Справа № 380/22301/25
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

05 січня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву про забезпечення позову в справі за позовом Громадської організації «Майстерня Мрії» до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправною та скасування постанови,

у с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Громадської організації «Майстерня Мрії» до Державної інспекції архітектури та містобудування України з вимогами:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №49-2025/02-3-02 від 24.10.2025р.;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 09.10.2025р.

Ухвалою суду від 14.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.12.2025.2025 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову (вх.№102921) у якій позивач просить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного припису до набрання законної сили судовим рішенням у справі №380/22301/25.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення може призвести до призначення нових позапланових перевірок, накладення додаткових штрафів за невиконання припису та звернення ДІАМ до суду з позовом про знесення самочинного будівництва. Позивач також зазначає про очевидні ознаки протиправності припису, оскільки перевірка проводилась в умовах воєнного стану без погодження відповідного Міністерства, а вид припису не відповідає характеру виявлених порушень.

Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить та/або унеможливить і знівелює захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав і інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, та призведе до ускладнення чи неможливості виконання судового рішення, у разі задоволення позову, а саме прийняте рішення не зможе відновити порушені права заявника і ускладнить відновлення його порушених прав.

Тому вважає, що наведені обставини об`єктивно свідчать про наявність реальної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі №380/22301/25.

Від Державної інспекції архітектури та містобудування України надійшли заперечення на заяву (вх.3103436 від 30.12.2025). В обґрунтування вказує, що оскаржуваний припис винесений за результатами законної позапланової перевірки, погодженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 12.09.2025 № 1383 у відповідь на колективні звернення громадян щодо загрози їхнім правам та безпеці. Відповідач наголошує, що аргументи позивача про можливі майбутні штрафи або нові судові справи мають виключно гіпотетичний характер і не можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки суд захищає лише реально порушені права. Крім того, ДІАМ зазначає, що зупинення дії припису фактично заблокує державний архітектурно-будівельний контроль, створить умови для продовження самочинних робіт без належних дозволів та поставить приватні інтереси організації вище за публічний інтерес і безпеку суспільства, а будь-які фінансові втрати позивача не є незворотними та можуть бути відшкодовані в загальному порядку. Просить відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Дослідивши заяву Громадської організації «Майстерня Мрії» про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.151 КАС України, адміністративний позов може бути забезпечено забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Частина 2 ст.151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, із поданої заяви про забезпечення позову не вбачається підставності для вжиття таких заходів, а лише вказано на протиправність припису, проте не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Судом такі підстави також не встановлені.

Більш того, суд до доводів заявника, викладених у заяві про забезпечення позову ставиться критично, позаяк оцінку протиправності припису буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Водночас, суд вбачає за необхідне наголосити на тому, що порушене право заявника/позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до переконання, що у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Суд зазначає, що співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 у справі № 826/5233/18 (адміністративне провадження № К/9901/59189/18).

Таким чином, подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та непідтвердженою доказами, а вжиттям такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, без встановлення будь-яких обставин, дослідження доказів у судовому засіданні, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Громадської організації «Майстерня Мрії» до Державної інспекції архітектури та містобудування про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Згідно ч. 8 ст. 154 КАС України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Грень Н.М.