Справа № 240/15102/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/15102/24

07 січня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду знаходиться вищезазначена адміністративна справа.

Під час апеляційного розгляду справи з`ясовано, що в якості доказу на підтвердження участі у бойових діях позивач надав довідку військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024 №1742

Поряд з цим, Верховний Суд, зокрема у постанові від 25 січня 2024 року (справа № 560/1216/23) зокрема звернув увагу, що без дослідження бойових розпоряджень та журналів ведення бойових дій, висновки судів щодо підтвердження/не підтвердження обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та кількості днів такої участі є однаково необґрунтованими.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2024 року у справі № 360/563/23 зазначив, що виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000,00 грн обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення/ здійснення (пункт 1 Постанови № 168). З цієї позиції повнота судового розгляду передбачала б з`ясування (у сукупності): які завдання/заходи виконував військовослужбовець, перебуваючи у відрядженні в підпорядкуванні прикордонного загону упродовж спірного періоду. Звернуто увагу на важливість цих обставин для правильного вирішення справи, тоді як суди попередніх інстанцій не приділили їм належної уваги.

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2024 року у справі № 200/296/23 зауважив, що якщо позивач протягом періоду, щодо якого виник спір, проходив військову службу, перебуваючи у відрядженні, але не виконував бойових завдань чи інших завдань, які в розумінні пункту 1 Постанови № 168 дають підстави для виплати додаткової винагороди у (збільшеному) розмірі до 100 000 грн, то необхідно з`ясувати, які завдання він у такому разі виконував протягом цього часу та/або де проходив службу у цей час. Більше того, виходячи зі змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві (частина третя статті 2 КАС України) саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування необхідних доказів. З огляду на наведене, у вимірі обставин справи, з яких виник спір, а також зважаючи на аргументи представника позивача, суди попередніх інстанцій мали з`ясувати які завдання/заходи виконував/здійснював позивач, будучи направленим у службове відрядження в оперативне підпорядкування військової частини, упродовж спірного періоду.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у справах №200/467/23 та №420/965/23.

Однак, в подальшому Верховним Судом змінено правову позицію в даній категорії справ, а саме-в частині оцінки довідки, яка видана на підставі бойового розпорядження, де Суд зробив висновок, що така є допустимим, належним, достовірним та достатнім доказом безпосередньої участі позивача (відрядженого військовослужбовця) у бойових діях або заходах.

Вказана правова позиція Верховного Суду підтримана в тому числі у справах № 120/4387/23, № 120/4967/23, № 120/5151/23, №120/7509/23, №120/4953/23, №120/7502/23, №120/14606/23, №120/5154/23, №120/14641/23 та № 120/3181/23.

При цьому, Верховний Суд у постановах від 05 грудня 2024 року у справі № 120/4135/23 та від 17 грудня 2024 року у справі № 120/5140/23 на підставі аналізу положень наказу № 164-АГ зазначив, що підставою для виплати додаткової винагороди є відповідний наказ командира, а процедура підтвердження участі у бойових діях (пункт 3) здійснюється шляхом видачі довідки (додаток № 1) та базується на одному з визначених документів (бойовому наказі, журналі бойових дій чи рапорті). Таким чином, навіть якщо підтверджуючі докази містять формальні недоліки, але засвідчують фактичну участь у заходах, це може бути достатньо для нарахування додаткової винагороди.

Між тим, як свідчать результати моніторингу судових рішень Верховного Суду в ЄДРСР, судова практика в даній категорії справ черговий раз змінена.

Верховний Суд у постанові від 07 лютого 2025 року у справі № 120/7488/23 вказав, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки бойовому розпорядженню, на підставі якого було видано довідку та в порушення принципу офіційного з`ясування обставин у справі не витребував відповідні докази (рапорти начальника, журнали бойових дій тощо) з власної ініціативи, адже саме вони мали б достовірно підтверджували чи спростовували факт безпосередньої участі позивача у бойових діях.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 17 січня 2025 року у справі № 120/7513/23 вказав, що суд апеляційної інстанції не дослідив первинні документи, на які посилається відповідач, та не з`ясував чи дійсно такі документи існують і чи вони були належним чином оформлені та збережені. Суд не мав у своєму розпорядженні журнали службово-бойових дій, в яких зафіксовані відомості за спірний період. Тобто, фактично судом зроблено висновок на підставі інформації з довідки, а не оригінальних документів (журналів), які б достовірно підтверджували чи спростовували факт безпосередньої участі у бойових діях.

Відповідно до вимог статті 9 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною 4 вказаної статті закріплений обов`язок суду щодо вжиття визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі.

Вказане також узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З урахуванням викладеного, зважаючи на необхідність забезпечення додержання вимог ч. 2 ст.2 КАС України щодо всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зобов`язання в/ч НОМЕР_1 надати суду наявну в останньої інформації щодо участі позивача у бойових діях у спірні періоди.

При цьому, колегія суддів враховуючи ту обставину, що документи, якими підтверджується чи спростовується факт участі ОСОБА_1 у бойових діях, можуть бути документами з грифом "секретно" чи "дск", звертає увагу відповідача на те, що останній може надати не копії самих документів, а інформацію що стосується конкретної особи та міститься у вказаних документах, без інформації, що містить обмежений доступ.

Колегія суддів враховує також і те, що відповідач входить до військового формування ЗСУ та на даний час може брати участю у бойових діях, а тому необхідно надати йому час, достатній для виконання даної ухвали.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч.7 ст.80 КАС України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до частин шостої-восьмої статті 80 КАС України, будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст. 149 КАС суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 80, 205, 243, 308, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати суду протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали наступну інформацію:

- з якою метою ОСОБА_1 був відряджений (мобілізований) до військової частини НОМЕР_1 ;

- чи відносилась територія, де знаходилася військова частина НОМЕР_1 у спірний період, до переліку територій, де ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих;

- чи залучався ОСОБА_1 , у числі інших військовослужбовців до виконання бойових завдань у складі органів військового управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, які саме завдання, на підставі яких бойових наказів (розпоряджень) та за якою посадою виконувала позивач у цьому періоді; якщо не залучався та не виконував, надати пояснення, що слугувало підставою для видачі довідки №1742 від 06.06.2024;

- інформаційний витяг або копію журналу бойових дій за період з 01.01.2023 року по 08.01.2023 року; з 21.01.2023 року по 13.04.2023 року; з 25.04.2023 року по 03.08.2023 року; з 15.08.2023 року по 15.10.2023 року; з 29.10.2023 року по 30.12.2023 року (у разі неможливості інформацію щодо наявності записів) стосовно ОСОБА_1 ;

- відомості з журналу надходжень розпоряджень по підрозділу, в якому проходив службу ОСОБА_1 та інформацію щодо виконання вказаних розпоряджень саме позивачем за період з 01.01.2023 року по 08.01.2023 року; з 21.01.2023 року по 13.04.2023 року; з 25.04.2023 року по 03.08.2023 року; з 15.08.2023 року по 15.10.2023 року; з 29.10.2023 року по 30.12.2023 року;

- у разі відсутності ОСОБА_1 у списках про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в період з 01.01.2023 року по 08.01.2023 року; з 21.01.2023 року по 13.04.2023 року; з 25.04.2023 року по 03.08.2023 року; з 15.08.2023 року по 15.10.2023 року; з 29.10.2023 року по 30.12.2023 року, інформацію щодо місця перебування позивача та виду виконуваних ним бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 за цей період;

- іншу інформацію щодо документів, що підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у воєнних (бойових) діях або заходах із зазначенням кількості днів помісячно такої участі за період з 01.01.2023 року по 08.01.2023 року; з 21.01.2023 року по 13.04.2023 року; з 25.04.2023 року по 03.08.2023 року; з 15.08.2023 року по 15.10.2023 року; з 29.10.2023 року по 30.12.2023 року або інформацію що спростовує його участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Копію ухвали направити особам, що беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.