливості належного та ефективного виконання такого рішення суду.

Виходячи із даних мотивів судом було прийнято рішення про залишення позовної заяви без руху для уточнення позивачем заявлених позовних вимог.

24.10.2025 представником позивача було подано заяву про усунення недоліків.

Враховуючи подану представником позивача заяву, суд в ухвалі про відкриття провадження по справі зазначив про усунення представником позивача недоліків позовної заяви, як про це клопотав представник позивача у поданій ним заяві про усунення недоліків.

З приводу дій суду, пов`язаних з відкриттям провадження у справі, суд зазначає наступне.

У заяві про усунення недоліків позовної заяви представник позивача виклав свої заперечення проти аргументів суду, викладених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. Проаналізувавши аргументи представника позивача та зміст позовної заяви, суд відкрив провадження по даній адміністративній справі. Дані дії суду були обумовлені тим фактом, що характер спірних відносин потребував прискореного захисту можливих порушених прав позивача, оскільки стосується проходження позивачем військової служби. У випадку прийняття судом рішення про повернення позовної заяви та можливого подальшого оскарження такої ухвали суду до суду апеляційної інстанції, завдання щодо ефективного захисту прав позивача не було б досягнуто, оскільки питання відкриття провадження у справі було б відкладено на тривалий строк, а саме виключно після постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви, у випадку, якщо суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом було повернуто позовну заяву з порушенням вимог КАС України. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про можливість відкриття провадження по справі за заявленими позовними вимогами у зв`язку з можливістю подальшого уточнення змісту позовних вимог в ході підготовчого провадження по даній справі.

З приводу аргументів представника позивача про затягування розгляду справи, суд звертає увагу представника позивача, що головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 30.10.2025 по 07.11.2025 відповідно до листка непрацездатності від 30.10.2025 № 35764849-1, у зв`язку з чим заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви була розглянута по суті з подальшим постановленням ухвали про відкриття провадження по справі 14.11.2025.

З приводу аргументів позивача про те, що недоліки позовної заяви слугували підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. Як підставу для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову визначено наступне:

"Тобто, за наявності підстав, які надають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, така особа не підлягає призову на військову службу. Водночас, матеріали справи не містять доказів наявності у позивача оформленої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Також матеріали справи не містять доказів подання заяви про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідачу 1.

Суд звертає увагу позивача, що наявні у матеріалах справи докази стосуються доведення факту наявності у позивача права на отримання відстрочки, однак такі докази не можуть досліджуватися судом на даному етапі. Факт наявності чи відсутності у позивача права на відстрочку може бути встановлено тільки у рішенні суду.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 у справі № 640/15534/22 вказав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову".

Таким чином, при відмові у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив із інших мотивів, ніж ті, що зазначає представник позивача у поданій заяві про відвід судді.

Суд зазначає, що наведені позивачем у заяві про відвід від 09.01.2026 обставини не є підставою для відводу судді, адже не пов`язані з існуванням об`єктивних обставин, що можуть свідчити про упередженість судді, його необ`єктивність, зацікавленість у результатах розгляду справи, викликати сумніви щодо безсторонності в очах стороннього спостерігача, та не можуть бути підставою для відводу судді відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України.

Перевіряючи вказані у заяві про відвід обставини, суд дійшов висновку, що вони носять лише оціночний характер, та є суб`єктивною думкою заявника і не можуть слугувати доказами упередженості та необ`єктивності судді Главача І.А. при розгляді даної адміністративної справи. Будь-яких інших обставин заявником не вказано.

З врахуванням вищезазначеного заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 12 статті 40 КАС України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 36, 39, 40, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні заяви представника позивача Жиляка М.Д. від 09.01.2026 про відвід судді Главача І.А. від розгляду адміністративної справи № 300/7349/25 - відмовити.

2.1. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

2.2. Представнику позивача та відповідачу 2, відповідачу 3 та відповідачу 4 копію цієї ухвали надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

3. Ухвала, окремо від рішення суду оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.