Справа № 420/26467/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Пахолчак В.П.,

представника позивача Черкес В.О.,

представниці відповідача Дишко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-МІНДОБРИВА» (вул. Олексія Ставніцера, 60, с. Візирка, Одеська область, 67543) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (проспект Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов (т.1 а.с.1-31) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-МІНДОБРИВА» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі Управління ДПС), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 06.05.2024 року: форми «Р» №6, яким донараховано ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» податок на прибуток та штрафних санкції на суму 922 176 грн; форми «П» №6, яким зменшено ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 635 367 грн; форми «Р» №6, яким ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 67 582 060 грн; форми «ПН» №6, яким застосовано до ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» штраф у розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без ПДВ), але не більше 3400 грн, на суму 207 400 грн.

Представник позивача зазначив, що ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» є портовим оператором (стивідорною компанією). Відповідно до п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про морські порти України» - «портовий оператор (стивідорна компанія) - суб`єкт господарювання, що здійснює експлуатацію морського терміналу, проводить вантажно-розвантажувальні роботи обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден і пасажирів, а також інші пов`язані з цим види господарської діяльності».

ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» володіє та здійснює експлуатацію єдиного майнового комплексу з перевалки навалочних вантажів на морські судна (далі- «ЄМК»), розташованого в акваторії морського порту «Південний». Послуга з виконання вантажних операцій з навалочними вантажами в порту та їх перевалка з/на морські судна - є узагальненою назвою комплексу послуг, які надаються портовими операторами їх замовникам та які забезпечують переміщення навалочних вантажів (зернових культур, мінеральних добрив тощо) спочатку зі залізничного транспорту до складів портового оператора (стивідорної компанії), після чого здійснюється їх накопичення у складах з формуванням суднової партії та подальше переміщення вантажу зі складів на морське судно, що забезпечує можливість транспортування цього вантажу на експорт.

Представник вказує, що ППР, які оспорюються прийняті на підставі Акту №178/34-00-07-06/36143538 від 01.04.2024 року про результати планової виїзної документальної перевірки ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх податків та і зборів, передбачених Податковим кодексом України, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період діяльності з 01.01.2018 по 30.09.2023 року.

Представник позивача заперечує правомірність здійснення перевірки за вказаний період, оскільки відповідно до п.102.1 ст.102 ПКУ контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1096 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

15.04.2024 року ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» подані заперечення на акт перевірки, які не прийняті до уваги.

Крім того, ППР оскаржені в адміністративному порядку, проте рішеннями ДПСУ скарги залишені без задоволення.

Представник позивача вказує, що ППР від 06.05.2024 року №6, яким донараховано податок на прибуток та №6, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток прийняті відповідачем на підставі висновку Акту перевірки, згідно з яким контролюючий орган вважає неправомірним віднесення до витрат витрати на послуги обслуговування акваріума від ФОП ОСОБА_1 в період з 2018 по 2022 р. на загальну суму 103 293,00 грн та послуги по забезпеченню працівників підприємства харчуванням в удільні від ТОВ «ТІС» за період з 01.01.2018 по 30.09.2023 на загальну суму 4 968 348,00 грн.

Представник вважає, що вказані витрати правомірно - відображені на субрахунку 977 «Інші витрати діяльності» і такі витрати пов`язані з господарською діяльністю.

В обґрунтування своїх доводів представник вказує, що поняття «витрати» (підпункт 14.1.27) виключено з ПКУ на підставі Закону №71-VIII від 28.12.2014, оскільки після 01.01.2015 р. об`єктом оподаткування є фінансовий результат, визначений у фінансовій звітності відповідно до НП(С)БО, який належить коригувати на податкові різниці. Отже, ПКУ не встановлює загальний порядок обліку витрат, а також не розподіляє витрати на виробничі та невиробничі.

Відповідно до п.3 НП(С)БО «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 07.02.2013 №73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

В бухгалтерському обліку розподілу витрат на господарські і негосподарські також не передбачено, витрати розмежовують тільки за видами діяльності: операційною, інвестиційною, фінансовою та іншою. Але у будь-якому випадку усе це - витрати діяльності, які повинні бути зафіксовані у бухгалтерському обліку, бухгалтерський облік витрат регулюється НП(С)БО 16 «Витрати». І якщо видатки підприємства відповідають поняттю «витрати» (тобто очікується зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань), то їх обліковують за правилами цього стандарту. Тобто визнають витратами певного періоду одночасно з визначенням доходу, для отримання якого вони здійсненні, або (якщо їх неможливо прямо пов`язати з доходом) витратами в періоді їх понесення. Тому у будь - якому випадку такі витрати впливають на фінансовий результат.

На субрахунку 977 «Інші витрати діяльності» відображаються інші витрати діяльності, які не знайшли відображення на інших субрахунках рахунку 97 «Інші витрати».

Представник позивача зауважує, що всі витрати підтверджені належним чином оформленими документами, що не заперечується в Акті перевірки.

Представник звертає увагу на те, що термінал ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» знаходиться на великій, територіально віддаленій ділянці, в межах території морського порту «Південний», яка також є охоронюваним і режимним об`єктом, в Лиманському районі Одеської області. Територія морських терміналів групи «ТІС» є режимним об`єктом з пропускною системою і територіально віддалена від будь-яких закладів громадського харчування.

Згідно з п.3.1.28 колективного договору ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» від 16.03.2017 р., зареєстрованого в Управлінні соціального захисту населення Лиманської РГА №67 від 14.04.2017 року, адміністрація ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» зобов`язується «забезпечити робітникам підприємства обслуговування в денний та нічний час роботи у їдальні ТОВ Трансінвестсервіс». Колективний договір надавався ревізорам у ході перевірки, однак проігнорований відповідачем.

Саме на виконання умов колективного договору, укладеного з працівниками підприємства, адміністрація ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» «прийняла на себе зобов`язання забезпечувати своїх працівників можливістю харчування в їдальні ТОВ «ТІС», яка є єдиним закладом громадського харчування на території, на якій розташовані термінали. Правомірність дій в цієї частині підтверджується також листом ДФС від 23.11.2016 р. № 25307/6/99-99-13-02-03-13.

Витрати, правомірне враховані у бухгалтерському обліку згідно з НП(С)БО, відповідно не можуть бути виключені при визначенні фінансового результату на підставі фінансової звітності з метою визначення об`єкту оподаткування згідно з пп.134. 1.1 ст.134 ПКУ, якщо ПКУ не визначено окремих коригувань (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування стосовно таких витрат.

Представник вказує, що нормами ПКУ не передбачено коригування щодо «інших витрат діяльності», а також щодо «витрат, не пов`язаних з виробничою діяльністю»/ «невиробничих витрат», як характеризує ці витрати контролюючий орган в акті перевірки.

На думку представника в Акті перевірки відповідач безпідставно вказує, що «терміни «невиробничі основні засоби», «невиробничі нематеріальні активи», «невиробничі витрати» означають відповідно основні засоби, нематеріальні активи, послуги не призначені для використання в господарській діяльності платника податку.

Неспроможним є висновок відповідача про те, що послуги з харчування працівників не призначені для використання в господарській діяльності платника податку. Також неспроможною є логіка відповідача, який помилково прирівнює категорії «невиробничі основні засоби», «невиробничі нематеріальні активи», та невиробничі витрати», оскільки ПКУ дано визначення лише поняттям «невиробничі основні засоби» і невиробничі «нематеріальні активи», що означають відповідно основні засоби, нематеріальні активи, не призначені для використання в господарській діяльності платника податку (пп.138.3.2 п.138.3 ст.138 ПК України).

Щодо нарахування компенсуючих податкових зобов`язань з ПДВ на відповідні послуги, представник зазначає, що оскільки це прямо передбачено пп. «г» п.198.5 ст.198 ПКУ, то ТОВ проводить таке нарахування компенсуючи податкові зобов`язання з ПДВ. Згідно з НП(С)БО 16 «Витрати» витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань, тобто компенсаційні зобов`язання з ПДВ, нараховані під час придбання негосподарських послуг, мають поповнити той самий рахунок - 977 «Інші витрати».

Представник позивача не погоджується з твердженнями відповідача, викладеному в Акті перевірки про те, що нібито необхідно списувати відповідні витрати за рахунок рахунку 44 («нерозподілений прибуток»), оскільки питання формування витрат в бухгалтерського обліку належить до компетенції Міністерства фінансів України, а право розпоряджатися нерозподіленим прибутком відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства відповідно до ст.30 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» не приймалося рішень загальних зборів учасників щодо спрямування саме нерозподіленого чистого прибутку на покриття з відповідних витрат на послуги з обслуговування акваріума та на послуги з обслуговування працівників в їдальні TOB «ТІС». Вищевказані витрати правомірно нарівні з операційними витратами беруть участь у формуванні фінансового результату ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА».

Згідно з п.8 НП(С)БО 1 у звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період. До іншого сукупного доходу відносяться доходи і витрати, які не включені до фінансових результатів підприємства

Представник зауважив, що за правовими висновками Верховного Суду (постанови від 14.03.2019 року у справі №806/1417/16, від 14.02.2019 року у справі №804/15804/15) податковий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які наділені самостійністю та широкою дискрецією, а тому відсутні підстави виключати з податкового обліку відповідні витрати.

Крім того, застосуванню підлягає принцип презумпції правомірності рішень платника податків.

На думку представника позивача, відповідач дійшов помилкового висновку щодо неможливості віднесення ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» витрат на послуги з обслуговування акваріуму та організації харчування своїх працівників до витрат, що виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з виробництвом або реалізацією основної продукції (товарів) та послуг, та відображення їх на субрахунку 977 «Інші витрати діяльності». Відповідно є протиправними та підлягають скасуванню ППР від 06.05.2024 року №6 та №6.

В обґрунтування протиправності ППР №6, яким ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 67 582 060 грн та форми «ПН» №6, яким застосовано до ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» штраф у розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без ПДВ), але не більше 3400 грн, на суму 207 400 грн, представник позивача зазначив, що у цих ППР значиться про порушення ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» як платником податків пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, ст.58, пп. б) п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, пп г) п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст. 200 ПКУ.

Контролюючий орган зазначив про нібито порушення ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» податкового законодавства за результатами проведеного порівняльного аналізу умов договорів, укладених ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» з постачальником ТОВ «ТІС» щодо надання комплексу залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС» (залізнична станція «Хімічна») та комплексу залізничних послуг в межах самої приватної станції «Хімічна», а також проведеного порівняльного аналізу на підставі наданих позивачем первинних документів. При цьому відповідачем в Акті перевірки навіть не зазначено чітко - в чому саме полягає порушення.

Представник позивача вважає, що перевіряючі дійшли хибного засновку про те, що нібито господарські операції (залізничні послуги) між TOB «ТІС-МІНДОБРИВА» та TOB «ТІС» здійснювались з порушенням чинного законодавства, оскільки відповідач не зміг встановити зв`язок наданих ТОВ «ТІС» послуг з подачі - прибирання залізничних вагонів з господарською діяльністю ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА».

Представник позивача стверджує, що посадові особи контролюючого органу не проаналізували належним чином надані «ТІС-МІНДОБРИВА» первинні документи, не належним чином оцінили суть та мету господарських операцій та протиправно не змогли встановити причинно-наслідковий зв`язок, а також те, що вказані послуги з подачі-прибирання залізничних вагонів безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», основною виробничою діяльністю якого є надання замовником послуг з перевалки навалочних вантажів з залізничних вагонів на морські судна в порту «Південний».

В Акті перевірки не заперечується укладення ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» та ТОВ «ТІС» договору №0110/01-М від 01.10.2008, відповідно до якого ТОВ «ТІС» надає комплекс залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС» (станція «Хімічна») щодо мінеральних добрив, тобто вагонів з карбамідом, а ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» оплачує такі послуги. На підставі пункту 5.7 Додатку №10 до Договору №0110/01- М від 01.10.2008 р. окремо відшкодовуються послуги AT «Укрзалізниця» за використання цих вагонів, за подачу прибирання вагонів з мінеральними добривами тощо та Договору №КД/01/0338 від 04.09.2013 року, на підставі якого надається комплекс залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях TOB «ТІС» (ст. Хімічна) щодо зернових вантажів, а також окремо відшкодовуються послуги AT «Укрзалізниця» за використання цих вагонів, за подачу-прибирання вагонів тощо.

Представник позивача вказує, що у 2008 році ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» було утворено як юридична особа шляхом виділення мінерального терміналу (спеціалізованого перевантажувального комплексу) з ТОВ «ТІС» (), а також факт знаходження підприємств на єдиній території, пов`язаній єдиною інфраструктурою. З урахуванням територіального розташування терміналу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», а також того, що єдиний залізничний шлях для доставки залізничних вагонів до складів позивача є слідування приватним залізничним шляхом, власником якого є ТОВ «ТІС», та маневрування цими вагонами на залізничній станції «Хімічна», яка також є приватною власністю ТОВ «ТІС», сторонами були вкладені два зазначених договори. Метою вказаних договорів було забезпечення доставки залізничних вагонів з вантажами, що прямують на термінал ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» до фронту вивантаження. Без доставки залізничних вагонів до терміналу позивача, неможливим є забезпечення технологічного процесу роботи перевалочного комплексу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА».

Комплекс залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях (станція «Хімічна») - це послуга, яка безпосередньо напряму надається саме ТОВ «ТІС» і ніким іншим не може бути надана, через територіальне розташування терміналу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА». Вказана послуга надається маневровими тепловозами, які також належать на праві власності та використовуються ТОВ «ТІС». Послуга включає відстій вагонів на колії спеціального призначення, для забезпечення функціонування залізничної інфраструктури ТОВ «ТІС», та окремо подачу їх на фронти розвантаження ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» та прибирання порожніх вагонів з розвантажувального фронту; підготовку порожнього залізничного рухомого складу для відправки (передачі) його до Регіональної філії "Одеської залізниці" AT «Укрзалізниця»; а також інші супутні роботи пов`язані з транспортно-експедиційними та інформаційними послугами тощо, які позивачу надає ТОВ «ТІС».

Вартість наданого комплексу залізничних послуг - розраховується шляхом множення загального (сукупного) щомісячного фактичного обсягу (кількості) вагонів з вантажами, поданих на фронти розвантаження клієнта, на ціну (вартість послуги) за один такий вагон (відповідно до умов двох вказаних вище договорів).

Акт виконаних робіт (наданих послуг) формується TOB «ТІС» останнім днем місяця, основна одиниця виміру послуги - «вагон».

В договорах, ціна (вартість послуги) вказана в доларах США без урахування ПДВ. Вартість послуги, зазначена у акті виконаних робіт (наданих послуг), визначається: у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату акту виконаних робіт (наданих послуг). ПДВ нараховується відповідно до законодавства України.

Відшкодування залізничних послуг за подачу-прибирання вагонів, відшкодування залізничних послуг за використання вагонів тощо - це платежі за вагони, які стягує Регіональна філія "Одеської залізниці" AT «Укрзалізниця», а позивач ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», як замовник, компенсуємо вказані платежі постачальнику послуги - ТОВ «ТІС».

ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» відшкодовує ТОВ «ТІС» такі залізничні витрати як: - плата за користування (використання) вагонів, а також компенсація провізної плати за інші вагони чи/та штрафи за не очищення вагонів та не знятті реквізитів після розвантаження вагонів, які прямують на адресу ТОВ «ТІС» для ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА»; - за подачу-прибирання вагонів від блок-посту 30-й км (станція «Чорноморська») до станції «Хімічна» з вантажами, що прямують на адресу TOB «ТІС» для TOB «ТІС-МІНДОБРИВА» «; - додаткові роботи та послуги, які виконує ТОВ «ТІС» за заявкою TOB «ТІС-МІНДОБРИВА», здійснюються за договірними тарифами тощо. Отже викладений на аркуші 63 Акту перевірки висновок відповідача про те, що «згідно умов наведених вище договорів, в жодному з них не зазначається інформація про те, що послуги по Комплексу залізничних послуг по cт.Хімічна та Комплексу залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС» та послуги по відшкодуванню залізничних послуг за подачу-прибирання вагонів, відшкодування залізничних послуг за використання вагонів - ведуться та сплачуються на підставі окремих актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг)» - є неспроможним та не відповідає дійсності. Відповідний поділ на оплату ціни комплексної залізничної послуги та оплату відшкодування витрат передбачено умовами Додатку №10 до Договору №0110/01-М від 01.10.2008 року.

Представник позивача зауважує, що під час перевірки надані належним чином оформлені акти виконання робіт (надання послуг), які містять всі обов`язкові реквізити первинних документів. До кожного акту долучено довідки про кількість з/д вагонів оброблених на станції «Хімічна» та поданих під вивантаження/завантаження на термінал ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» за відповідний місяць. Також надано паперову копію електронного доказу - реєстри вагонів за період з 01.01, вивантажені з програми обліку.

Щодо викладеного на аркуші 57 Акту перевірки твердження відповідача про те, що до перевірки ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» не було надано залізничні накладні, то представник позивача вважає такий висновок перевіряючих є протиправним, оскільки відповідно до нормативно-правових актів, за якими надаються послуги AT «Укрзалізниця», ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» не є тим суб`єктом, у якого залишається примірник залізничної накладної, оскільки позивач не є стороною договору перевезення.

Щодо запиту перевіряючих про надання калькуляції собівартості послуг, які ТОВ «ТІС» надавало «ТІС-МІНДОБРИВА», а останнє оплачувало на його користь, то представник позивача просив врахувати, що запитувана калькуляція собівартості не є первинним бухгалтерським документом. Більш того, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку для платника податків мати калькуляцію собівартості послуг, які такому платнику надає інший суб`єкт господарювання. В листі Міністерства фінансів України від 15.02.2013 р. №31-08410-07/23-357/246 надано роз`яснення з цього приводу та наголошено на тому, що оформлення калькуляції собівартості послуг, як додатку до договору та/або акту виконаних робіт (наданих послуг) не є обов`язковим, так як за своїм призначенням калькуляція не відповідає ознакам первинного документа, оскільки в ній не фіксуються які-небудь господарські операції, розпорядження чи дозволи на здійснення господарської операції. Отже, контролюючий орган не мав права вимагати у ТОВ «ТІС-Міндобрива» надати документи, які не повинні бути у платника податків.

До перевірки надано повний пакет первинних документів, які підтверджують фактично надані послуги, без отримання яких ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» не могло би здійснювати свою господарську діяльність з перевалки вантажів із залізничних вагонів на морські судна. З огляду на викладене, неспроможним є висновок відповідача про те, що факт надання ТОВ «ТІС» позивачу залізничних послуг з подачі прибирання вагонів нібито не підтверджені документально.

З огляду на технологічні процеси, які здійснюються на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС» (станція «Хімічна») з вантажами, що призначені для ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», а також з огляду на первинні документи, надані до перевірки і разом з даними запереченнями, доведеним є зв`язок витрат на отримання спірних послуг від ТОВ «ТІС» з господарською діяльністю ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА».

Представник позивача стверджує, що є безпідставним висновок, що ТОВ«ТІС-МІНДОБРИВА» занижено податок на додану вартість на суму 54 065 648 грн, а також не складено податкові накладні та не зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних всього на суму ПДВ 54 065 648 грн. Відтак, підлягають визнанню протиправними та скасуванню судом оскаржувані ППР №6 та №6 з податку на додану вартість.

Представник просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.08.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Представник відповідача в процесі підготовки справи до розгляду подав відзив на позов (зареєстрований в системі «Електронний суд»), у якому просив відмовити у задоволенні позову, вважав податкові повідомлення-рішення правомірними, прийнятими у відповідності до вимог законодавства.

У відзиві на позов наведений лише зміст розділів акту перевірки щодо податку на прибуток та ПДВ, а також його висновки.

У підготовчому засіданні також задоволені клопотання (зареєстровані в системі «Електронний суд») представника позивача:

- від 11.11.2024 року (вх. №62490/24 від 12.11.2024 року) про приєднання до матеріалів справи Висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно - технічної та земельно-технічної експертизи в рамках адміністративної справи №420/22467/24 (в порядку ст.104 КАС України);

- від 24.02.2025 року (вх. №16691/24 від 24.02.2025 року) про приєднання до матеріалів справи Висновку судової економічної експертизи (в порядку ст.104 КАС України);

- від 07.03.2025 року про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи №420/26467/24, а саме відповіді-листи на адвокатські запити: Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» АТ «Укрзалізниця» вих. Ц-44/69 від 21.08.2024, вих.№ГІОЦ-44/71 від 22.08.2024 з додатком на 1 арк, вих.№ГІОЦ-44/109 від 13.12.2024; Регіональної філії «Одеська залізниця» вих. №Н-002/6805 від 28.08.2024, вих. №Н-004/1128 від 29.08.2024, вих. №ЦЦМ-12/611 від 18.12.2024, вих. №Н-004/1567 від 18.12.2024; АТ «Укрзалізниця» вих. №Ц-4-94/792-24 від 18.09.2024 від 18.12.2024; ТОВ «ТІС» вих. №2701/10 від 27.01.2025;

- від 07.03.2025 року про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи №420/26467/24, а саме Звітів незалежних аудиторів щодо фінансової звітності ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», складені аудиторами ПП «Аудиторсько-консалтингової фірми «ЮГП ПЛЮС» станом на 31.12.2019, 31.12.2020, 31.12.2021 та 31.12.2022 року;

- від 22.07.2025 року про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи №420/26467/24, а саме Звіту незалежних аудиторів щодо фінансової звітності ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», складені аудиторами ПП «Аудиторсько-консалтингової фірми «ЮГП ПЛЮС» станом на 31.12.2023 року;

- від 08.09.2025 року про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи №420/26467/24, а саме Акт «Про результати планової виїзної документальної перевірки ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» від 20.02.2014 року за №8/28-08-48/36143538/5.

У підготовчому засіданні представник відповідача подав до суду заперечення на судово-економічну експертизу (зареєстрована в системі «Електронний суд»), в яких представник відповідача зазначив, що ГУ ДПС не погоджується з висновком експерта №725/1 від 17.02.2025 року, згідно з яким висновки контролюючого органу щодо встановлення в Акті перевірки порушень документально не підтверджено.

Представник відповідача вказує, що висновки експерта включають в себе аналіз норм податкового кодексу, інших нормативно-правових документів, дослідження первинних документів ТОВ «ТІСМІНДОБРИВА» та співставлення їх даних з сумами у виписках банку по рахунках. Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Представник відповідача зауважує, що відповідно до статті 108 КАС України висновок експерта для суду не є обов`язковим та має оцінюватись судом разом із іншими доказами. Сторони при цьому не позбавлені можливості доводити перед судом необґрунтованість висновку експерта.

Посилаючись на п.6 ст.13 Закону України «Про судову експертизу» п.1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюсту від 08.10.1998 р. №53/5, представник відповідача зазначила, що судова експертиза по адміністративній справі - це дослідження експертом, тобто особою, яка володіє спеціальними знаннями необхідними для з`ясування відповідних обставин справи, матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду. У свою чергу, судова економічна експертиза - це процесуальна дія, спрямована на отримання доказів шляхом проведення судовим експертом на основі його спеціальних знань з бухгалтерського обліку, оподаткування та фінансів дослідження об`єктів (первинних документів, облікових регістрів і звітності), які містять інформацію про фактичні дані та обставини справи, що перебуває у провадженні.

Економічні дослідження виконуються за такими судово-експертними напрямами: дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій; дослідження документів фінансово-кредитних операцій.

У подальшому представник відповідача знов наводить зміст акту перевірки щодо відображених в ньому встановлених перевіркою порушень податкового законодавства та вказує, що висновок експерта №725/1 від 17.02.2025 року судово -економічної експертизи по справі №420/26467/24 базується на дослідженні первинної бухгалтерської документації та не містить додаткових відомостей, які б могли змінити висновки та факти, викладені в акті перевірки від №178/34-00-07-06/36143538 від 01.04.2024 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТІСМІНДОБРИВА».

Підготовче засідання зупинялось ухвалами суду від 12.11.2024 року до отримання судом від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-Міндобрива» висновку судової економічної експертизи, від 01.04.2025 року за клопотанням учасників справи щодо надання строку для ознайомлення з наданими доказами та заявами по суті, від 22.04.2025 року за клопотанням представника позивача для надання звіту незалежного аудитора фінансової звітності ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» за 2023 рік.

Ухвалою суду від 19.09.2025 року поновлено провадження у справі, закрито підготовче провадження та справу призначено у судове засідання на 28.10.2025 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позові та просив задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача у судовому засіданні не визнали позовні вимоги та просили відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов. Представник наполягала на тому, що висновки акту перевірки є обґрунтованими, а оскаржувані ППР правомірними.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані ними докази, судом встановлено, що ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВIДПОВIДАЛЬНIСТЮ «ТІС-МІНДОБРИВА» зареєстровано 11.09.2008 року, знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби, є платником податку на прибуток, ПДВ, податку з доходів фізичних осіб та інших.

Основним видом господарської діяльності є: 52.24 транспортне обслуговування вантажів.

На підставі направлень від 23.01.2024 №11/34-00-07-06, №12/34-00-07-06, №13/34-00-07-06, №14/34-00-07-06, №15/34-00-07-06, №16/34-00-07-06, виданих Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків та відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, ст. 77, пп. 69.352 ст. 69 під.10 р. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2024 рік, на підставі наказу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 04.01.2024 №3 проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВIДПОВIДАЛЬНIСТЮ «ТІС-МІНДОБРИВА» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх податків та зборів, передбачених Податковим кодексом України, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи, за період діяльності з 01.01.2018 по 30.09.2023 відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

Перевірка проводилась з 23.01.2024 по 25.03.2024 року. За результатами проведення перевірки вкладений Акт №178/34-00-07-06/36143538 від 01.04.2024 року «Про результати планової виїзної документальної перевірки ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» (т.1 а.с.33-249).

За висновками Акту перевіркою встановлено, зокрема, порушення ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» (т.1 а.с.154-157):

- п. п. 44.1, 44.2 ст. 44 ПКУ, ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» занижено суму значення рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 01.01.2018 по 31.12.2022 р. визначене за правилами бухгалтерського обліку» на 4 436 274 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за відповідні звітні періоди на суму 798 529 грн., в т.ч.: 2018 рік на суму 163 298 грн, 2019 рік на суму 177 344 грн, 2020 рік на суму 147 090 грн, 2021 рік на суму 156 851 грн, 2022 рік на суму 153 946 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування по податку на прибуток за ІІІ квартал 2023 року на суму 635 367 грн;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст. 187, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст. 200 ПКУ, Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016р. №21, оскільки ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» занижено податок на додану вартість всього в сумі 54 065 648 грн;

- п.201.10 ст.201 ПКУ ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» не складено податкові накладні та не зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних всього на суму ПДВ 54 065 648 грн.

Позивачем 15.04.2024 року подані заперечення на акт перевірки (т.1 а.с.250-279, т.2 а.с.1), за результатами розгляду яких відповідачем надана відповідь від 29.04.2024 року та вищевказані висновки Акту залишені без змін (т.2 а.с.2-97).

На підставі Акту перевірки Управління ДПС прийняло ППР від 06.05.2024 року:

форми «Р» №6 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 922 176 грн (за податковим зобов`язанням 798 529грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 123 647грн) (т.2 а.с.98-100);

форми «П» №6 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за декларацією № від 03.11.2023 року за три квартали 2023 року на суму 635 367 грн (т.2 а.с.101-103);

форми «Р» №6 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 67 582 060 грн (за податковим зобов`язанням 54 065 648грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 13 516 412грн) (т.2 а.с.105-107);

форми «ПН» №6 про застосування штрафних санкцій з податку на додану вартість на суму 207 400 грн (т.2 а.с.108-111).

Позивачем подані в ДПС України скарги на ППР (т.2 а.с.112-152), за результатами розгляду яких ДПС України прийняті рішення від 22.07.2024 року та від 30.07.2024 року скарги залишені без задоволення (т.2 а.с.153-171).

Позивач звернувся до суду та просить визнати протиправними та скасувати ППР від 06.05.2024 року №6, №6, №6, №6.

Судом встановлено, що за висновками акту перевірки підставою для прийняття ППР від 06.05.2024 року №6 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 922 176 грн (за податковим зобов`язанням 798 529грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 123 647грн) та №6 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за декларацією № від 03.11.2023 року за три квартали 2023 року на суму 635 367 грн стало встановлення порушення позивачем п.п. 44.1, 44.2 ст.44 ПКУ.

Стаття 44 ПКУ визначає вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи

Згідно з п.44.1 ст.44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 ст.44 ПКУ встановлено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

За змістом Акту під час перевірки встановлено, що позивачем укладені договори з ФОП ОСОБА_1 по обслуговуванню акваріума у 2018-2022 роках та за результатами виконання договору складені акти виконаних робіт, копії яких надані до позову (т.2 а.с.215-249, т.3 а.с.1-24). Правомірність складення договорів та актів виконаних робіт в Акті перевірки не заперечується.

Згідно наданих документів (оборотно-сальдових відомостей) підприємство відобразило витрати по обслуговуванню акваріума у складі витрат підприємства по рахунку 977 «Інші витрати діяльності».

В Акті перевірки вказано, що витрати підприємства по обслуговуванню акваріума ніяким чином не пов`язано з веденням виробничої діяльності підприємства, так як основним видом діяльності підприємства є 52.24-ТРАНСПОРТНЕ ОБРОБЛЕННЯ ВАНТАЖIВ та з огляду на вище наведене не можуть бути віднесені до «Інших витрат діяльності» по рахунку 977. Даний факт підприємство самостійно визначило в зворотньо-сальдових відомостях по рахунку 977 «Інші витрати діяльності» наданих до перевірки, в яких зазначено компенсацію «За рахунок прибутку». Тобто підприємство самостійно визначило витрати на обслуговування акваріума, як витрати не пов`язані з господарською діяльністю.

Також за змістом Акту під час перевірки встановлено, що позивачем ТОВ «ТІС» укладений договір «Про добросусідські відносини та співпрацю» від 01.10.2008 року, а також додаткові угоди до нього. Копії вказаних договорів також надані до позову та досліджені судом (т.3 а.с.75-101), якими передбачено, крім іншого, зобов`язання ТОВ «ТІС» виконання робіт по обслуговуванню працівників ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» в їдальні, яка знаходиться на дотації ТОВ «ТІС». Додатками до угоди встановлена вартість послуг. Виконання угоди підтверджена актами виконаних робіт та випискою по бухгалтерському рахунку (т.3 а.с.102-189).

Посадові особи контролюючого органу в Акті зазначили, що працівники підприємства ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» харчуються в їдальні підприємства ТОВ «ТІС» за власний рахунок. Витрати понесені ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» по розрахунках з ТОВ «ТІС» за «забезпечення працівників харчуванням» ніяким чином не пов`язані з господарською діяльністю підприємства. Даний факт підприємство самостійно визначило в зворотньо-сальдових відомостях по рахунку 977 «Інші витрати діяльності» наданих до перевірки, в яких зазначено компенсацію «За рахунок прибутку», а також щомісячно нараховуючи самостійно податкові зобов`язання по ПДВ відповідно до п.198.5 ст. 198 ПКУ, у зв`язку з використанням цих послуг у негосподарській діяльності. Тобто підприємство самостійно визначило витрати по забезпеченню працівників харчуванням такі, що не пов`язані з господарською діяльністю.

У перевіряємому періоді отримані послуги по забезпеченню працівників харчуванням в їдальні від ТОВ «ТІС» за період 2018-2023 роки на суму 4968348грн.

Надані до перевірки акти виконаних робіт (т.3 а.с.102-170) досліджувались під час перевірки та правомірність складення їх в акті перевірки не заперечується.

Згідно наданих документів (оборотно-сальдових відомостей) підприємство відобразило витрати з вартості отриманих послуг на обслуговування працівників в їдальні у складі витрат підприємства по рахунку 977 «Інші витрати діяльності».

Отже на думку перевіряючих на порушення пунктів 44.1, 44.2 ст. 44 ПКУ ТОВ «ТІСМІНДОБРИВА» занижено суму значення рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 01.01.2018 по 31.12.2022 року визначене за правилами бухгалтерського обліку» на 4 436 274 грн, що призвело до заниження податку на прибуток за відповідні звітні періоди на суму 798 529 грн та завищення від`ємне значення об`єкта оподаткування по податку на прибуток за ІІІ квартал 2023 року на суму 635 367 грн.

Суд вважає таки висновки перевіряючих неспроможними.

Питання податку на прибуток регламентовані розділом ІІІ ПКУ.

Стаття 134 ПКУ визначає об`єкт оподаткування податку на прибуток, яким відповідно до пп.134.1.1 п.134.1, зокрема є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

За вказаною нормою згідно з абз.13 пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ єдиним застереженням є те, що при визначенні об`єкта оподаткування згідно з цим підпунктом не враховуються витрати за результатами операцій, здійснених платником податку з метою надання неправомірної вигоди службовій особі (у тому числі службовій особі іноземної держави). У разі якщо такі витрати визнані платником податку у податковому (звітному) періоді відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, при визначенні об`єкта оподаткування здійснюється коригування фінансового результату до оподаткування з урахуванням положень п.140.6 ст. 140 цього Кодексу.

Пунктом 140.6 ст.140 ПКУ регламентовані питання заборони врахування при визначенні об`єкта оподаткування витрат за операціями, здійсненими з метою надання неправомірної вигоди.

Слушними є доводи представника позивача щодо визначення витрат. Зокрема, виключення з ПКУ пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПКУ, яким витрати визначались як сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активі або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПКУ виключено на підставі Закону №71-VІІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи». Цим же Законом викладений у новій редакції розділ ПКУ щодо податку на прибуток.

Відповідно до пояснювальній записки до проекту Закону метою законопроекту є покращення умов ведення бізнесу в Україні з одночасним підвищенням показників України в міжнародних рейтингах, а також підвищення ефективності використання ресурсів економіки.

Зокрема, щодо податку на прибуток: - розраховувати об`єкт оподаткування на підставі даних бухгалтерського обліку шляхом коригування фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності, на різниці, які збільшують або зменшують фінансовий результат до оподаткування, щодо амортизації необоротних активів, резервів (забезпечень) та фінансових операцій; - скасування 32 обмежень по врахуванню витрат, що покращить інвестиційний клімат в країні; - податкові різниці визначатимуть платники податку на прибуток, що мають дохід більше 20 млн. грн. на рік, або 5% від загальної кількості платників. Тобто, 95% платників податку можуть визначати податок на прибуток підприємств за даними фінансової звітності без визначення різниць.

Тобто у підтвердження доводів представника позивача дійсно введена нова концепція податкового обліку витрат, зокрема, шляхом внесення змін до інших статей ПК України, які регламентують визнання витрат і доходів на основі бухгалтерського обліку. Відповідно до пояснювальної записки до законопроекту його метою було покращення умов ведення бізнесу в Україні.

Отже витрати підприємства визначаються бухгалтерським обліком.

Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затверджений наказом МФУ №318 від 31.12.1999 року.

Згідно з пунктами 5-7 НП(С)БО16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

При цьому пунктом 9 визначений вичерпний перелік витрат, які не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати:

9.1. Платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо.

9.2. Попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг.

9.3. Погашення одержаних позик.

9.4. Інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Національного положення (стандарту).

9.5. Витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

9.6. Балансова вартість валюти.

Отже інші витрати, у тому числі які включені у витрати позивачем, включаються до звіту про фінансові результати.

За вказаним НП(С)БО16 с витрати поділяються насамперед на витрати пов`язані з собівартістю реалізованої продукції (робіт, послуг). Це загальновиробничі витрати (змінні і постійні).

А також витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг).

Таки витрати поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

Склад інших операційних витрат визначений п.20, а згідно з п.21 витрати операційної діяльності також групуються за економічними елементами: матеріальні затрати; витрати на оплату праці; відрахування на соціальні заходи; амортизація; інші операційні витрати.

Відповідно до п. 29 НП(С)БО 16 до складу інших витрат включаються витрати, які виникають під час діяльності (крім фінансових витрат), але не пов`язані безпосередньо з виробництвом та/або реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг). До таких витрат належать: собівартість реалізованих фінансових інвестицій (балансова вартість та витрати, пов`язані з реалізацією фінансових інвестицій); втрати від зменшення корисності необоротних активів; втрати від безоплатної передачі необоротних активів; втрати від неопераційних курсових різниць; сума уцінки необоротних активів і фінансових інвестицій; витрати на ліквідацію необоротних активів (розбирання, демонтаж тощо); залишкова вартість ліквідованих (списаних) необоротних активів; інші витрати діяльності.

Таким чином, при віднесенні до інших витрат діяльності витрат по обслуговуванню акваріума та забезпечення працівників харчуванням позивачем не порушені стандарти бухгалтерського обліку.

Посилання в Акті перевірки на те, що їдальня не знаходиться на балансі ТОВ «ТІС МІНДОБРИВА», а знаходиться на балансі ТОВ «ТІС», не спростовують вказаних висновків суду.

Також неспроможним є посилання відповідача на те, що витрати підприємства по обслуговуванню акваріума ніяким чином не пов`язано з веденням виробничої діяльності підприємства, оскільки відповідно до п. 29 НП(С)БО 16 до складу інших витрат включаються саме витрати, які виникають під час діяльності (крім фінансових витрат), але не пов`язані безпосередньо з виробництвом.

Суд не приймає до уваги застереження наведене в акті перевірки, яке є тотожним абз.5 пп.138.3.2 п.138.2 ст.138 ПКУ, а саме на те, що терміни «невиробничі основні засоби», «невиробничі нематеріальні активи», «невиробничи витрати», означають відповідно основні засоби, нематеріальні активи, не призначені для використання в господарській діяльності платника податку. Вказане положення наведене в абз.5 пп.138.3.2 п.138.2 ст.138 ПКУ, в якому зазначено які витрати не підлягають амортизації. Проте спірні правовідносини не стосуються саме амортизації основних засобів або нематеріальних активів для визначення об`єкта оподаткування.

Судом досліджені, окрім, первинних документів, які надавались до перевірки, висновок експерта №725/1 судової економічної експертизи від 17.02.2025 (т.12 а.с.80-229).

Судовим експертом досліджені акт перевірки та первинна документація ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» (документи, які досліджувались експертом знаходяться у т.52, а також надані до позову т.2 а.с.215-249, т.3 а.с.1-189) та вказано, що проведеними дослідженнями наданих первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» встановлено отримання послуг від виконавця ФОП ОСОБА_2 у загальній сумі 105153,00грн, які ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» віднесено до складу інших витрат діяльності підприємством з подальшим списанням таких витрат на фінансові результати.

Також досліджені договори, первинна документація та відображення її в бухгалтерському та податковому обліку щодо отримання та оплати послуг з забезпечення працівників харчуванням в їдальні ТОВ «ТІС». У змісті висновку експерта наданий аналіз ПКУ та НП(С)БО№16 та вказано, що виходячи з положень НП(С)БО№16 не господарські витрати визнаються витратами та включаються до звіту про фінансові результати, при цьому такі витрати впливають на формування фінансового результату. Положеннями ПКУ не передбачено коригування фінансового результату та збільшення його різниці, пов`язані з використанням товарів, робіт, послуг у негосподарської діяльності, окрім випадків визначених ст.138-140 ПКУ. Відповідно витрати платника податку не пов`язані з господарською діяльністю враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування на загальних підставах.

За висновком експерта №725/1 судової економічної експертизи по адміністративній справі №420/26467/24 від 17.02.2025 висновки Акту перевірки №178/34-00-07-06/36143538 від 01.04.2024 року «Про результати планової виїзної документальної перевірки ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» в частині порушення ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» п. п. 44.1, 44.2 ст. 44 ПКУ у зв`язку із заниженням суми значення рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 01.01.2018 по 31.12.2022 р. визначене за правилами бухгалтерського обліку» на 4 436 274 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за відповідні звітні періоди на суму 798 529 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування по податку на прибуток за ІІІ квартал 2023 року на суму 635 367 грн документально та нормативно не підтверджуються (т.12 а.с.229).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

У підготовчому засіданні представник відповідача подав до суду заперечення на судово-економічну експертизу (зареєстрована в системі «Електронний суд»), в яких представник відповідача зазначив, що ГУ ДПС не погоджується з висновком експерта №725/1 від 17.02.2025 року.

Дослідженням вказаних заперечень встановлено, що текс містить лише посилання на нормативну базу щодо підстав та порядку проведення експертиз та зміст Акту перевірки, проте не містить обґрунтувань заперечення щодо висновків експерта.

С урахуванням доводів учасників справи наведених у судовому засіданні, дослідженням наданих доказів, у тому числі висновку експерта №725/1 судової економічної експертизи від 17.02.2025, суд дійшов висновку про протиправність ППР від 06.05.2024 року №6 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 922 176 грн (за податковим зобов`язанням 798 529грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 123 647грн) та №6 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за декларацією № від 03.11.2023 року за три квартали 2023 року на суму 635 367 грн.

Підставою для прийняття інших оскаржуваних ППР, а саме від 06.05.2024 року №6 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 67 582 060 грн (за податковим зобов`язанням 54 065 648грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 13 516 412грн) (т.2 а.с.105-107) та №6 про застосування штрафних санкцій з податку на додану вартість на суму 207 400 грн, за висновками акту перевірки стало порушення ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» п.185.1 ст.185, п.187.1 ст. 187, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст. 200 ПКУ, Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016р. №21, п.201.10 ст.201 ПКУ.

Питання податку на додану вартість регламентовані розділом V (Податок на додану вартість) ПКУ.

Статтею 185 ПКУ визначений об`єкт оподаткування.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПКУ об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п.187.1 ст.187 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

За приписами п.198.5 ст.198 ПКУ платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до ст.196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених пп.196.1.7 п. 196.1 ст. 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених пп.197.1.28 п.197.1 ст. 197 цього Кодексу та операцій, передбачених п.197.11 ст. 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п.189.9 ст. 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Стаття 200 ПКУ визначає порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПКУ сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.2 ст.200 ПКУ при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

В Акті перевірки вказано, що встановлено заниження задекларованих ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» в деклараціях показників ПДВ за період з 01.01.2018 по 30.09.2023 року на 54 065 648 грн та не складено і не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на суму на 54 065 648 грн.

В ході перевірки ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» досліджено взаємовідносини з контрагентом - постачальником ТОВ з ІІ «ТІС», зокрема наведені зміст Договорів про співробітництво №0110/01-М від 01/10/08 на подачу/прибирання вагонів зі станції Хімічна и Чорноморська на фронти вивантаження, а також обслуговування залізничних шляхів № 12,13,20; №/КД/01/0338 від 04.09.2013 року на комплексне залізничне обслуговування.

За вказаними договорами (т.3 а.с.190-204) ТОВ «ТІС» надає комплекс залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС» (станція «Хімічна») щодо мінеральних добрив, тобто вагонів з карбамідом, а ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» оплачує такі послуги. На підставі пункту 5.7 Додатку №10 до Договору №0110/01- М від 01.10.2008 р. ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» відшкодовує TOB «ТІС» послуги AT «Укрзалізниця» за використання вагонів, за подачу - прибирання вагонів з мінеральними добривами тощо, а на підставі Договору №КД/01/0338 від 04.09.2013 року, відшкодовує таки послуги щодо зернових вантажів.

Отже саме ТОВ «ТІС» має господарські відносини з Регіональна філія "Одеської залізниці" AT «Укрзалізниця», а не позивач.

ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», як замовник, компенсує ТОВ «ТІС» залізничні витрати, які надаються позивачу саме ТОВ «ТІС», яке має також власні залізні колії та тепловози.

Під час перевірки надані акти виконання робіт (надання послуг), які містять всі обов`язкові реквізити первинних документів. До кожного акту долучено довідки про кількість з/д вагонів оброблених на станції «Хімічна» та поданих під вивантаження/ завантаження на термінал ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» за відповідний місяць. Також надано паперову копію електронного доказу - реєстри вагонів за період з 01.01, вивантажені з програми обліку.

Вказані документи досліджені посадовими особами контролюючого органу, проте в Акті зазначено про надання запиту позивачу щодо надання калькуляції собівартості послуг по комплексу залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС» (ст. Хімічна), технологічний опис процесів по комплексу залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС» (ст. Хімічна); інформацію про відстань, яку долає потяг з вагонами від точки загрузки до точки розвантаження; інформацію про те, яким чином здійснюється розвантаження сільськогосподарської продукції яка перевозиться в залізничних вагонах на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС» (ст. Хімічна) з подальшим розвантаженням на морський транспорт; надати реєстри/відомості вагонів; надати на кожне відправлення за перевіряє мий період додаткові розгорнуті накладні/документи за формою, яка включає найменування вантажу, номер вагонів, їх рід, число осей, маса тари, вантажопідйомність, маса вантажу, пломби тощо; відомості про контрольні зважування навантажених масових насипних вантажів із зазначенням вагових приладів; усі інші додаткові накладні/відомості передбачені формами бланків перевізних документів для залізничного транспорту тощо.

Згідно зі змістом Акту перевірки у відповідь на запит надані реєстри вагонів з програми 1-С «Бухгалтерія», акти прийому-передачі послуг та супутні документи з 2018 по 30.09.2023 р.

В Акті вказано, оскільки не надано калькуляцію собівартості послуг по комплексу залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС» (ст. Хімічна), будь-яких інших матеріалів, в тому числі залізничних накладних або відомостей з вагонами до кожного з актів виконаних робіт по зазначеному комплексу, які б додатково розкривали та підтверджували надані послуги, факт надання підприємством ТОВ «ТІС» на адресу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» послуг, які зазначені в актах здачі-прийому робіт (надання послуг), не підтверджено документально.

Суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача, що такий висновок перевіряючих є неспроможним, а господарські операції по наданню послуг здійснювались, оскільки без отримання послуг по комплексу залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС» (ст. Хімічна) ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» не могло би здійснювати свою господарську діяльність з перевалки вантажів із залізничних вагонів на морські судна.

Також в судовому засіданні представником відповідача не спростовані твердження позивача, що не надання залізних накладних не могло бути підставою для висновку про порушення податкового законодавства, оскільки відповідно до нормативно-правових актів, за якими надаються послуги AT «Укрзалізниця», ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» не є тим суб`єктом, у якого залишається примірник залізничної накладної, оскільки позивач не є стороною договору перевезення.

Доводи представника позивача підтверджені відповідями-листи на адвокатські запити: Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» АТ «Укрзалізниця» вих. Ц-44/69 від 21.08.2024, вих.№ГІОЦ-44/71 від 22.08.2024 з додатком на 1 арк, вих.№ГІОЦ-44/109 від 13.12.2024; Регіональної філії «Одеська залізниця» вих. №Н-002/6805 від 28.08.2024, вих. №Н-004/1128 від 29.08.2024, вих. №ЦЦМ-12/611 від 18.12.2024, вих. №Н-004/1567 від 18.12.2024; АТ «Укрзалізниця» вих. №Ц-4-94/792-24 від 18.09.2024 від 18.12.2024; ТОВ «ТІС» вих. №2701/10 від 27.01.2025, відповідно до яких ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» не зареєстровано в системі АС «Клієнт» АТ «Укрзалізниця», відсутність реєстрації абонента в системі АС «Клієнт» АТ «Укрзалізниця» унеможливлює оформлення залізничних накладних на таке підприємство. Залізнична станція «Хімічна» не є залізничною станцією загальної мережі залізниць України, а є складовою частиною під`їзної колії, яка належить ТОВ «ТІС». Під`їзна залізнична колія ТОВ «ТІС» експлуатується на умовах договору від 28.08.2020 №1/245, який укладений між регіональною філією «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та ТОВ «ТІС». Згідно із даним договором вагони на під`їзну колію ТОВ «ТІС» подаються (забираються) локомотивами власності регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на передавальні колії №1, 2, 3, 4, 5, 24, 26, 28, 45, 46, 47, 48, 49, 50, подальший рух вагонів в межах під`їзної колії ТОВ «ТІС» виконується локомотивами власності ТОВ «ТІС».

Також у підтвердження здійснення господарських операцій щодо надання позивачу послуг ТОВ «ТІС» саме у спосіб визначений договором за клопотанням представника позивача до матеріалів справи долучений та досліджений Висновок експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно - технічної та земельно-технічної експертизи.

У висновку експертизи фактично розписаний технологічний процес перевалки вантажів, руху вагонів, розвантаження, які колії використовуються. Зазначено, що промислова залізнична станція Хімічна під`їзної колії ТОВзІІ«ТІС» це єдина залізнична станція, колії якої прокладені безпосередньо через станції розвантаження вагонів (СРВ-1 та СРВ-2) морського терміналу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА».

За схемою розташування залізнична станція «Хімічна» є тупиковою, тобто має під`їзд лише з одного боку, а саме: від колійного поста 30-й км залізничної гілки Чорноморська Берегова дільницею загальної мережі залізниць України по відгалуженню через стрілочний переклад №1 по з`єднувальній колії, що належить ТОВ «ТІС», до приймально-відправного парку «А» станції «Хімічна».

Інші шляхи подання та прибирання залізничних вагонів на станції розвантаження вагонів СРВ-1 та СРВ-2 морського терміналу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» відсутні.

Станція Чорноморська є крайньою залізничною станцією загальної мережі залізниць України перед станцією Хімічна, яка належить на праві власності ТОВ «ТІС». Виходячи з такого взаємного географічного розташування терміналу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» та залізничних станцій Чорноморська і Хімічна, існує єдиний технологічно можливий шлях подачі залізничних вагонів з вантажами (мінеральні добрива та зернові вантажі), що слідують від залізничної станції Чорноморська для вивантаження (перевалки) вантажів на склади морського терміналу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» або безпосередньо на морські судна.

Принципова схема технологічного процесу перевалки вантажів, що слідують від залізничної станції Чорноморська для розвантаження на склади морського терміналу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» складається з технологічних операцій, які виконуються АТ «Укрзалізниця», ТОВ «ТІС» та ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА».

Виключення із зазначених технологічних процесів будь-якої описаної вище складової (технологічної операції), які виконуються АТ «Укрзалізниця», ТОВ «ТІС» та ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА»», унеможливить перевалку вантажів (мінеральні добрива та зернові вантажі) на морському терміналі ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА».

Промислова залізнична станція Хімічна під`їзної колії ТОВ «ТІС» це єдина залізнична станція, колії якої забезпечують технологічну можливість доставки залізничних вагонів та вивантаження вантажів до складів морського терміналу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» та наступного прибирання порожніх вивантажених вагонів. За схемою розташування станція «Хімічна» є тупиковою, тобто має під`їзд лише з одного боку, а саме: від колійного поста 30-й км залізничної гілки Чорноморська Берегова дільницею загальної мережі залізниць України по відгалуженню через стрілочний переклад №1 по з`єднувальній колії, яка належить на праві власності ТОВ «ТІС», до приймально-відправного парку «А» станції «Хімічна». Інші шляхи подання та забирання вагонів на станції розвантаження вагонів СРВ-1 та СРВ2 морського терміналу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» відсутні.

Технологічно неможливо виконати перевалку вантажів (зернові вантажі та мінеральні добрива) на морському терміналі ТОВ «ТІСМіндобрива» із залізничного транспорту (вагонів) на морські судна, іншим шляхом, ніж шляхом подання вагонів з вантажами (зернові вантажі та мінеральні добрива), маневрування вагонами, та забирання пустих залізничних вагонів, які слідують для розвантаження на морський термінал ТОВ «ТІС-Міндобрива», на залізничній станції «Хімічна», яка належить на праві власності ТОВ «ТІС», оскільки: - морський термінал ТОВ «ТІС-Міндобрива» у своєму складі не має власних під`їзних залізничних колій та залізничних станцій; - залізнична станція Хімічна, що належить на праві власності ТОВІ «ТІС», єдина залізнична станція, колії якої забезпечують технологічну можливість доставки залізничних вагонів та вивантаження вантажів на станції розвантаження вагонів (СРВ-1 та СРВ-2) морського терміналу ТОВ «ТІС-Міндобрива» та наступного прибирання порожніх розвантажених вагонів».

Про єдиний технологічний процес, пов`язаність отриманих замовником ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» послуги від постачальника TOB «ТІС» з комплексу залізничних послуг по станції «Хімічна», яка належить ТОВ «ТІС» (комплекс залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС») з подачі та прибирання залізничних вагонів, та послуги надані ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» як виконавцем на адресу замовників послуги з перевалки вантажів на морські судна зазначено також у висновку експерта №725/1 судової економічної експертизи від 17.02.2025.

У змісті вказаної експертизи вказано, що на дослідження були надані переліки опрацьованих постачальником послуг ТОВ «ТІС» залізничних вагонів, які прямували під розвантаження на термінал замовника ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» відповідно до умов Додаткової угоди №10 до Договору до договору про співробітництво №0110/01-М від 01.10.2008 р. (мінеральні добрива) та Договору №КД/01/0338 від 04.09.2013 р. (зернові вантажі)

Дослідженням даних вищезазначених переліків опрацьованих залізничних вагонів встановлено, що вони містять обов`язкові реквізити, передбачені нормами ст.9 Закону №996, а саме: дані щодо номеру залізничного вагону, дати прибуття, номеру накладної, найменування вантажу (сільськогосподарська продукція або мінеральні добрива), ваги за накладною (брутто, тара, нетто), дати відправлення, ваги при відправленні, дати та часу здачі вагонів AT «Укрзалізниця».

Проведеним зіставленням даних переліків опрацьованих залізничних вагонів, які прямували під розвантаження на термінал ТОВ «ТІС- МІНДОБРИВА» з даними актів виконання робіт (надання послуг), що оформлені між постачальником ТОВ «ТІС» та замовником ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» за Договором №КД/01/0338 від 04.09.2013 р. (зернові вантажі) та за Договором №0110/01-М від 01.10.2008 р. (мінеральні добрива), а також довідками про кількість залізничних вагонів оброблених на станції «Хімічна» та поданих під вивантаження/навантаження на термінал ТОВ«Т1С-МІНДОБРИВА», встановлено, що дані переліків опрацьованих залізничних вагонів відповідають даним актів виконаних робіт (надання послуг) щодо кількості оброблених вагонів, які складені між ТОВ «ТІС» та ТОВ «ТІС- МІНДОБРИВА».

Вказано, що постачальник послуги ТОВ «ТІС» має свій особовий рахунок в Технологічному центрі обробки провізних документів Одеської залізниці та надає інформацію (довідку) ТОВ «ТІС- МІНДОБРИВА» про вагони з вантажами, що прямують на станцію Хімічна на адресу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» із зазначенням виду вантажу, кількості загонів за кодами вантажоодержувачів, а також зведення про наявність вагонів на станції Хімічна, Чорноморська. Тобто, залізничні накладні не можуть оформлюватись на ім`я ТОВ «ТІС- МІНДОБРИВА» і вказане підприємство не повинно зберігати залізничні накладні, оскільки на його ім`я не оформлюються перевізні документи (залізничні накладні), так як термінал ТОВ «ТІС-МІНДОБИВА» не є перевізником, вантажовідправником або вантажоодержувачем.

В змісті висновку експертизи наведені зведені дані переліків опрацьованих ТОВ «ТІС» залізничних вагонів з мінеральними добривами та зерновими вантажами, які прямували на розвантаження до терміналу ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», актів виконання робіт (надання послуг) та довідок про кількість залізничних вагонів, оброблених на станції «Хімічна» та поданих під вивантаження/навантаження на термінал ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА».

Також вказано про дослідження договорів та документів укладених ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» як виконавцем з замовниками про надання послуг з перевалки вантажів (перелік компаній наведений у висновку експертизи): акти здачі-прийому робіт, інвойси, відомості про накопичення суднової партії, оформлені по взаємовідносинам виконавця з замовниками та власниками вантажів щодо надання ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» замовникам послуг з перевалки вантажів на морські судна (приймання на склад, зберігання, накопичення суднової партії та відвантаження на борт судна). Також вказані складові щодо формування вартості комплексної послуги з перевалки вантажів, яка включає у себе вартість комплексу залізничних послуг з подачі та прибирання залізничних вагонів, в яких вантажі прибувають для розвантаження до складів ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА».

Додані до актів здачі-приймання (надання послуг) - накопичувальні картки (форма ФДУ-92), відомості плати за користування вагонами (форма ГУ- 46), натурні листи (прибуття) та відомості передачі, відповідно до «Правил користування вагонами і контейнерами», що затверджені наказом Міністерством транспорту України №113 від 25.02.1999 р. (є належним підтвердженням обліку часу користування вагонами і контейнерами нарахування та обліку плати за користування вагонами, які також можуть бути оформлені в електронному вигляді.

Згідно даних карток рахунку 949, 231 та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 949, 231 ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» за період 2018 рік - 9 місяців 2023 року встановлено, що послуги з відшкодування залізничних послуг за подачу - прибирання вагонів (транзит) та відшкодування залізничних послуг/ відшкодування залізничних послуг (транзит) за використання вагонів відображені належним чином у бухгалтерському обліку ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА».

Замовником ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» отримані послуги виконавця TOB «ТІС» з доставки та повернення після розвантаження вагонів зі станції «Чорноморська» (належить AT «Укрзалізниця») до станції «Хімічна» (яка належить ТОВ «ТІС»), а також послуги з подачі та прибирання вагонів на станції «Хімічна» та компенсовано витрати виконавця ТОВ «ТІС» за використання вагонів AT «Укрзалізниця», які замовником ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» відображено у складі інших витрат операційної діяльності по рахунку бухгалтерського обліку 949, з подальшим перевиставленням таких витрат на підставі окремих актів здачі-приймання робіт на адресу замовників послуги з перевалки вантажів з залізничних вагонів на морські судна, що відображено бухгалтерському обліку TOB «ТІС-МІНДОБРИВА» у складі інших доходів від операційної діяльності по рахунку 719.

У змісті висновку експертизи наведене положення пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, щодо визначення господарської діяльності як діяльності особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами, та зазначено, що за результатом проведеного дослідження наданих первинних документів з додатками до них та регістрів бухгалтерського обліку встановлено, що отримані та оплачені замовником ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» послуги від виконавця TOB «ТІС» за договорами №КД/01/0338 від 04.09.2013 р., №0110/01- М від 01.10.2008 р. з комплексу залізничних послуг по станції «Хімічна», яка належить ТОВ «ТІС», (комплексу залізничних послуг на залізничних під`їзних коліях ТОВ «ТІС») пов`язані між собою єдиним технологічним циклом та є необхідними для забезпечення можливості надання ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» кінцевої послуги з перевалки вантажів з залізничних вагонів на морські судна на адресу кінцевих замовників (власників вантажу) послуги з перевалки вантажів, які прибувають в залізничних вагонах, на морський транспорт. За результатом надання вказаної послуги з перевалки вантажів з залізничних вагонів на морські судна ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» отримує дохід, з урахуванням приписів пп.14.1.36 п. 14.1 ст.14ПКУкраїни.

Вищевказане спростовує висновки Акту «Про результати планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС- МІНДОБРИВА» (), від 01.04.2024 за №178/34-00-07- 06/36143538, складеного Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків про те, що послуги отримані замовником ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» від виконавця ТОВ «ТІС» за договорами №КД/01/0338 від 04.09.2013 р., №0110/01-М від 01.10.2008 р. не можливо ідентифікувати та зіставити з господарською діяльністю ТОВ «ТІС- МІНДОБРИВА».

Також, дослідженням наданих актів виконання робіт (надання послуг), які оформлені між виконавцем TOB «TIC» та замовником TOB «ТІС- МІНДОБРИВА» за договорами №КД/01/0338 від 04.09.2013 р., №0110/01-М від 01.10.2008 р. по послугам з комплексу залізничних послуг, що надавались на станції «Хімічна», яка належить TOB «ТІС», (комплексу залізничних послуг на залізничних під їзних коліях ТОВ «ТІС») з перевантаження сільськогосподарської продукції та мінеральних добрив за період січень 2018 року - квітень 2023 року на загальну суму 324 410 731,15 грн., у т.ч. ПДВ 54 068 455,19 грн. встановлено, що вони містять обов`язкові реквізити, передбачені нормами ст. 9 Закону №996, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено документи, зміст та обсяги господарських операцій, одиницю виміру господарських операцій; особисті підписи осіб, які брали участь у господарських операціях, відповідно такі документи є підтвердженням здійснення господарських операцій.

При цьому, приписами ст.9 Закону №966 визначено, що неістотні недоліки в документах, які містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд вважає, що в змісті висновку експертизи обґрунтовано зауважено, що Акт перевірки №178/34-00-07-06/36143538 від 01.04.2024, складений ревізорами Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України не містить посилань на документи, які документально спростовують факт надання в перевіряємий період виконавцем ТОВ «ТІС» послуг на адресу замовника ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» з подачі та прибирання вагонів на станції «Хімічна», що належить ТОВ «ТІС». При цьому, слід зазначити, що факт відвантаження мінеральних добрив та зернових вантажів на морські судна морським терміналом ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» контролюючим органом в акті не заперечується та не ставиться під сумнів.

За висновком експерта №725/1 судової економічної експертизи від 17.02.2025 за результатами проведеного дослідження наданих документів ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» висновки Акту «Про результати планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС- МІНДОБРИВА» (), від 01.04.2024 за №178/34-00-07- 06/36143538, складеного Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків щодо порушення ТОВ «ТІС- МІНДОБРИВА» пп. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст. 200, п.201.10 ст.201 ПКУ, Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016р. №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016р. за №159/28289, що призвело до заниження податку на додану вартість всього в сумі 54 065 648 грн, а також не складення податкових накладних та не реєстрацію їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, всього на суму ПДВ 54 065 648 грн. - документально та нормативно не підтверджуються.

Дослідивши та оцінивши надані учасниками справи заяв по суті, їх пояснення у судовому засіданні та надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

При цьому вважає вищезазначені досліджені судом доказі та надані ним оцінка судом є достатньою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних позивачем ППР.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.73-76 КАС України).

Статтею 76 КАС України визначено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 30280,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-МІНДОБРИВА» (вул. Олексія Ставніцера, 60, с. Візирка, Одеська область, 67543, ) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (проспект Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015, код ЄДРПОУ ВП 44104032) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 06.05.2024 року: №6 форми «Р» про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІС-МІНДОБРИВА» суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 922 176 грн (за податковим зобов`язанням 798 529грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 123 647грн); №6 форми «П» про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за декларацією № від 03.11.2023 року за три квартали 2023 року на суму 635 367 грн; №6 форми «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 67 582 060 грн (за податковим зобов`язанням 54 065 648грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 13 516 412грн); №6 форми «ПН» про застосування штрафних санкцій з податку на додану вартість на суму 207 400 грн.

Стягнути з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-МІНДОБРИВА» судові витрати у сумі 30280,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва