Справа № 120/13716/25
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 січня 2026 р. Справа № 120/13716/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до приватної виробничо-торгової фірми "ОСІРІС" про стягнення податкового боргу та зупинення видаткових операцій,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Вінницькій області до приватної виробничо-торгової фірми "ОСІРІС".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що за приватною виробничо-торговою фірмою "ОСІРІС" обліковується податковий борг в розмірі 311554,42 гривень, який станом на дату звернення до суду не погашено.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу у визначені строки уповноваженою особою контролюючого органу 16 квітня 2025 року прийнято рішення № 3368/02-32-02 про опис майна в податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків.

16 квітня 2025 року уповноваженою особою податкового органу надіслано відповідачу лист із пропозицією визначити перелік основних засобів та перелік ліквідного майна активів, які можливо було б використати для погашення податкового боргу.

Не надавши податковому керуючому документи, необхідні для опису майна в податкову заставу, останнім 20 серпня 2025 року складено акт № 256 відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

За таких обставин контролюючий орган на підставі статей 89 та 95 Податкового кодексу України звернувся до суду з позовом щодо стягнення з рахунків у банках, що обслуговують відповідача, кошти в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 311554,42 гривень, а також щодо зупинення видаткових операцій на рахунках позивача шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності.

Ухвалою від 06 жовтня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, задоволено клопотання представника позивача та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надсилалася відповідачці за адресою, що зазначена у позовній заяві (така ж адреса вказана як адреса місцезнаходження приватної виробничо-торгової фірми "ОСІРІС" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Проте до суду повернувся поштовий конверт із зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак днем вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі слід вважати день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність адресата за зареєстрованою адресою місця проживання (тобто 14 жовтня 2025 року).

При цьому відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду в строк, визначений ухвалою від 06 жовтня 2025 року, не надійшов.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки у встановлений судом строк відповідачем не подано відзив на позовну заяву без поважних причин, тому суд дійшов висновку вирішувати справу за наявними у ній доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Приватна виробничо-торгова фірма "ОСІРІС" перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

09 лютого 2024 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким приватній виробничо-торговій фірмі "ОСІРІС" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 225383 гривні.

Іншим податковим повідомленням-рішенням № , прийнятим Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 09 лютого 2024 року, до приватної виробничо-торгової фірми "ОСІРІС" застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020 гривень.

16 квітня 2025 року позивачем сформовано податкову вимогу № 0-0232, яку надіслано відповідачу.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу уповноваженою особою Головного управління ДПС у Вінницькій області 16 квітня 2025 року прийнято рішення № 3368/02-32-02 про опис майна приватної виробничо-торгової фірми "ОСІРІС" у податкову заставу.

16 квітня 2025 року уповноваженою особою позивача скеровано відповідачеві лист із пропозицією визначити перелік основних засобів та перелік ліквідного майна, які можливо було б використати для погашення податкового боргу.

20 серпня 2025 року податковим керуючим складено акт відмови приватної виробничо-торгової фірми "ОСІРІС" від опису майна в податкову заставу № 256.

Визначаючись з приводу заявлених позовних вимог, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов`язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За правилами, визначеними статтею 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В ході судового розгляду встановлено, що за приватною виробничо-торговою фірмою "ОСІРІС" обліковується податковий борг в загальному розмірі 311554,42 гривень.

Проте відповідачем не сплачено в добровільному порядку суму такого боргу.

Таким чином, доводи позивача в частині несплати відповідачем податкового боргу в розмірі 311554,42 гривень знайшли підтвердження в ході судового розгляду, а тому вимога щодо стягнення з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, що обслуговують фермерське господарство, в рахунок погашення податкового боргу кошти в сумі 311554,42 гривень є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З приводу іншої позовної вимоги, то суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 ПК України).

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Пунктом 89.3 статті 89 ПК України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

При цьому у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу (пункт 89.4 статті 89 ПК України).

Зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна (абзац третій пункту 89.4 статті 89 ПК України).

Водночас відповідно до приписів підпункту 20.1.32 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Системний аналіз наведених положень свідчить про те, що у разі недопуску податкового керуючого до опису майна у податку заставу та/або не подання платником документів, необхідних для такого опису, контролюючий орган наділений правом звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності платника, що знаходяться в банку чи іншій фінансовій установі та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

На виконання вимог статті 89 ПК України уповноваженою особою Головного управління ДПС у Вінницькій області 16 квітня 2025 року прийнято рішення № 3368/02-32-02 про опис майна в податкову заставу.

16 квітня 2025 року уповноваженою особою контролюючого органу надіслано відповідачеві лист із пропозицією визначити перелік основних засобів та перелік ліквідного майна, які можливо було б використати для погашення податкового боргу.

У зв`язку з ненаданням приватним підприємством необхідних документів для опису майна в податкову заставу податковим керуючим 20 серпня 2025 року складено акт № 256 відмови платника податків від опису майна в податкову заставу.

Відтак, оскільки відповідачем не подано податковому керуючому документи, необхідні для опису майна в податкову заставу, тому контролюючий орган обґрунтовано звернувся до суду з вимогою щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях відповідача шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу).

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на те, що обставини, наведені позивачем у позові, знайшли підтвердження в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.

З урахуванням положень частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з огляду на відсутність витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для відшкодування таких витрат.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області задовольнити.

Стягнути з рахунків/електронних гаманців у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, які обслуговують приватну виробничо-торгову фірму "ОСІРІС", в рахунок погашення податкового боргу кошти в сумі 311554 (триста одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 42 копійки.

Зупинити видаткові операції на рахунках приватної виробничо-торгової фірми "ОСІРІС" шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 44069150)

Відповідач: приватна виробничо-торгова фірма "ОСІРІС" (місцезнаходження: 21021, м. Вінниця, вул. Космонавтів, буд. 79, кв. 10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 20109526)

Повний текст рішення суду складено 08.01.2026

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович