Справа № 620/4531/24
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 січня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/4531/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Шашери М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні по справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання неправомірної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні №77280419 від 21.02.2025 про зобов`язання боржника нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби.

Заява мотивована тим, що з 20.02.2025 Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області знаходиться в стані припинення. Разом з тим, положенням про МВС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №878, МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах: забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг; захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні; цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Отже, МВС України є органом влади, який формує державну політику, зокрема у сфері забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг. Між тим, реалізація державної політики у вказаній сфері відноситься до компетенції Національної поліції, а до цього вказані завдання та функції держави покладались на міліцію. Таким чином правонаступником прав та обов`язків ліквідованого УМВС України в Чернігівській області, ураховуючи правовий статус, обсяг повноважень і принцип територіальності, є територіальний орган Національної поліції, а саме Головне управління Національної поліції в Чернігівській області.

Розгляд заяви призначено на 18.12.2025.

Для сповіщення ГУНП в Чернігівській області розгляд заяви відкладено на 23.12.2025.

23.12.2025 від представника ГУНП в Чернігівській області надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви з метою надання часу для підготовки пояснень.

Ухвалою суду від 23.12.2025 у задоволенні клопотання ГУНП в Чернігівській області про витребування доказів відмовлено.

Розгляд заяви відкладено на 08.01.2026.

Сторони про розгляд заяви повідомлені належним чином.

Від представника ГУНП в Чернігівській області надійшли пояснення, у яких зазначено, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо засновником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області є Міністерство внутрішніх справ України, основним видом діяльності - діяльність з охорони громадського порядку та безпеки. Рішення про створення та припинення вказаної юридичної особи публічного права приймались Міністерством внутрішніх справ України. З Єдиного державного реєстру вбачається, що Управління МВС України в Чернігівській області 20.02.2025 припинено як юридична особа публічного права без правонаступництва. За таких підстав, ГУНП в Чернігівській області не є правонаступником УМВС України в Чернігівській області і не уповноважене виплачувати особам, що не перебували з ним у трудових відносинах, одноразову грошову допомогу при звільненні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.06.2024, яке набрало чинності 23.09.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби (а.с. 46-48).

17.02.2025 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №620/4531/24 (а.с.57).

21.02.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77280419, боржником у якій є Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ().

Разом з тим, на даний час Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області припинено, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Вирішуючи заяву по суті, суд враховує таке.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду від 16.08.2019 у справі №П/811/3414/15, від 11.11.2024 у справі № 520/5147/19, від 04.08.2022 у справі № 824/3161/14-а виснував позиції з питань правонаступництва у подібних відносинах.

Так, у вказаних постановах, даючи оцінку аргументам ГУ НП про те, що воно не є правонаступником УМВС, Верховний Суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду України, висловлені в постановах від 04.03.2014 у справі № 21-8а14, від 27.05.2014 у справі № 21-108а14. У цих постановах Верховний Суд України вказав, що ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Ліквідація УМВС з одночасним створенням іншого органу ГУ НП, який буде виконувати повноваження (завдання) органу, що ліквідується, передбачає зобов`язання роботодавця (держави) вжити заходів щодо працевлаштування працівників ліквідованого у такий спосіб органу.

Слід зауважити, що Верховний Суд України в постанові від 28.10.2014 у справі №21-484а14 визначив правову позицію, за якою встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Отже зазначені вище доводи Верховного Суду, вказують про фактичне правонаступництво органів МВС України органами Національної поліції України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 жовтня 2014 року «По особовому складу» №2239 о/с звільнений з посади Першого заступника начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області начальника слідчого управління.

На виконання рішення суду ОСОБА_1 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.06.2022 №382 о/с поновлено з 28.10.2014 на займаній посаді.

Наказом УМВС України в Чернігівській області від 10.08.2022 №1 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби через скорочення штатів.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області 20.02.2025 припинено (запис №033006748) (а.с. 160).

Отже, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, як юридична особа ліквідовано.

Також суд враховує, що у зв`язку з реформуванням правоохоронних органів, Закон України «Про міліцію» втратив чинність та вступив у дію Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 1 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», останній набирає чинності через три місяці з дня наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) частини сьомої статті 15 та частини п`ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Закон України «Про Національну поліцію» опублікований в газеті Голос України 06.08.2015 за №141-142.

Згідно з п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону, можуть були прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до п. 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або неприйняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Суд, проаналізувавши ст.ст. 1, 2 Закону України «Про міліцію» («Міліція в Україні», «Основні завдання міліції») та ст.ст. 1, 2 Закону України «Про Національну поліцію» («Національна поліція України», «Завдання поліції»), дійшов висновку про те, що вони покликані виконувати аналогічні функції держави у правоохоронній сфері, по протидії злочинності й підтриманню безпеки і правопорядку. Таким чином, служба в міліції та служба в поліції за своєю суттю є тотожною.

Суд вважає необхідним також звернути увагу на судову практику ЄСПЛ. Так, у справі «Чуйкіна проти України» (Заява № 28924/04) 13.01.2011 ЄСПЛ виклав наступний висновок: « 51. У цій справі національні органи покладалися на той факт, що орган державної влади було ліквідовано без правонаступництва, що стало підставою для закриття провадження щодо цього органу. Суд встановив, що ліквідація державної установи без правонаступництва не може звільнити державу від необхідності виконання рішення щодо ліквідованого органу. Суд також зазначив, що «інший висновок дозволить державі використовувати такий підхід, щоб уникати сплати боргів своїх органів, особливо беручи до уваги те, що потреби, які змінюються, змушують державу часто змінювати свою організаційну структуру, включаючи формування нових органів та ліквідацію старих» (рішення від 15 липня 2010 року у справі «Нікітіна проти Росії» (Nikitina v. Russia), заява № 47486/07, п. 19, наразі ще не набуло статусу остаточного)».

ЄСПЛ визначив, що подібний підхід слід застосовувати до судового провадження у справі проти державного органу, в якому особа оскаржує виконавче провадження, враховуючи, що це виконання було і залишається обов`язком держави, незалежно від того, який конкретно орган відповідає за виконання цієї функції у будь-який момент часу. Тому ліквідація відділу Державної виконавчої служби без правонаступництва у цій справі призвела до відмови заявниці у праві на вирішення суті її позову остаточним рішенням суду щодо відшкодування. Отже Суд доходить висновку, що такою відмовою заявницю було позбавлено права на доступ до суду. Таким чином, у цій справі було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, заява ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні №77280419 має бути задоволена шляхом заміни боржника з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області () на правонаступника Головне управління національної поліції в Чернігівській області (проспект Перемоги, буд.74, м. Чернігів, 14000, ).

Керуючись статтями 241-243, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області () на правонаступника Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (проспект Перемоги, буд.74, м. Чернігів, 14000, ) у виконавчому провадженні №77280419 про зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 08.01.2026

Суддя С.В. Бородавкіна