Справа № 600/5753/25-а
Суддя: Сіжук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в залишенні позовної заяви без розгляду

06 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/5753/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сіжук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність щодо обчислення і виплати грошового забезпечення за періоди проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 та у Військовій частині НОМЕР_2 за періоди з 02.06.2018 по 17.10.2023, а також всіх належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України про Державний бюджет за кожним роком проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 та у Військовій частині НОМЕР_2 відповідно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату з 02.06.2018 по 17.10.2023, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України про Державний бюджет за кожним роком проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 та у Військовій частині НОМЕР_2 відповідно.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі.

Представник Військової частини НОМЕР_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить залишити позов без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Вказана заява обґрунтована тим, що строк звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, навіть якщо така заборгованість склалася до 19.07.2022 не може бути необмеженим. Після внесення змін до статті 233 КЗпП цей строк обмежується 3-ма місяцями, але починає він діяти з часу закінчення карантину.

Зазначає, що позивача виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 17.10.2023, вказане підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2023 №293.

У вказаному наказі зазначено, що позивачу видано грошовий атестат, речовий атестат, продовольчий атестат, атестат на зброю.

Таким чином після отримання грошового атестата позивач мав би дізнатись про порушення своїх прав щодо виплати грошового забезпечення, а також всіх належних за період проходження військової служби додаткових видів грошового забезпечення.

Оскільки позивач звернувся до суду з цим позовом 04.12.2025, то позивачем пропущений встановлений статтею 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Розгляд клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою вказаної вище статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд зазначає, що спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак, такі питання регулює Кодекс законів про працю України (далі КЗпП України).

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частини першої та другої статті 233 КЗпП України, у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Так, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Однак, після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, суд приходить до висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023.

Як слідує із матеріалів справи, спірні правовідносини стосуються невиплати позивачу в належному розмірі грошового забезпечення за період з 02.06.2018 по 17.10.2023.

Верховний Суд підтвердив, що строки звернення до суду, встановлені статтею 122 КАС України, можуть бути поновлені відповідно до статті 123 КАС України, якщо заявник надасть обґрунтовані пояснення та докази поважності причин пропуску.

Суворе застосування строків звернення до суду в умовах воєнного стану може обмежувати конституційне право військовослужбовців на доступ до правосуддя, що суперечить принципу справедливості, закріпленому у статті 2 КАС України.

Верховний Суд детально роз`яснив у пункті 57 постанови від 29.11.2024 у справі №120/359/24 щодо особливого статусу військовослужбовців, а саме, що проходження військової служби за мобілізацією може бути підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки останні, за певних обставин, можуть бути обмежені в доступі до правової допомоги.

Так, із матеріалів справи слідує, що позивача виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 17.10.2023, вказане підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2023 №293.

У вказаному наказі зазначено, що позивачу видано грошовий атестат, речовий атестат, продовольчий атестат, атестат на зброю.

Проте, відповідачем не надано суду доказів, що після звільнення з військової служби позивач був обізнаний щодо складових та розміру його грошового забезпечення.

Водночас із змісту посвідчення офіцера НОМЕР_3 вбачається, що позивача відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.10.2023 №654 призначено начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того суд звертає увагу, що позивач в ході виконання бойового завдання під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 отримав поранення, внаслідок якого потребував постійного лікування, що підтверджується постановою №2948 Гарнізонної ВЛК Військової частини НОМЕР_4 від 05.09.2023 та довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_4 від 05.09.2023 №2948.

Враховуючи те, що позивач, як військовослужбовець, перебував на лікуванні в медичних закладах Чернівецької області, а також те, що на даний час позивач є діючим військовослужбовцем і продовжує виконувати військові завдання, суд приходить до висновку, що позивач 04.12.2025 звернувся до суду із даним позовом в межах тримісячного строку звернення до суду, а тому відсутні підстави для висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що підстави для залишення даної позовної заяви без розгляду відсутні.

Керуючись статтями 7, 122, 240, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна