Справа № 420/38407/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (далі в/ч НОМЕР_2 ), в якій позивач просить суд: - визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_2 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військового збору у розмірі 5% з суми виплаченого йому - ОСОБА_1 , грошового забезпечення на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду у справах №420/1960/25, №420/4643/25, №420/1958/25; - зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому - ОСОБА_1 , недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та утриманого військового збору у розмірі 3,5% з суми виплаченого грошового забезпечення на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду у справах №420/1960/25, №420/4643/25, №420/1958/25.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу за контрактом у НОМЕР_1 прикордонного загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ). Згідно з наказом від 06.12.2024 № 944-ос виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Позивач вказує, що на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25 йому було виплачено 9034,66 грн, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25 - 164085,90 грн, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25 - 6039,30 грн, що підтверджується банківськими виписками.

Ним з`ясовано , що із присуджених за вищевказаними судовими рішеннями виплат, відповідачем було утримано ПДФО за ставкою 18% та військовий збір за ставкою 5%, що підтверджено також листом відповідача від 06.10.2025 року №09/Б-280/296 .

Позивач не погоджується із вказаними утриманнями з його виплат та зазначає, що відповідач не врахував, що ці виплати є грошовим забезпеченням та мали бути виплачені йому не пізніше дня виключення зі списків особового складу.

Та обставина, що станом на день розрахунку позивач вже не був військовослужбовцем, жодним чином не впливає на його право отримати цю компенсацію, оскільки відповідач здійснював остаточний розрахунок, який він зі своєї вини своєчасно не зробив.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 17.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувані докази у відповідача.

Ухвала суду від 17.11.2025 року доставлена в електронний кабінет відповідача 19.11.2025 року та в електронний кабінет третьої особи 19.11.2025 року. Станом на 19.12.2025 року відзив на позов до суду не надійшов, в автоматизованій системі діловодства суду не зареєстровано заяв, клопотань.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_3 ) та учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_4 ).

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та наказом від 06.12.2024 №944-ОС його, звільненого з військової служби наказом від 04.12.2024 №935-ОС, виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.

Після звільнення позивач вважаючи порушеними свої права щодо правильного та повного з ним розрахунку звертався до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2025: зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року у справі №420/1960/25 позивачу виплачено 9034,66 грн, що підтверджується банківською випискою.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, яке набрало законної сили 30.09.2025: зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року, а також грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня відповідного року, на тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 6 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі №420/4643/25 позивачу було виплачено 164085,90 грн, що підтверджується банківською випискою.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25, яке набрало законної сили 24.04.2025: зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2016-2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010 року №889 та індексації грошового забезпечення.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі №420/1958/25 позивачу було виплачено 6039,30 грн, що підтверджується банківською випискою.

На звернення позивача від 07.10.2025 року щодо надання довідки-розрахунок виплачених коштів відповідач листом № 09/Б-280/296 від 06.10.2025 повідомив про розрахунок грошової компенсація за невикористані дні відпустки та зазначив, що виплата позивачу перерахована на картку у розмірі 9034,66 грн після відрахування податків.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати присуджених йому коштів згідно з рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25 з утриманням ПДФО у розмірі 18% та військового збору у розмірі 5%, звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача виходячи з наступного.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 168.5 ст 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі - Порядок №44).

Згідно з п.2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус, зокрема, військовослужбовця, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

За приписами п. 3 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Пунктами 4,5 Порядку №44 визначено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже системний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Таким чином, у відповідача був наявний обов`язок з виплати позивачу грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, на суми, що були виплачені на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25.

Однак, виплату позивачу грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб одночасно з виплатою відповідних сум відповідач не здійснив.

Водночас, суд вважає, що позивачем невірно сформульовані позовні вимоги про протиправність дій відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% із вказаних сум, адже у спірному випадку відповідач мав обов`язок саме виплатити грошову компенсацію податку з доходів фізичних осіб після такого утримання.

Разом з тим, утримання податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% відповідач здійснив правомірно, адже грошове забезпечення є доходом, а тому з нього утримується ПДФО у розмірі 18% на загальних підставах згідно з п.167.1 статті 167 Податкового кодексу України, тому дії відповідача щодо його утримання є правомірними.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не здійснення позивачу одночасної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 168.5 статті 168 ПКУ та п. 2 Порядку №44 при виплаті грошового забезпечення, виплачених на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25 та зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, виплачених на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25.

При цьому суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховує правові висновки Верховного Суду щодо подібних правовідносин, сформованих у постановах від 25.06.2020 року у справі №825/761/17, від 22.06.2018 року у справі №812/1048/17, від 29.07.2020 року у справі №814/142/17 Верховний суд зазначив, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Також Верховний Суд зазначив, що доводи скаржника щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації у зв`язку з тим, що на час виплати одноразової грошової допомоги останній вже втратив статус військовослужбовця, є необґрунтованими, оскільки при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу грошової допомоги при звільненні в повному розмірі грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, мала бути виплачена ОСОБА_1 одночасно з виплатою йому грошової допомоги при звільненні за наявності у позивача статусу військовослужбовця.

Ухвалою Верховного Суду від 24.05.2025 року у справі № 280/6354/24 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини за подібних правовідносин з посиланням на те, що предметом позову у цій справі є зобов`язання компенсувати позивачу суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з суми, виплаченої йому індексації грошового забезпечення, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших. Отже правові висновки Верховного Суду за даним предметом спірних правовідносин не змінювались.

Також суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо утримання військового збору у розмірі 5% з суми виплаченого позивачу, грошового забезпечення на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду у справах №420/1960/25, №420/4643/25, №420/1958/25, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпункту 1 підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ платниками збору є, зокрема особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, тобто фізичні особи - резиденти, які отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (підпункт 162.1.1. п. 162.1 ст. 162 ПКУ).

Відповідно до пп. 1 пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ об`єктом оподаткування збором є для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (пп. 163.1.1 п. 163.1 ПКУ).

Згідно з пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Ставка військового збору становить, зокрема для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною пп. 4 цього підпункту (підпункт 1 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" №4015-IX від 10.10.2024 (набрав чинності 01.12.2024) збільшено ставку військового збору з 1,5 % до 5 % від оподатковуваного доходу фізичних осіб.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні" № 4113-IX від 04.12.2024 уточнений перелік доходів військовослужбовців, до яких застосовується ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка.

Відповідно до пп. 4 пп. 1.3 п.16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зазначена ставка військового збору застосовується до доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Кодексу), зокрема, військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України.

Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №4113 від 04.12.2024 зміни до пунктів 16-1 і 25 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовуються з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" від 10 жовтня 2024 року № 4015-IX.

З огляду на те, що Закон України №4015-IX від 10.10.2024 набрав чинності 01.12.2024, то зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України внесені Законом України №4113-IX від 04.12.2024 щодо ставки військового збору у розмірі 1,5 відсотка застосовуються з 01.12.2024.

Судом встановлено, що на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року у справі №420/1960/25, від 14 квітня 2025 року у справі №420/4643/25, від 24 березня 2025 року у справі №420/1958/25 відповідач виплатив позивачу грошове забезпечення з утриманням з нарахованого доходу військового збору за ставкою 5%.

Однак, до такого доходу позивача, в силу положень Податкового кодексу України, має застосовуватись ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка.

За таких обставин, дії відповідача щодо утримання військового збору у розмірі 5% з суми, виплаченого грошового забезпечення, є протиправними.

Крім того, пунктом 2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.10.2024 року №4015-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» встановлено, що доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.

За таких обставин, відповідач безпідставно надмірно утримав 3,5 відсотки військового збору (5% замість 1,5%) з сум грошового забезпечення позивача, виплачених на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не здійснення позивачу одночасної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб при виплаті сум грошового забезпечення, виплачених на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25 та зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу вказаної компенсації; визнання протиправними дій відповідача щодо утримання військового збору у розмірі 5% з сум виплаченого позивачу грошового забезпечення на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25 та зобов`язання відповідача повернути позивачу утриманий військовий збір у розмірі 3,5% при виплаті сум грошового забезпечення, виплачених на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 7, 9, 241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не здійснення ОСОБА_1 при виплаті сум грошового забезпечення на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25 одночасної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, утриманого при виплаті грошового забезпечення на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо утримання військового збору у розмірі 5% з сум виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25 .

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) повернути ОСОБА_1 утриманий військовий збір у розмірі 3,5% утриманий при виплаті сум грошового забезпечення на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №420/1960/25, від 14.04.2025 року у справі №420/4643/25, від 24.03.2025 року у справі №420/1958/25.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва