Справа № 500/60/26
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/60/26

07 січня 2026 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Баб`юк П.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову Борсуківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області до Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Борсуківська сільська рада Кременецького району Тернопільської області звернулася до Тернопільського кружного адміністративного суду із позовом до Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить:

скасувати постанову старшого державного виконавця Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сачко Анастасії Василівни, щодо примусового виконання за виконавчим листом 500/685/25 від 22.12.2025 та відкриття виконавчого провадження №7988303 від 25.12.2025;

скасувати постанову старшого державного виконавця Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сачко Анастасії Василівни, щодо про стягнення виконавчого збору ВП №7988303 від 25.12.2025.

Підставою для звернення слугувала незгода позивача із постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.12.2025 та стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №7988303, у зв`язку із самостійним виконанням рішення суду від 24.04.2025 в адміністративній справі №500/685/25 до відкриття виконавчого провадження.

До позовної заяви Борсуківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області також додано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні № 7988303 за виконавчим листом 500/685/25 від 22.12.2025 до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі Борсуківської сільської ради про скасування даної постанови.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року у справі 500/685/25 визнано протиправною бездіяльність Борсуківської сільської ради, що полягає у нерозгляді на сесії сільської ради подання Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 02.10.2023 № 1145 та від 03.11.2023 № 1322 щодо віднесення земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :01:001:1421 площею 7,4355 га та :01:001:1420 площею 5,7595 га до самозаліснених. Зобов`язано Борсуківську сільську раду розглянути на сесії сільської ради подання Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 02.10.2023 № 1145 та від 03.11.2023 № 1322 щодо віднесення земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :01:001:1421 площею 7,4355 га та :01:001:1420 площею 5,7595 га до самозаліснених та за результатами такого розгляду прийняти відповідні рішення.

Зазначає, що 30.12.2025 засобами поштового зв`язку до заявника надійшли постанови винесені старшим державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, щодо примусового виконання за виконавчим листом 500/685/25 від 22.12.2025.

При цьому, разом з постановою про відкриття виконавчого провадження надійшла постанова від 25.12.2025 про стягнення з заявника (боржника) виконавчого збору в розмірі: 32000,00 грн.

Проте, заявник вказує, що вказані постанови є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки рішення суду було добровільно до відкриття виконавчого провадження та навіть до видачі виконавчого листа, про що повідомлено Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства і Кременецьку окружну прокуратуру.

Зазначає, що вказаний захід забезпечення позову спроможний в повній мірі забезпечити виконання ухваленого судового рішення. Так, у разі ухвалення рішення в користь позивача, останній не зазнає негативних наслідків майнового та правового характеру, що випливають із Закону України "Про виконавче провадження". Водночас, у випадку відмови у задоволенні позовних вимог, відповідач отримає можливість здійснити стягнення, визначеної суми штрафу в установленому порядку. Поміж з цим, у випадку не вжиття заходів забезпечення позову та ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, виконання такого рішення буде утрудненим заходом правового характеру, оскільки полягатиме у поверненні виконаного за виконавчим документом. В останньому випадку, виконання судового рішення супроводжуватиметься тривалим періодом часу та можливими додатковими витратами на правову допомогу з комунального бюджету.

Вказує, що подальше виконання постанови про стягнення виконавчого збору за оскаржуваною постановою до моменту розгляду справи за позовом Борсуківської сільської ради по суті може істотно ускладнити поновлення порушених прав Борсуківської сільської ради його ефективний захист та виконання рішення суду.

Визначаючись щодо наведеного, суд виходить з наступного.

Як передбачено у ч.1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ж ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Суд також має враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Отже, ч.2 ст. 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання судового рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із таким клопотанням, позовним вимогам.

Суд зауважує, що регулювання підстав і порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише певної особи, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв "адекватності", тобто наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема і те, чи спроможний відповідний захід забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також "співмірності", тобто співвідношення негативних наслідків від вжиття певних заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 в постанові №990/99/22.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавчий збір", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з ч.3 та ч.4 ст.27 Закону України "Про судовий збір", за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник вказує на те, що рішення суду було добровільно виконано 24 червня 2025 року, тобто до видачі виконавчих листів та відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства і Кременецьку окружну прокуратуру.

Поряд із цим, суд зазначає, що оцінку правомірності оскаржених постанов виконавця буде надано судом в ході розгляду даної справи по суті, а тому не є беззаперечною підставою для забезпечення позову. Право державного виконавця на винесення оскаржених постанов передбачено Законом України "Про виконавче провадження", а тому відсутні ознаки їх очевидної протиправності.

Як уже зазначено судом, права та обов`язки учасників виконавчого провадження та державного виконавця визначені Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним у вказаних правовідносинах.

Так, згідно ч.4 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи наведене, не знайшли свого підтвердження доводи заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Щодо покликань заявника на те, що подальше виконання постанови про стягнення виконавчого збору за оскаржуваною постановою до моменту розгляду справи за позовом Борсуківської сільської ради по суті може істотно ускладнити поновлення порушених прав Борсуківської сільської ради його ефективний захист та виконання рішення суду, суд зауважує наступне.

Наразі постанова про стягнення виконавчого збору винесена державним виконавцем одночасно з відкриттям виконавчого провадження з виконання виконавчого листа зобов`язального характеру, не є тим виконавчим документом, який виконується в рамках виконавчого провадження №7988303 та не виділена в окреме виконавче провадження.

При цьому, за правилами частини дев`ятої ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, у разі дійсного виконання боржником рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження виконавчий збір не буде підлягати стягненню а виконавче провадження підлягає закінченню.

За наведеного, суд дійшов висновку, що існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача заявником не підтверджено, відсутні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що в свою чергу вказує на безпідставність доводів про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст. 152, 154, 169, 243, 248, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви від 05.01.2026 про забезпечення позову Борсуківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області до Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанов, - відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 07 січня 2026 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.