Справа № 300/3707/25
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" січня 2026 р. справа № 300/3707/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 22.04.2024 та зобов`язання до вчинення дій, -

Виклад позицій стонін. Процескальні дії суду:

Шевченко Наталія Павлівна в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач, ГУ ПФ України у Вінницькій області), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №561 від 22.04.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до пункту «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 17.01.2025 дня звернення за призначенням пенсії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 17.01.2025 звернулася через веб-портал до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, однак 24.01.2025 ГУ ПФ України в Чернігівській області прийняло рішення № 61 про відмову в призначенні пенсії позивачу. Позивач звернулась із заявою від 10.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, однак 18.02.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області прийняло рішення № 61 про відмову в призначенні пенсії позивачу. ОСОБА_1 14.04.2025 звернулася через веб-портал до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, однак 22.04.2025 ГУ ПФ України у Вінницькій області прийняло рішення № 61 про відмову в призначенні пенсії позивачу, оскільки при страховому стажі 30 років 05 місяців 02 дні, пільговий стаж за Списком № 1 4 роки 3 місяці 17 днів, позивач має право на призначення пенсії після досягнення 54 років 8 місяців. Представник позивача вважає протиправним рішення № 61 про відмову у призначенні пенсії позивачу, прийняте ГУ ПФУ у Вінницькій області 22.04.2025. Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 (далі - Рішення № 1-р/2020) визначено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах. Так, пенсійний вік для жінок, які відпрацювали не менше 7 років 6 місяців на посадах за Списком № 1 становить 45 років. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам. Оскільки, станом на дату звернення до пенсійного органу 17.01.2025 позивач досягнула встановленого пунктом а ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсійного віку 51 рік 9 місяців (за наявності повних 4 років стажу роботи за Списком №1 необхідний пенсійний вік 49 років 8 місяців), має необхідний документально підтверджений пільговий стаж роботи за Списком №1 тривалістю понад 4 роки 3 місяці та загальний стаж роботи тривалістю понад 30 років 05 місяців 02 дні (необхідний згідно п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення 15 років), то, на думку представника позивача, в ОСОБА_1 є всі законні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1.

Ухвалою від 02.06.2025 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

08.07.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ПФ України у Вінницькій області від 07.07.2025 на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечив проти задоволення позову. Представник відповідача вказав, що відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пільгових умовах мають працівники, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення віку 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. На дату звернення - 14.04.2025 ОСОБА_1 виповнилось 52 роки 9 днів, при страховому стажі 30 років 05 місяців 02 дні, пільговий стаж за Списком № 1 4 роки 3 місяці 17 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 89-93).

До відзиву ГУ ПФ України у Вінницькій області від 07.07.2025 на позовну заяву відповідач долучив копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 96-193).

Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 17.01.2025 через веб-портал до територіального органу Пенсійного фонду України ГУ ПФ України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 96-99). До заяви долучено копії: диплому серії НОМЕР_1 від 24.06.1992; трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.09.1992; довідки Управління освіти Калуської міської ради від 26.12.2024 № 61; свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12.04.1973; свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 27.05.1999; свідоцтва про народження серії № НОМЕР_5 від 15.07.2003; свідоцтва про укладення шлюбу серії № НОМЕР_6 від 30.10.1993; додатку до наказу № 73 від 16.02.1999; архівної довідки від 16.01.2025 № 01.7-06/60; архівної довідки від 16.01.2025 № 01.7-06/61; архівної довідки від 16.01.2025 № 01.7-06/62; архівної довідки від 16.01.2025 № 01.7-06/59; заяву про підтвердження стажу роботи; наказу № 73 від 16.02.1999; наказу № 6 від 07.02.2001; наказу № 578 від 22.12.2003; висновку № 1303 від 29.03.2004 (а.с. 100-127).

За результатом розгляду заяви від 17.01.2025 ГУ ПФ України в Чернігівській області прийняло рішення від 24.01.2025 № 61 про відмову у призначенні пенсії, оскільки відсутній пільговий стаж по Списку № 1 (а.с. 128-129).

Позивач звернулась із заявою від 10.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 129). До вказаної заяви долучено копії: довідки від 21.01.2025 № 1 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; наказу від 30.12.2005 № 550-кн; висновку № 2308 від 27.02.2006 (а.с. 131-133).

За результатом розгляду заяви від 10.02.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області 18.02.2025 прийняло рішення № 61 про відмову в призначенні пенсії позивачу, оскільки відсутній пільговий стаж по Списку № 1 (а.с. 135).

07.02.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області склало акт перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії за № 0900-0903-1/978, згідно якого розбіжностей з даними первинних документів не встановлено (а.с. 139-143).

11.03.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області склало акт перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії за № 0900-0903-1/1833, згідно якого розбіжностей з даними первинних документів не встановлено (а.с. 136-138).

17.03.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області прийняло рішення № 61 про відмову в призначенні пенсії позивачу, стаж роботи за Списком № 1 становить: 2 роки, 10 місяців, 1 день (а.с. 144-145).

Позивач звернулася із заявою від 14.04.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 146). До вказаної заяви долучено копії: довідки від 21.01.2025 № 1 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; наказу від 30.12.2005 № 550-кн; висновку № 2308 від 27.02.2006; наказу № 6 від 07.02.2001; наказу №578 від 22.12.2003; висновку № 1303 від 29.03.2004; наказу № 73 від 16.02.1999; наказу № 154 від 12.04.2021 (а.с. 147-185).

За результатом розгляду заяви від 14.04.2025 ГУ ПФ України у Вінницькій області прийняло рішення від 22.04.2025 № 561 про відмову у призначенні пенсії. Згідно вказаного рішення від 22.04.2025 № 561 страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяців 02 дні, пільговий стаж за Списком № 1 становить 04 роки 03 місяці 17 днів, що дає право на зниження пенсійного віку на 5 років 4 місяці. Відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів 1 та 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 190-191).

Суд звертає увагу на те, що в заголовку рішення ГУ ПФ України у Вінницькій області № 561 про відмову у призначенні пенсії містить дату 22.04.2024, однак це є очевидною опискою в частині року, оскільки внизу цього ж рішення зазначено дату 22.04.2025.

Листом від 25.04.2025 № 0900-0210-8/22624 Головне управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області направило позивачу рішення від 22.04.2025 № 561 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії (а.с. 79).

Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФ України у Вінницькій області №561 від 22.04.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, представник позивача звернулася до суду з цим позовом, в якому просить суд скасувати таке рішення та зобов`язати ГУ ПФ України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до пункту «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 17.01.2025 дня первинного звернення за призначенням пенсії.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами та нормами права:

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені статтею 114 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Так, частиною першою статті 26 Закону № № 1058-IV передбачено:

Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

При цьому, статтею 12 вказаного вище Закону передбачено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Водночас статтю 13 Закону України Про пенсійне забезпечення визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020. Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020.

Так, відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

За вказаних обставин, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права, усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.

Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалою від 16.12.2020 Верховний Суд відкрив провадження у зразковій адміністративній справі № 360/3611/20 та визначив такі ознаки типових справ:

- позивачі є особами, які після ухвалення 23.01.2020 Конституційним Судом України рішення № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) звернулись за призначенням пенсії згідно зі статтею 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VІІІ, оскільки вказані норми із зазначеними змінами визнані неконституційними;

- відповідачами є один і той самий суб`єкт владних повноважень - територіальні органи Пенсійного фонду України, уповноважені на вирішення питання про призначення пенсії;

- спірні відносини стосуються набуття права на призначення пенсії на пільгових умовах позивачами, що досягли пенсійного віку, визначеного статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення, у редакції чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, після набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій;

- позивачами у цих справах заявлено аналогічні позовні вимоги (визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо призначення пенсії статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення, в редакції чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення.

Справа № 300/3707/25 відповідає ознакам типової справи, які визначені в ухвалі Верховного Суду від 16.12.2020. Як наслідок, суд вважає за необхідне врахувати висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021, що ухвалені в зразковій справі № 360/3611/20, оскільки спірні відносини стосуються набуття права на призначення пенсії на пільгових умовах позивачами, що досягли пенсійного віку, визначеного статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення, у редакції чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, після набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій.

В спірному випадку між сторонами фактично існує спір виключно щодо досягнення позивачем пенсійного віку, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 зі зменшенням віку пропорційно до визнаного пільгового стажу. Між сторонами немає спору щодо достатності у позивача загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії, та атестації робочого місця за посадою, що дає право на пільгову пенсії за Списком № 1.

З огляду на вказане, суд застосував такі норми права до спірних правовідносин, виходячи з висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021, що ухвалені в зразковій справі № 360/3611/20.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 360/3611/20 вказала:

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах .

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом б статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом б статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України ).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Судом встановлено, що вперше ОСОБА_1 звернулася із заявою від 17.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 96-99). За результатом розгляду заяви від 17.01.2025 ГУ ПФ України в Чернігівській області прийняло рішення від 24.01.2025 № 61 про відмову у призначенні пенсії, оскільки відсутній пільговий стаж по Списку № 1 (а.с. 128-129).

Надалі, позивач звернулась із заявою від 10.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 129). За результатом розгляду заяви від 10.02.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області 18.02.2025 прийняло рішення № 61 про відмову в призначенні пенсії позивачу, оскільки відсутній пільговий стаж по Списку № 1 (а.с. 135).

Також, 07.02.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області склало акт перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії за № 0900-0903-1/978, згідно якого розбіжностей з даними первинних документів не встановлено (а.с. 139-143).

11.03.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області склало акт перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії за № 0900-0903-1/1833, згідно якого розбіжностей з даними первинних документів не встановлено (а.с. 136-138).

17.03.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області прийняло рішення № 61 про відмову в призначенні пенсії позивачу, стаж роботи за Списком № 1 становить 2 роки 10 місяців 1 день (а.с. 144-145).

Позивач звернулася із заявою від 14.04.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 146). За результатом розгляду заяви від 14.04.2025 ГУ ПФ України у Вінницькій області прийняло рішення від 22.04.2025 № 561 про відмову у призначенні пенсії. Згідно вказаного рішення від 22.04.2025 № 561 страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяців 02 дні, пільговий стаж за Списком № 1 становить 04 роки 03 місяці 17 днів, що дає право на зниження пенсійного віку на 5 років 4 місяці. Відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів 1 та 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 190-191).

Наявність в позивача необхідного страхового стажу, у тому числі на роботах з шкідливими умовами праці, факту атестації робочих місць на таких роботах, підтверджується долученими до вищевказаних заяви від 21.09.2023 трудовою книжкою, довідками роботодавців та розрахунком стажу, проведеним пенсійним органом.

Так, згідно рішення відповідача від 22.04.2025 № 561 страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяців 02 дні, пільговий стаж за Списком № 1 становить 04 роки 03 місяці 17 днів, що дає право на зниження пенсійного віку на 5 років 4 місяці.

Позивач не оспорює вказаного висновку пенсійного органу щодо розрахунку стажу.

Водночас позивач оспорює висновок відповідача щодо недосягнення нею пенсійного віку, що дає право на вихід на пенсію на пільгових умовах за списком № 1, який зроблено відповідачем з огляду на розрахунок такого віку із зниженням пенсійного віку на 5 років 4 місяці, з первинної величини - 60 років, замість 55 років.

Згідно з абзацом 2 пунктів а та б частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, в редакції до змін внесених Законом від 02.03.2015 № 213-VIII, працівникам, які мають не менше половини стажу на стажу на роботах: із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (тобто Список № 1), пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам; із шкідливими і важкими умовами праці (тобто Список № 2), пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Передбачений статтею 12 Закону Закону № 1788-XII пенсійний вік для жінок становить 55 років.

Вищевказане підтверджує право ОСОБА_1 на зниження пенсійного віку на 5 років 4 місяці, з розрахунку 1 рік 4 місяці за кожен із 4 років пільгового стажу від пенсійного віку 55 років. Тобто позивач набула право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 в 49 років 8 місяців (55 років 5 років 4 місяці).

Отже, суд висновує, що відмова пенсійного органу в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за віком, є протиправною.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення ГУ ПФ України у Вінницькій області №561 від 22.04.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 потрібно скасувати як протиправне, оскільки прийняте без відповідної правої підстави.

Щодо дати, з якої ОСОБА_1 має бути призначена пенсію за віком на пільгових умовах, то суд вказує на таке.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В спірному випадку із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу 17.01.2025, тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення особою віку пенсійного віку за її пільгового стажу - 49 років 8 місяців, а тому пенсія має бути призначена позивачу з дня первинного звернення за пенсією, тобто з 17.01.2025.

Так, абзацом четвертим пункту 1.8 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

В спірному випадку, з первинною заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу 17.01.2025, однак в призначенні пенсії позивачу було відмовлено через відсутність необхідних документів. Надалі, ОСОБА_1 зверталася до пенсійного органу із заявами від 10.02.2025 та від 14.04.2025, до яких долучала додаткові документи.

Тобто додаткові документи подані позивачем в межах трьох місяців із дня первинного звернення 17.01.2025, а тому пенсія має бути призначена саме з 17.01.2025. Відповідач при виконанні судового рішення в цій справі має врахувати вказаний висновок суду щодо дати, з якої слід призначити позивачці пенсію.

З огляду на зміст положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд приймаючи рішення, не перебирає на себе повноважень територіального органу Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії особі за її заявою.

В спірному випадку судом зроблено висновок про те, що відповідач необґрунтовано та без відповідної підстави прийняв рішення № 561 від 22.04.2025, наслідком чого є його скасування.

Водночас суд звертає увагу на те, що статтею 58 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Із вказаного можна виснувати, що після реєстрації заяви ОСОБА_1 від 14.04.2025, орган пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував питання про наявність в позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в розумінні Порядок № 22-1, та прийняв остаточне рішення, є ГУ ПФ України у Вінницькій області.

Отже, саме ГУ ПФ України у Вінницькій області, яке розглядало заяву позивача та прийняло протиправне рішення про відмову в призначенні пенсії, є повноважним територіальним органом Пенсійного фонду України, який повинен вчинити дії зобов`язального характеру для відновлення порушеного права позивача за наслідками скасування прийнятого ним протиправного рішення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постановах від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22, від 24.05.2024 у справі № 460/17257/23.

Підсумовуючи, суд вважає, що з метою ефективного захисту права позивача на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, та забезпечення реальної гарантії щодо дії верховенства права в спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у Вінницькій області належить задовольнити частково: визнати протиправним та скасування рішення ГУ ПФ України у Вінницькій області № 561 від 22.04.2025 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати ГУ ПФ України у Вінницькій області повторно розглянути заяву від 14.04.2025 та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 17.01.2025 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні. В решті позову відмовити.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію від 26.05.2025 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 968,96 грн. (а.с. 11).

З огляду на часткове задоволення позову та враховуючи, що спір виник внаслідок протиправного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, позивачу належить присудити за рахунок бюджетних відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 726,72 грн. (484,48+ (484,48/2)=726,72).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 561 від 22.04.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вулиця Зодчих, 22, місто Вінниця, Вінницька область, 21005) повторно розглянути заяву від 14.04.2025 та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.

Відмовити в задоволенні решти позову.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вулиця Зодчих, 22, місто Вінниця, Вінницька область, 21005) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 726 (сімсот двадцять шість) гривень 72 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.