Справа № 140/10717/25
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/10717/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Костюкевича С.Ф., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Цукровий завод «Володимирцукор» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Цукровий завод «Володимирцукор» (далі ТзОВ ЦЗ «Володимирцукор», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач 1), Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Волинській області від 19.05.2025 №12880618/37837905 та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15.05.2024 №52.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою для складання та направлення на реєстрацію спірних податкових накладних стали фактичні господарські операції між позивачем та його контрагентом (покупцем) ТзОВ «ТК «Форвард груп», з яким позивач 15.05.2025 уклав договір поставки №Ц/1505/146. Відповідно до умов договору покупець зобов`язувався здійснити попередню повну оплату товару, а постачальник - передати його у погоджені строки зі складів у місті Володимир. Позивач вказав, що покупцем така оплата була здійснена 15.05.2024, що підтверджується платіжними інструкціями та первинними бухгалтерськими документами, а товар (цукор білий кристалічний) був відвантажений 17.05.2024, що відображено у видаткових накладних і товарно-транспортних накладних, а також у даних бухгалтерського обліку, у тому числі оборотно-сальдовій відомості та картках рахунку 361. Також зазначив, що всі ці документи були надані комісії регіонального рівня податкового органу разом із поясненнями.

Позивач також зазначає, що для забезпечення належного зберігання товару ним були укладені договори відповідального зберігання з ПП «Агропром-Захід» та з ТзОВ «Волинська Біоенергетична Компанія». Цукор передавався на зберігання та повертався зі зберігання на підставі актів приймання-передачі, що також подавалися до контролюючого органу. Позивач, крім того, надав податковому органу повідомлення форми №20-ОПП щодо виробничого та допоміжного обладнання, яким володіє і користується підприємство. Також позивач посилається на те, що у 2024-2025 роках судами було повністю спростовано твердження ГУ ДПС у Волинській області про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, і рішення про ризиковість було остаточно скасовано в межах справи №140/6559/24, а тому, на думку позивача, відповідач не мав законних підстав застосовувати критерій ризиковості платника при зупиненні реєстрації ПН у травні 2024 року.

За твердженням позивача, рішення комісії регіонального рівня щодо відмови в реєстрації податкових накладних є невмотивованими, такими, що не містять конкретного і вичерпного переліку документів, яких нібито не було подано, та не містять пояснення, які саме надані позивачем документи були складені з порушенням законодавства. Позивач вважає, що ним було надано достатній пакет документів для підтвердження реальності виконаних господарських операцій, а висновки контролюючого органу про невідповідність даних первинних документів податковій інформації» є узагальненими, декларативними та необґрунтованими.

На підставі наведеного просить визнати протиправними та скасувати оскаржувані рішення, а також зобов`язати ДПС України зареєструвати спірні податкові накладні в ЄРПН.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити повністю, з підстав правомірності оскаржуваного рішення. В обґрунтування такої позиції зазначила, що для підтвердження реєстрації спірної ПН позивач подав до контролюючого органу відповідні повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. За результатом аналізу поданих платником податку пакету документів прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації ПН у зв`язку із невідповідністю даних наданих первинних документів та податкової інформації, крім того, спірні ПН складені та подані платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому, зазначила, що позовну вимогу щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну слід розцінювати як вимогу про втручання в дискреційні повноваження відповідача та яка виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З огляду на наведене вважає, що відповідач-1 при прийнятті оскаржуваного рішення діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Внаслідок цього просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, а розгляд справи здійснювати з викликом сторін у судове засідання.

Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Відтак, заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання про розгляд справи з викликом сторін не підлягало судом вирішенню по суті.

У відповіді на відзив позивач підтвердив свої доводи, зазначені у позовній заяві та просив у задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ТзОВ ЦЗ «Володимирцукор» є юридичною особою приватного права, зареєстроване 26.10.2011, є платник податку на прибуток на загальних підставах, платником податку на додану вартість.

Основним видом економічної діяльності товариства є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля. Крім того, товариство здійснює також інші види діяльності, зокрема: 10.81 Виробництво цукру; 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння.

15.05.2025 між ТзОВ ЦЗ «Володимирцукор» (постачальник) та ТзОВ «ТК «Форвард груп» (покупець) укладено договір поставки №Ц/1505/146 (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору постачальник зобов`язується продати покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах даного Договору.

Згідно п. 1.2. договору Товар згідно даного договору: цукор, цукор білий, цукор білий кристалічний, вироблений з цукрових буряків (далі «Товар», «партія Товар»). Точний асортимент Товару (партії Товару) зазначається сторонами у видаткових накладних. Поставка Товару (партії Товару) здійснюється в мішкотарі, біг-бегах або насипом за попередньою домовленістю сторін.

Згідно п. 3.3.1. договору розрахунок за Товару проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника у вигляді 100% попередньої оплати Товару (партії Товару).

Згідно п. 4.1. договору постачальник зобов`язаний передати, а покупець вивезти Товар (партію Товару) у розрахунку 20-200 тонн в робочий день (при умові вчасної поставки покупцем транспорту на завантаження та виконання покупцем п.3.6. даного договору), протягом 15-ти днів з моменту здійснення покупцем 100% передоплати за партію Товару.

Згідно п. 4.3.1. договору покупець здійснює вивіз Товару власним/найнятим транспортом та за власний рахунок. Постачання здійснюється на умовах FCA зі складів: Волинська область, м. Володимир, або інших складів за домовленістю сторін.

На виконання умов договору поставки №Ц/1505/146 від 15.05.2025 покупець 15.05.2024 здійснив 100% попередню оплату товару (партії товару) у розмірі 517 000,00 грн з ПДВ та 17.05.2024 постачальник відвантажив товар на вказану суму.

За наслідками цих господарських операцій, на виконання вимог ПК України, ТзОВ ЦЗ «Володимирцукор» було сформовано та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН податкові накладні, а саме: ПН від 15.05.2024 №52 на суму 517 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 86 166,67 грн.

Однак реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), оскільки ПН складені та подані платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку).

14.05.2025 позивачем на підтвердження підстав для реєстрації ПН від 15.05.2024 №52 в ЄРПН було надано на розгляд комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ГУ ДПС у Волинській області (далі Комісія) повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Так, на підтвердження підстав для реєстрації ПН від 15.05.2024 №52 позивач надав копії наступних документів: договір поставки №Ц/1505/146 від 15.04.2024; платіжну інструкцію №285 від 15.05.2024; видаткову накладну № 356 від 17 травня 2024 р; товарно-транспортну накладну №Р356 від 17.05.2024; довіреність №17/05-1 від 17.05.20244; оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за травень; картку рахунку по рахунку 361 за травень; витяг з ЄДРПОУ; витяг з реєстру платника ПДВ; форми 20-ОПП; договір поставки №Ц/1305/24 від 13.05.2024; видаткову накладну №17 від 14.05.2024; товарно-транспортну накладну №17 від 14.05.2024; договір зберігання №ЗБ/0304/24 від 03.04.2024; акти приймання- передачі цукру на відповідальне зберігання; - акти приймання-передачі цукру із зберігання; штатний розпис станом на 02.04.2024; рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 по справі №140/6559/24; постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 по справі №140/6559/24.

За результатами розгляду вказаних документів Комісією ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 19.05.2025 №12880618/37837905 про відмову в реєстрації вищевказаних ПН в ЄРПН відповідно з підстав надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. У додатковій інформації рішень зазначено: «Невідповідність даних наданих первинних документів та податкової інформації».

Вважаючи протиправними оскаржувані рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

За правилами абзаців першого, п`ятого пункту 201.10 статті 201 ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його ПН та/або РК до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

За приписами абзаців десятого, дванадцятого пункту 201.10. статті 201 ПК України якщо надіслані ПН/РК сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації ПН/РК надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165), цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації ПН / РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім ПН/РК, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.

За приписами пунктів 10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації ПН/РК, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються: 1) номер та дата складення ПН/РК; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН/ РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії регіонального рівня повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1165 комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Так, у додатку №1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Як слідує з квитанції від 15.05.2024, реєстрацію спірної податкової накладної зупинено, оскільки ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Однак належної мотивації підстав та причин зупинення реєстрації податкових накладних відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість вищезазначені квитанції ГУ ДПС у Волинській області не містять.

Критерій 8 у додатку 1 до Порядку №1165 свідчить про те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

За правилами пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в ЄРПН, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Водночас, підпункт 3 пункту 11 Порядку №1165 передбачає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначається, серед іншого, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженого наказом Мінфіну від 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

При цьому пункт 5 Порядку №1165 визначає, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Суд зауважує, що 02.10.2024 рішенням Волинського окружного адміністративного суду по справі №140/6559/24, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025, визнано протиправними та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 27.05.2024 №1472 та від 11.06.2024 №1565 про відповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС у Волинській області виключити ТзОВ ЦЗ «Володимирцукор» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

Згідно ухвали Верховного Суду від 09.05.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі №140/6559/24.

30.04.2025 ГУ ДПС у Волинській області рішення суду було виконано та прийнято рішення про невідповідність ТзОВ ЦЗ «Володимирцукор» критеріям ризиковості.

Відтак, в межах справи №140/6559/24 позивачем спростовано його відповідність критеріям ризиковості в період складання спірних ПН.

Разом з тим, з квитанцій про зупинення реєстрації ПН вбачається, що такі містять вимоги про надання пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття відповідного рішення.

Суд звертає увагу, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації ПН чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.

Аналогічна позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №640/26298/21.

У постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18, сформовано висновок, який підтриманий постановою Верховного Суду від 27.04.2023 у справі 460/8040/20, згідно із яким у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу відповідно створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Сформовані комісією регіонального рівня пропозиції щодо надання документів є загальними та формальними, які за своїм змістом дублюють припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Такі пропозиції щодо надання документів не є конкретизованими, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

Суд зауважує, що у даному випадку контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання для реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Крім того, суд зазначає, що подані до Комісії регіонального рівня копії первинних документів не мали дефектів форми, змісту або походження. Наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в оформленні окремих документів не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та для відмови платнику податку у формуванні податкового зобов`язання, якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльність (аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.08.2024 у справі №560/12984/2,3 від 08.04.2021 у справі №0240/2168/18-а, від 22.05.2020 у справі №810/1068/16, від 12.06.2018 у справі №825/3419/14).

Можливі недоліки в оформленні документів або відсутність окремого документу не можуть бути достатньою підставою визнання господарської операції нереальною для позбавлення платників податку на додану вартість права на формування податкового кредиту, якщо обставини у справі не викликають сумніву в тому, що поставка товару відбулася.

За статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №420/20757/21.

Саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації ПН, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації ПН з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.04.2023 у справі №460/8040/20.

Перевірка відповідності наданих платником податків документів вимогам законодавства, зокрема, полягає у встановленні відсутності в таких документах дефектів форми, змісту або походження, які б у силу положень ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили. При цьому у разі встановлення наявності відповідних недоліків (дефектів) у документах, наданих платником податків з метою реєстрації ПН/РК в ЄРПН, податковий орган у рішенні повинен зазначити, які конкретно документи містять такі недоліки та в чому вони полягають.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.07.2025 у справі №420/14450/24.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено ПН, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03.04.2025 у справі №380/8435/24, від 12.02.2025 у справі №140/5463/23.

Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Приймаючи рішення про реєстрацію ПН контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Предметом розгляду у цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення і відмови в реєстрації податкових накладних.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 24.07.2025 у справі №420/14450/24, від 17.04.2025 у справі №400/802/24, від 02.04.2025 у справі №380/7481/24.

При цьому, контролюючий орган, виконуючи повноваження щодо моніторингу податкових накладних, має аналізувати первинні документи у взаємозв`язку з відомостями податкової накладної та іншими джерелами (державними реєстрами, електронними документами) лише за зовнішніми (формальними, очевидними) критеріями.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 24.07.2025 у справі №420/14450/24, від 16.05.2024 у справі №400/11727/23.

Порядок №520 визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (пункт 1 Порядку №520).

Пунктами 2 - 4 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію /відмову в реєстрації ПН / РК в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку на додану вартість засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог ПК України та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги». У разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

За приписами пунктів 5, 6 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН / РК в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, може включати: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох ПН / РК, якщо такі ПН / РК складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких ПН / РК відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Пунктом 10 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН / РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Як вбачається з оскаржуваного рішення 19.05.2025 №12880618/37837905, підставою для його прийняття стало: «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства». У додатковій інформації зазначено: «невідповідність даних наданих первинних документів та податкової інформації».

Суд зауважує, що окрім документального підтвердження господарської операції по зупинених ПН, до пояснень додатково додавалися копії документів щодо підтвердження: придбання товару; наявності трудових ресурсів, матеріально-технічної бази; наявності місць зберігання цукру тощо.

Вищезазначені документи у своїй сукупності доводять факт реальності господарських операцій по зупиненихй ПН та є підставою для реєстрації даних ПН в ЄРПН. Зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, та на те, що наданих контролюючому органу документів було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію ПН, контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації спірних ПН в ЄРПН.

Наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в оформленні окремих документів не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та для відмови платнику податку у формуванні податкового зобов`язання, якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльність.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №825/3419/14.

Можливі недоліки в оформленні документів не можуть бути достатньою підставою визнання господарської операції нереальною для позбавлення платників податку на додану вартість права на формування податкового кредиту, якщо обставини у справі не викликають сумніву в тому, що надання послуг відбулося.

Суд вважає, що позивачем було своєчасно та в повній мірі виконано вимоги Порядку №520 щодо подання пояснень до зупинених ПН з доданням копій підтверджуючих документів, а прийняті контролюючим органом рішення про відмову в реєстрації ПН спростовуються відповідно до вище викладених обставин.

Спірні рішення не містять доказів того, що надані позивачем документи з поясненнями мали такі недоліки форми або змісту, які виключали можливість реєстрації ПН в ЄРПН.

Натомість, сукупність наданих позивачем з поясненнями документів підтверджують зміст господарських операцій, за якими оформлено ПН, що дозволяло підтвердити обґрунтованість їх складання і реєстрацію.

Загальними вимогами до акта індивідуальної дії як акта правозастосування є його обґрунтованість та вмотивованість, що означає надання контролюючим органом конкретних підстав для його оформлення (як фактичних, так і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів прийняття. Можливість надання платником вичерпного переліку документів, що підтверджують правомірність формування та подання податкової накладної, безпосередньо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Використання контролюючим органом загального посилання на пункт Критеріїв ризиковості платника податку, без зазначення відповідної підстави та розрахованих показників за критерієм, який відповідає платнику податку, є неконкретизованим і призводить до необґрунтованого обмеження права платника бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Тому невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами.

Отже, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Контролюючий орган обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, при цьому, сукупність наданих первинних документів до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентом, на виконання вимог яких складено спірні ПН.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинні бути обґрунтованими та прийнятими з урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Як зазначалося судом вище, відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункти 10 і 11 Порядку № 1165 містять вимоги до змісту квитанцій та рішень комісії, які передбачають обов`язок контролюючого органу конкретизувати підстави зупинення та відмови: зазначити, який саме критерій застосовано, навести розрахований показник ризиковості, а також описати недоліки документів або відсутні документи.

Пункт 9 Порядку №520 зобов`язує комісію оцінювати кожен документ, поданий платником, і приймати рішення із зазначенням конкретних підстав, а пункт 10 визначає вичерпний перелік випадків, коли така відмова може бути прийнята.

Рішення відповідача цим вимогам не відповідають.

Усі два рішення містять однакове формальне формулювання, не містять аналізу наданих документів, не пояснюють, у чому полягає їхня «невідповідність даних наданих первинних документів та податкової інформації». Такі рішення не дають можливості ані платнику, ані суду встановити, що саме податковий орган поклав в основу своїх висновків.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів посилається на те, що окремі первинні документи, зокрема товарно-транспортні накладні, не містять необхідних реквізитів, передбачених законодавством, що унеможливлювало їх врахування під час прийняття рішення. Крім того, акцентує увагу на тому, що відсутність реєстрації податкових накладних у контрагентів позивача (перевізників та підприємств-зберігачів товару) свідчить про недостовірність відображеної позивачем податкової інформації.

З приводу цього суд зазначає, що відображення у відзиві на позовну заяву додаткових підстав для відмови у реєстрації ПН, які не зазначені в оскаржуваних рішеннях, не можна вважати належним обґрунтуванням заперечень позовних вимог.

Так, Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а зазначив, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Якщо такі обставини мали місце на момент винесення оскаржуваних рішень, то про це мало бути одразу зазначено безпосередньо у рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних, однак у рішеннях причини відмови у реєстрації ПН зазначені без жодної конкретики, тоді як навіть сама форма рішення передбачає графу «додаткова інформація», де мають бути вказані конкретні документи. Жодних таких документів у графі «додаткова інформація» оскаржуваних рішень не зазначено.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що оскаржуване рішення від 19.05.2025 №12880618/37837905 про відмову в реєстрації спірної податкової накладної є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, подані позивачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Пунктом 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), окрім іншого, визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Європейський суд з прав людини у справі Чуйкіна проти України (Chuykina v. Ukraine) зазначив про те, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої відповідно до Закону України від 17.07.1997 №475/97-ВР (далі Конвенція), забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia)та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia).

Як встановлено судом, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних судом не встановлено.

Згідно із частинами першою, другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За наведених обставин, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати спірні податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання їх на реєстрацію.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 КАС України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №401 від 15.09.2025.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

При цьому, на думку суду, судові витрати необхідно стягнути саме з ГУ ДПС у Волинській області, позаяк судом задоволена самостійна позовна вимога немайнового характеру, та саме внаслідок прийняття комісією регіонального рівня спірних рішень були порушені права позивача, а звернена до ДПС України позовна вимога про зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації ПН є похідною від вимоги про визнання протиправними та скасування рішень.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області від 19.05.2025 №12880618/37837905.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Товариством з обмеженою відповідальністю Цукровий завод «Володимирцукор» податкову накладну від 15.05.2024 №52 датою подання її на реєстрацію.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Цукровий завод «Володимирцукор» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір у сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Цукровий завод «Володимирцукор» (79005, Львівська область, м. Львів, вул. Гладишевського Євгена, 13, ).

Відповідач 1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010; Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4; ).

Відповідач 2: Державна податкова служба (04053; м. Київ, Львівська площа, 8; ).

Суддя С.Ф. Костюкевич