Справа № 340/6626/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6626/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (КОД ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) суму нанесених збитків державі внаслідок безпідставного набуття коштів, у розмірі 521940,58 грн. (п`ятсот двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок гривень п`ятдесят вісім копійок).

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_4 (з адміністративно-господарської діяльності) від 09 травня 2025 року №190 було призначене службове розслідування за фактом можливої переплати грошового забезпечення старшому сержанту ОСОБА_2 . В ході проведення службового розслідування за фактом можливої переплати грошового забезпечення старшому сержанту ОСОБА_2 , виявлено факт переплати Відповідачу грошового забезпечення та додаткової винагороди, всього у розмірі 521940,58 грн. (п`ятсот двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок гривень п`ятдесят вісім копійок). Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з основної діяльності) від 07 липня 2025 року №171 старший стрілець 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_4 старший сержант ОСОБА_3 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що заподіяв державі в особі військової частини НОМЕР_4 шкоду на загальну суму 521940,58 грн. (п`ятсот двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок гривень п`ятдесят вісім копійок).

Відповідачем відповідь на адміністративний позов не подано ( а.с.73-75).

Фактичні обставин справи, встановлені судом.

Відповідач по даній справі, старший сержант ОСОБА_3 , наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 27 лютого 2022 року №58 призначений на посаду старшого стрільця 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_4 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 12 серпня 2022 року №224, старший сержант ОСОБА_3 вважається таким, що вибув на лікування у зв`язку з пораненням до військової частини НОМЕР_5 з « 11» серпня 2022 року.

Згідно відповіді від військової частини НОМЕР_5 від 17.09.2024 року №591/2366 на запит військової частини НОМЕР_4 від 04.08.2024 року №4068 стало відомо, що старший сержант ОСОБА_3 , 11.08.2022 надійшов на етап медичної евакуації до військової частини НОМЕР_5 . Після обстеження та отримання необхідної медичної допомоги був евакуйований 12.08.2022 року на наступний етап медичної евакуації до Військово-медичного клінічного центру Східного регіону місто Дніпро.

Відповідно до відповіді від військової частини НОМЕР_6 від 10.10.2024 року №555/30914 на запит військової частини НОМЕР_4 від 19.09.2024 року №4877 стало відомо, що старший сержант ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "КЛШМД" ДОР з 12.08.2022 та 17.08.2022 року скерований на наступний етап медичної евакуації до м. Черкаси.

Відповідно відповіді КНП "ЧОКГВВ ЧОР" від 22.10.2024 року №385/01-17 на запит військової частини НОМЕР_4 від 17.10.2024 року №5437 стало відомо, що старший сержант ОСОБА_3 на лікуванні та реабілітації у КНП "ЧОКГВВ ЧОР" з 17.08.2022 року по теперішній час не перебуває, а також ніколи не звертався за медичною допомогою до ввіреного закладу.

За фактом неповернення з лікувального закладу Відповідача - старшого сержанта ОСОБА_4 , проведене службове розслідування, наказ командира військової частини НОМЕР_4 про результати службового розслідування від 10 листопада 2024 року №415.

08 травня 2025 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_4 надійшов рапорт тимчасово виконуючого обов`язки начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_4 старшого солдата ОСОБА_5 (вх. №1766 від 08.05.2025) про можливу переплату грошового забезпечення та додаткової винагороди старшому сержанту ОСОБА_2 , який вважається таким, що не повернувся з лікувального закладу до військової частини з 18 серпня 2022 року по теперішній час згідно службового розслідування, проведеного відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 25 липня 2024 року №504. Можлива сума переплати грошового забезпечення та додаткової винагороди складає 521940,58 грн. (п`ятсот двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок гривень п`ятдесят вісім копійок).

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (з адміністративно-господарської діяльності) від 09 травня 2025 року №190 було призначене службове розслідування за фактом можливої переплати грошового забезпечення старшому сержанту ОСОБА_2 .

В ході проведення службового розслідування за фактом можливої переплати грошового забезпечення старшому сержанту ОСОБА_2 , виявлено факт переплати Відповідачу грошового забезпечення та додаткової винагороди, всього у розмірі 521940,58 грн. (п`ятсот двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок гривень п`ятдесят вісім копійок), а саме:

переплата за серпень 2022 року становить 110875,48 грн.;

переплата за вересень 2022 року становить 115954,20 грн.;

переплата за жовтень 2022 року становить 115954,20 грн.;

переплата за листопад 2022 року становить 130769,60 грн.;

переплата за грудень 2022 року становить 48387,10 грн.

Із пояснення сержанта з матеріального забезпечення 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_4 старшого сержанта ОСОБА_6 вбачається, що колишній старший стрілець 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_4 старший сержант ОСОБА_3 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 не доповів про факт закінчення лікування в лікувальному закладі 18 серпня 2022 року своєму безпосередньому начальнику. Використовуючи час по закінченню лікування на власний розсуд військовослужбовець продовжував виходити на зв`язок переконуючи в продовженні строку лікування. З січня 2023 року старший сержант ОСОБА_3 перестав виходити на зв`язок. До підрозділу будь- яких документів про закінчення стаціонарного лікування з медичних закладів не надходило.

Згідно пояснення головного сержанта 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_4 сержанта ОСОБА_7 стало відомо, що колишній старший стрілець 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_4 старший сержант ОСОБА_3 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 не доповів про факт закінчення лікування в лікувальному закладі 18 серпня 2022 року своєму безпосередньому начальнику. Використовуючи час по закінченню лікування на власний розсуд військовослужбовець продовжував виходити на зв`язок переконуючи в продовженні строку лікування. З січня 2023 року старший сержант ОСОБА_3 перестав виходити на зв`язок. До підрозділу будь-яких документів про закінчення стаціонарного лікування з медичних закладів не надходило.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з основної діяльності) від 07 липня 2025 року №171 старший стрілець 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_4 старший сержант ОСОБА_3 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що заподіяв державі в особі військової частини НОМЕР_4 шкоду на загальну суму 521940,58 грн. (п`ятсот двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок гривень п`ятдесят вісім копійок).

Відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України станом на 25 серпня 2025 року військову частину НОМЕР_4 ліквідовано, особовий склад та архівні документи наразі передано правонаступнику - військовій частині НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Позивачем зазначено, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки був відсутній на службі без поважних причин, проте отримував грошове забезпечення, а відтак наявні підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

Отже, звертаючись до суду з даною позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача виплачені кошти в сумі 521940,58 грн, як безпідставно набуте майно.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до п. 12 Порядку №260, військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Натомість, згідно п. 15 Порядку №260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Згідно п.5. розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до положень ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Водночас ст. 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п.1 ч.І ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

Верховний Суд висловив правову позицію в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-91 цс 14, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Аналіз ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, та наведеної правової позиці Верховного Суду свідчить про те, що у разі виплати особі без необхідності чи без правової підстави грошової допомоги або якщо відпала підстава для такої виплати, то платнику ці кошти поверненню не підлягають, крім випадків наявності рахункової помилки з боку платника і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно, законодавство передбачає виключні випадки поверненню набутих особою платежів, у тому числі, заробітної плати та/або грошового забезпечення, а однією із них є те, що ця виплата є результатом недобросовісності з боку набувача.

Недобросовісність набувача підтверджується вчиненням ним діянь, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (КОД ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) суму нанесених збитків державі внаслідок безпідставного набуття коштів, у розмірі 521 940,58 грн. (п`ятсот двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок гривень п`ятдесят вісім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН