Справа № 600/4888/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4888/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

I. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі відповідач або ГУ ДПС), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №000009145/Ж10/24-13-09-02/ від 07.08.2024 року, яким Головне управління ДПС у Чернівецькій області застосувало до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 21300,00 грн.

1.2. Ухвалою суду від 30.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Так, обґрунтовуючи цей позов представник позивача зазначає, що 19 липня 2024 року службовими особами Головного управління ДПС у Чернівецькій області на підставі наказу заступника начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області №1090-п від 15.07.2024 року «Про проведення фактичної перевірки» була проведена фактична перевірка магазину за адресою АДРЕСА_1 , в якому господарську діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , за результатами якої 19.07.2024 року був складений акт фактичної перевірки.

2.2. Не зважаючи на відсутність виявлених службовими особами ГУ ДПС у Чернівецькій області під час проведення фактичної перевірки порушень законодавства зі всіх питань, перелік яких належить до тих, які перевіряються під час проведення даного виду перевірок, у змісті підпункту 2.2.20 «Додаткова інформація про факти встановлені в ході перевірки» акту фактичної перевірки службовими особами ГУ ДПС у Чернівецькій області встановлено, що згідно даних «Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» 13.12.2023р., 16.12.2023р., 23.03.2024р., 02.05.2024р., 17.05.2024р., 25.06.2024р., 29.06.2024р., 02.07.2024р., 03.07.2024р., 06.07.2024р., 08.07.2024р., 12.07.2024р. та 18.07.2024р. через РРО з фіскальним номером , який застосовує ФОП ОСОБА_1 під час проведення розрахунків із споживачами в магазині по АДРЕСА_1 , були зареєстровані одиничні операції з продажу алкогольних напоїв, при відсутності у ФОП ОСОБА_1 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. У зв`язку із цим службові особи ГУ ДПС у Чернівецькій області, які проводили фактичну перевірку, відобразили у змісті пункту 3 «Висновок перевірки» акту фактичної перевірки від 19.07.2024 року свій суб`єктивний висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 положень статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481). 07 серпня 2024 року заступник начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області, на підставі змісту і висновків акту фактичної перевірки від 19.07.2024 року, прийняв податкове повідомлення-рішення №000009145/Ж10/24-13-09-02/ НОМЕР_1 , яким застосував до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 передбачений пунктом 13 частини 2 статті 73 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (надалі - Закон №3817) фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 01 січня 2024 року, що становить 21300,00 грн.

2.3. Представник позивача наголошує на незаконності проведеної фактичної перевірки при відсутності підстав для її призначення, оскільки Головне управління ДПС в Чернівецькій області не дотрималося вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, тому дане порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, зумовлюють протиправність податкового повідомлення-рішення №000009145/Ж10/24 13-09-02/.

2.4. Окрім цього, вказує на безпідставності і недоведеності висновків відповідача про порушення позивачем у період з 13.12.2023 року по 18.07.2024 року вимог статті 15 Закону № 481. Стверджує, що ФОП ОСОБА_1 не пропонував та не реалізовував алкогольні напої, а такі товари (алкогольних напої) відсутні в асортименті товарів, які пропонуються і пропонувалися ФОП ОСОБА_1 для продажу через магазин по АДРЕСА_1 , що підтверджується змістом акту фактичної перевірки від 19.07.2024 року. Самі по собі випадки поодиноких реєстрацій нібито реалізації алкогольних напоїв через РРО є нічим іншим ніж помилкою програмного забезпечення встановленого позивачем в даному магазині РРО, в якому у грудні 2023 року було змінено програмне забезпечення для поліпшення якості обслуговування споживачів і полегшення роботи продавця. Позивач не володіє достатніми знаннями і навичками у сфері налаштування програмного забезпечення РРО та належним чином не вивчив та не засвоїв особливості функціонування оновленого програмного забезпечення, у зв`язку із чим в процесі налаштування оновленої програми РРО виникла маса помилок в роботі програмного забезпечення РРО, у тому числі поодинокі помилки у вигляді поодиноких і нерегулярних та не систематичних випадків безпідставної реєстрації через РРО у певні дні операцій з продажу товарів, яких у позивача в реалізації та в запасах протягом періоду з грудня 2023 року по 18.07.2024 року не було і немає. Однак такі факти і обставини можливо перевірити лише під час проведення документальної перевірки, яка включатиме в себе перевірку і аналіз всіх документів, що стосуються господарської діяльності позивача з роздрібної торгівлі товарами.

2.5. Також звертає увагу на невірному визначенні та застосуванні до позивача фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 21300,00 грн., який передбачений пунктом 13 частини 2 статті 73 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-IX. Позивач у даних спірних правовідносинах виступає як фізична особа, відтак відповідач протиправно застосував до позивача відповідальність, передбачену пунктом 13 частини 2 статті 73 Закону № 3817-IX, який набрав чинності з 27.07.2024 року, тобто після виявлення 19.07.2024 року та нібито вчинення у період з 13.12.2023р. по 18.07.2024р. позивачем правопорушення, яке йому вміняється у вину відповідачем, при посиленні Законом № 3817-IX відповідальності порівняно із тою, яка була встановлена станом на 19.07.2024 року чинною в той момент статтею 17 Закону № 481, що доводить протиправність спірного податкового повідомлення рішення.

Позиція відповідача

2.6. Головне управління ДПС у Чернівецькій області вважає позовні вимоги безпідставними, виходячи із наступного. Так, на підставі статті 19, пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статі 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпунктів 69.2, 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, Закону України від 19.12,1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями) та інших законодавчих актів, відповідно до наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 15.07.2024 року № 1090-П «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку від 15.07.2024 року №№2003, 2004 виданих Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області проведена фактична перевірка суб`єкта господарювання: фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_2 , магазин за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального, за наслідками якої складено акт від 19.07.2024 року № 8170/ж5/24-13-09-02-07/ НОМЕР_1 , дата реєстрації в органі ДПС - 22.07.2024 року.

2.7. Перевіркою встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії, тобто порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

2.8. ФОП ОСОБА_1 - платник єдиного податку з 01.02.2022 за ставкою 20 відсотків. Згідно ІКС «Податковий блок» «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій», ФОП ОСОБА_1 у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням реєстратора розрахункових операцій Міні ФП 54.01, фіскальний №, заводський № ПР, здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями зазначенням коду УКТЗЕД у фіскальних документах: - горілка, - пиво, а саме:

- 13.12.2023 17:53:16 год., 16,12.2023 07:32:12 год., 16.12.2023 14:21:28 год., 16.12.2023 21:03:32 год. - реалізовано алкогольних напоїв на суму 325,00 грн. (фіскальні документи №109, 165, 198, 173, 175);

- 23.03.2024 07:01:06 - реалізовано алкогольних напоїв на суму 30,00 грн. (фіскальний документ № 3125);

- 02.05.2024 18:25:20 год, 17.05.202409:33:40 год. - реалізовано алкогольних напоїв суму 111,00 грн. (фіскальні документи № 5427, 6276);

- 25.06.2024 09:26:58 год., 29.06.2024 09:57:12 год. - реалізовано алкогольних напоїв на суму 83,00 грн. (фіскальні документи № 8548, 8822);

- 02.07.2024 20:16:28 год., 03.07.2024 18:03:54 год., 06.07.2024 11:02:50 год., 06.07.2024 19:08:42 год., 08.07.2024 17:47:44 год., 12.07.2024 18:39:00 год., 18.07.2024 17:41:40 год. - реалізовано алкогольних напоїв на суму 581,00 грн. (фіскальні документи №9040, 9108, 9267, 9305, 9429, 9716, 10109), всього реалізовано алкогольних напоїв на загальну суму 1130,00 грн.

2.9. Ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у ФОП ОСОБА_1 у магазині за адресою: АДРЕСА_1 відсутня. Таким чином, порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95- ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями).

2.10. Таким чином, висновки фактичної перевірки підтверджені належними та допустимими доказами, враховуючи встановлені перевіркою обставини та джерело походження інформації, яку використано контролюючим органом.

2.11. Щодо підстав для проведення перевірки, то представник відповідача наголошує, що фактична перевірка суб`єкта господарювання: фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проведена відповідно до наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 15.07.2024 року № 1090-П «Про проведення фактичної перевірки» з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального.

2.12. Підставою для винесення наказу від 15.07.2024 року № 1090-П «Про проведення фактичної перевірки» стала доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 15.07.2024 року № 583/24-13-09-02 та лист ДПС України від 03.06.2024 року №16200/7/99-00-02-01-01-07 з додатком, де викладена інформація щодо реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними виробами. При цьому, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

2.13. Щодо твердження позивача про протиправність застосування до позивача фінансової санкції у вигляді штрафу передбачений Законом № 3817-ІХ, то на дату винесення ППР №00009145/Ж10/24-13-09-02/ НОМЕР_1 від 07.08.2024 року діяла ст.73 Закон України від 18.06.2024 року № 3817-ІХ.

2.14. Підсумовуючи вищевикладене, ГУ ДПС у Чернівецькій області під час призначення, проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та оформлення її результатів діяло в межах наданих повноважень і дотримуючись покладених законом обов`язків, а тому податкові повідомлення-рішення від 07.08.2024 року № 000009145/Ж10/24-13-09-02/ НОМЕР_1 прийнятті за наслідком вказаної перевірки є законними і обґрунтованими, а тому не підлягають скасуванню.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що на підставі статті 19, пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статі 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпунктів 69.2, 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, Закону України від 19.12,1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями) та інших законодавчих актів, відповідно до наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 15.07.2024 року № 1090-П «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку від 15.07.2024 року №№2003, 2004 виданих Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області проведена фактична перевірка суб`єкта господарювання: фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_2 , магазин за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального, за наслідками якої складено акт від 19.07.2024 року № 8170/ж5/24-13-09-02-07/ НОМЕР_1 , дата реєстрації в органі ДПС - 22.07.2024 року.

3.2. Згідно акту від 19.07.2024 року № 8170/ж5/24-13-09-02-07/ перевіркою встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії, тобто порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

В акті перевірки констатовано, що згідно ІКС «Податковий блок» «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій», ФОП ОСОБА_1 у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням реєстратора розрахункових операцій Міні ФП 54.01, фіскальний №, заводський № ПР, здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями зазначенням коду УКТЗЕД у фіскальних документах: - горілка, - пиво, а саме:

- 13.12.2023 17:53:16 год., 16,12.2023 07:32:12 год., 16.12.2023 14:21:28 год., 16.12.2023 21:03:32 год. - реалізовано алкогольних напоїв на суму 325,00 грн. (фіскальні документи №109, 165, 198, 173, 175);

- 23.03.2024 07:01:06 - реалізовано алкогольних напоїв на суму 30,00 грн. (фіскальний документ № 3125);

- 02.05.2024 18:25:20 год, 17.05.202409:33:40 год. - реалізовано алкогольних напоїв суму 111,00 грн. (фіскальні документи № 5427, 6276);

- 25.06.2024 09:26:58 год., 29.06.2024 09:57:12 год. - реалізовано алкогольних напоїв на суму 83,00 грн. (фіскальні документи № 8548, 8822);

- 02.07.2024 20:16:28 год., 03.07.2024 18:03:54 год., 06.07.2024 11:02:50 год., 06.07.2024 19:08:42 год., 08.07.2024 17:47:44 год., 12.07.2024 18:39:00 год., 18.07.2024 17:41:40 год. - реалізовано алкогольних напоїв на суму 581,00 грн. (фіскальні документи №9040, 9108, 9267, 9305, 9429, 9716, 10109), всього реалізовано алкогольних напоїв на загальну суму 1130,00 грн.

3.3. У зв`язку із наведеним, на підставі акту перевірки від 19.07.2024 року № 8170/ж5/24-13-09-02-07/ Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області було винесено податкове повідомлення-рішення №00009145/Ж10/24-13-09-02/ НОМЕР_1 від 07.08.2024 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкцій (штраф) в розмірі 21300,00 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Так, предметом оскарження у цій справі є податкове повідомлення-рішення від 19.07.2024 року № 8170/ж5/24-13-09-02-07/, якому суд надасть оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

4.2. Водночас суд звертає увагу, що оскаржуючи наведене вище податкове повідомлення-рішення, позивач виходить зокрема з підстав незаконності проведеної фактичної перевірки при відсутності підстав для її призначення, оскільки Головне управління ДПС в Чернівецькій області не дотрималося вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом.

4.3. Суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду в постанові від 21 лютого 2020 у справі № 826/14123/18, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа №804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа №826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) тощо. Водночас судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформульований правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

4.4. Отже, питання правомірності дій контролюючого органу щодо призначення і проведення перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про оскарження рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17.

4.5. За таких обставин, суд у цій справі спершу надасть оцінку підставам проведення перевірки та наказу ГУ ДПС від 15.07.2024 року № 1090-П «Про проведення фактичної перевірки» на предмет його правомірності, після чого окремо буде оцінюватися податкове повідомлення-рішення №00009145/Ж10/24-13-09-02/ від 07.08.2024 року.

Щодо підстав проведення перевірки та правомірності наказу ГУ ДПС від 15.07.2024 року № 1090-П «Про проведення фактичної перевірки» суд зазначає наступне.

4.6. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

4.7. Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

4.8. Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

4.9. Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом ГУ ДПС у Чернівецькій області, як податкового органу.

4.10. Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

4.11. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

4.12. Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

4.13 Пунктом 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених в підпунктах 80.2.1-80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

4.14. З наказу ГУ ДПС від 15.07.2024 року № 1090-П Про проведення фактичної перевірки видно, що підставою для перевірки відповідачем зазначено підпункту 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, якими передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5).

4.15. Тобто, фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Відтак, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.

4.16. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача мотивує свою позицію про те, що наказ про проведення фактичної перевірки видано правомірно, адже контролюючому органу достатньо зазначити підпункт статті 80 ПК України у наказі на проведення перевірки (згідно позицій Верховного суду, що викладені у постановах від 10.04.2020 року у справі № 815/1978/18, від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16, від 05.11.2018 року у справі № 803/988/17, від 07.11.2019 у справі № 140/391/19). Тобто, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин.

4.17. Суд зауважує, що у наказі про проведення перевірки визначено два окремі підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, які мають різні правові та фактичні підстави.

Так, стосовно підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України суд зазначає наступне.

4.18. Згідно позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 26 березня 2024 року справа №420/9909/23, щодо виявлених під час розгляду справи порушень норм податкового законодавства, допущених контролюючим органом під час призначення і проведення перевірки і обрання їх наслідків, вона полягає в тому, що кожне заявлене в межах конкретної справи порушення оцінюється судом на предмет його «істотності» чи «не істотності». Підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Безумовно, формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

4.19. Відтак, Верховний Суд сформулював правовий висновок про те, що у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним. Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

4.20. Відтак, у вказаній постанові Верховний Суд деталізував наступне:

«…63. Перевіряючи питання дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, Судова палата виходить з того, що у Наказі № 2901-п від 26 квітня 2023 року підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: «На підставі статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами), у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, яка свідчить про можливі порушення здійснення розрахункових операцій в готівковій формі, які перевищують граничну суму розрахунків готівкою.

64. Тобто, зі змісту цього Наказу вбачається як правова підстава для призначення перевірки (посилання на підпункт 80.2.2 ПК України), так і фактична. У зазначеному Наказі фактичну підставу деталізовано шляхом посилання на отриману інформацію щодо можливого порушення, зазначено сферу, щодо якої її отримано, тобто має місце конкретизація фактичної підстави. Відповідно, висновки судів про зворотне не відповідають дійсності. Обсяг зазначеної у наказі інформації у повному обсязі відповідає вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, а тому підстави для його скасування через неналежне оформлення відсутні».

Стосовно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України суд зазначає наступне.

4.21. Згідно позиції, що викладена у постанові Верховного Суду 29.05.2025 року у справі №420/31410/24, у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою.

4.22. Оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

4.23. Тобто, у разі, якщо підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.

4.24. Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав».

4.25. Повертаючись до обставин цієї справи суд зауважує, що у наказі від 15.07.2024 року № 1090-П Про проведення фактичної перевірки податковим органом зазначено декілька правових підстав, а саме підпункти 80.2.2, 80.2.5 ПК України. Однак, аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

4.26. Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.

4.27. Аналізуючи наведене у своїй сукупності, слід прийти до висновку, що законодавство та судова практика Верховного Суду розрізняє такі категорії, як правова (юридична) підстава проведення перевірки та фактична підстава проведення перевірки.

4.28. При цьому, перелік правових підстав визначений у пункті 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Однак реалізація таких підстав має місце виключно за наявності фактичної підстави, яка є тією рушійною силою, що породжує перевірку.

4.29. Відповідно до пункту 1.2.2. Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової служби України від 04.09.2020 року, №470 при організації проведення фактичної перевірки обґрунтовані пропозиції щодо необхідності її проведення оформлюються доповідною запискою (висновком) за підписом керівника відповідного структурного підрозділу, який має інформацію, що може слугувати підставою для проведення документальної позапланової або фактичної перевірки відповідно до чинного законодавства.

4.30. При цьому джерелом інформації, що може слугувати підставою для проведення фактичної перевірки, може бути інформація отримана із: зовнішніх джерел (звернення платників податків, чат-бот, месенджери тощо); відкритих джерел (ЗМІ, Інтернет тощо).

4.31. Податковий кодекс України в частині інформаційних правовідносин оперує такими категоріями, як податкова інформація та інформація від інших суб`єктів, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства.

4.32. Відповідно до підпункту 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під податковою інформацію розуміють інформацію у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію від 02.10.1992 року, № 2657-XII, відповідно до статті 16 якого податкова інформація це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України.

4.33. Суд звертає увага на те, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача констатує що підставою для винесення наказу від 15.07.2024 року № 1090-П «Про проведення фактичної перевірки» стала доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 15.07.2024 року № 583/24-13-09-02 та лист ДПС України від 03.06.2024 року №16200/7/99-00-02-01-01-07 з додатком, де викладена інформація щодо реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними виробами.

4.34. Відтак, у цій справі, суд оцінюючи зміст наказу ГУ ДПС від 15.07.2024 року № 1090-П, констатує про те, що такий наказ немає істотних недоліків. За таких обставин, аналізуючи наведене вище, а також оцінюючи наведені у заявах по суті справи доводи щодо процедурних порушень проведення фактичної перевірки, суд вважає, що під час розгляду цієї справи не виявлено істотних порушення норм податкового законодавства, допущених відповідачем під час призначення і проведення перевірки, як наслідок відсутні підстави для скасування рішень, прийнятих за її наслідками.

Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Чернівецькій області №00009145/Ж10/24-13-09-02/ НОМЕР_1 від 07.08.2024 року.

4.35. Так, указаним податковим повідомленням-рішенням до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкцій (штраф) в розмірі 21300,00 грн. за порушення вимог статті 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями).

4.36. В акті перевірки визначено, що згідно ІКС «Податковий блок» «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій», ФОП ОСОБА_1 у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням реєстратора розрахункових операцій Міні ФП 54.01, фіскальний №, заводський № ПР, здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями зазначенням коду УКТЗЕД у фіскальних документах: - горілка, - пиво, а саме:

- 13.12.2023 17:53:16 год., 16,12.2023 07:32:12 год., 16.12.2023 14:21:28 год., 16.12.2023 21:03:32 год. - реалізовано алкогольних напоїв на суму 325,00 грн. (фіскальні документи №109, 165, 198, 173, 175);

- 23.03.2024 07:01:06 - реалізовано алкогольних напоїв на суму 30,00 грн. (фіскальний документ № 3125);

- 02.05.2024 18:25:20 год, 17.05.202409:33:40 год. - реалізовано алкогольних напоїв суму 111,00 грн. (фіскальні документи № 5427, 6276);

- 25.06.2024 09:26:58 год., 29.06.2024 09:57:12 год. - реалізовано алкогольних напоїв на суму 83,00 грн. (фіскальні документи № 8548, 8822);

- 02.07.2024 20:16:28 год., 03.07.2024 18:03:54 год., 06.07.2024 11:02:50 год., 06.07.2024 19:08:42 год., 08.07.2024 17:47:44 год., 12.07.2024 18:39:00 год., 18.07.2024 17:41:40 год. - реалізовано алкогольних напоїв на суму 581,00 грн. (фіскальні документи №9040, 9108, 9267, 9305, 9429, 9716, 10109), всього реалізовано алкогольних напоїв на загальну суму 1130,00 грн.

4.37. Матеріалами справи та аргументами сторін підтверджується, що ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у ФОП ОСОБА_1 у магазині за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

4.38. Однак, у позовній заяві представник позивача стверджує про безпідставності і недоведеності висновків відповідача про порушення позивачем у період з 13.12.2023 року по 18.07.2024 року вимог статті 15 Закону № 481. Стверджує, що ФОП ОСОБА_1 не пропонував та не реалізовував алкогольні напої, а такі товари (алкогольних напої) відсутні в асортименті товарів, які пропонуються і пропонувалися ФОП ОСОБА_1 для продажу через магазині по вул.Південно Кільцева,25 м.Чернівці, що підтверджується змістом акту фактичної перевірки від 19.07.2024 року. Самі по собі випадки поодиноких реєстрацій нібито реалізації алкогольних напоїв через РРО є нічим іншим ніж помилкою програмного забезпечення встановленого позивачем в даному магазині РРО, в якому у грудні 2023 року було змінено програмне забезпечення для поліпшення якості обслуговування споживачів і полегшення роботи продавця. Позивач не володіє достатніми знаннями і навичками у сфері налаштування програмного забезпечення РРО та належним чином не вивчив та не засвоїв особливості функціонування оновленого програмного забезпечення, у зв`язку із чим в процесі налаштування оновленої програми РРО виникла маса помилок в роботі програмного забезпечення РРО, у тому числі поодинокі помилки у вигляді поодиноких і нерегулярних та не систематичних випадків безпідставної реєстрації через РРО у певні дні операцій з продажу товарів, яких у позивача в реалізації та в запасах протягом періоду з грудня 2023 року по 18.07.2024 року не було і немає. Однак такі факти і обставини можливо перевірити лише під час проведення документальної перевірки, яка включатиме в себе перевірку і аналіз всіх документів, що стосуються господарської діяльності позивача з роздрібної торгівлі товарами.

4.39. Суд вважає такі доводи представника позивача необґрунтованими та такими, що не спростовують висновки проведеної перевірки.

4.40. Зокрема, щодо використання податкової інформації та документів, в тому числі даних СОД РРО за минулі періоди виключно під час проведення документальних і камеральних перевірок, то суд зауважує, що ПК України не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім статті 102 ПК України (не пізніше 1095 днів), а так само, як і використання під час проведення фактичної перевірки відповідних документів, визначених ПК України, податкової інформації, даних СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи. Встановлення контролюючим органом, на підставі відповідних документальних даних, факту порушення Закону № 481/95-ВР та здійснення нарахування штрафної санкції перебувало в межах предмету та періоду проведеної фактичної перевірки встановленого пункту 80.2 статті 80 ПК України.

4.41. Подібний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі №120/11036/23, який відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

4.42. Натомість, суд звертає увагу на те, що акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень.

4.43. У цій справі акт перевірки та додатки до нього, на переконання суду, підтверджують висновки перевірки щодо дійсного порушення позивачем статті 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР шляхом реалізації алкогольних напоїв без наявної ліцензії.

4.44. При цьому суд звертає увагу, що у справі наявне пояснення позивача від 19.07.2024, в якому він визнає факт реалізації ним у грудні 2023, березні 2024 та травні-липні 2024 алкогольних напоїв, без ліцензії.

4.45. Водночас, у цій справі суду належить також перевірки чи вірно розраховано суму штрафу, яка застосовано до позивачем спірним ППР.

4.46. Так, згідно оскаржуваного ППР до позивача застосовано штраф на підставі пункту 13 частини 2 статті 73 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (надалі Закон № 3817-IX) у сумі 21300,00 грн., що становить 3 розміри мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2024 року.

4.47. Судом у цій справі встановлено, що фактична перевірка проведена 19.07.2024 року, акт перевірки оформлений 19.07.2024 року; порушення, які виявлено під час перевірки мали місце у період з 13.12.2023 року по 18.07.2024 року, тобто у період дії Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Відповідно в акті і констатовано про порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР.

4.48. У свою чергу, 27.07.2024 року набрав чинності Закон України від 18.06.2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

4.49. Згідно пункту 1 Прикінцевих положень, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім:

пунктів 68 і 69 частини першої статті 1 цього Закону, які набирають чинності та вводяться в дію з дня набрання чинності законом про внесення змін до Податкового кодексу України, якими буде визначено терміни "пиво", "пиво безалкогольне", що відповідатимуть визначенням, наведеним у цьому Законі;

пункту 85 частини першої статті 1, статті 67 (в частині інших нікотиновмісних продуктів для орального застосування) цього Закону, які набирають чинності та вводяться в дію з 1 вересня 2024 року;

абзаців третього і четвертого частини другої, частин сьомої - тринадцятої статті 20, частин дев`ятої і десятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності та вводяться в дію з першого числа третього місяця, наступного за місяцем, в якому цей Закон набирає чинності;

пунктів 34 і 66 частини першої статті 1, статті 61, частин дев`ятої - п`ятнадцятої статті 62, пунктів 9 і 10 розділу XIII "Перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності та вводяться в дію з 29 грудня 2024 року;

пунктів 26, 27, 28, 29, 38, 39, 51, 53, 65, 74 частини першої статті 1, частини першої, абзаців п`ятого, сьомого, дев`ятого частини другої, пункту 2 частини третьої, частин сьомої, восьмої, десятої - шістнадцятої статті 3, частини п`ятої статті 6, статей 12, 14, 15, 17, 18, частини четвертої статті 20, статей 21, 24, частини восьмої статті 29, статей 30, 34, 35, 38, 39, 40, розділу VII (крім пунктів 22, 23 і 25 частини другої статті 46, статті 49), абзаців шостого і сьомого підпункту 3 і підпункту 4 пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону, які набирають чинності та вводяться в дію з 1 січня 2025 року;

пункту 8 частини другої статті 71, абзаців восьмого і десятого підпункту 3 пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону, які набирають чинності та вводяться в дію через 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом;

пункту 10 частини другої, частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які набирають чинності через 18 місяців з дня набрання чинності цим Законом;

пунктів 1, 18, 19, 22, 23, 24, 30, 36, 59, 75 частини першої, абзацу третього частини другої статті 1, абзацу другого частини другої статті 3 (в частині контрольно-пропускної системи), статті 6 (в частині контрольно-пропускної системи), пунктів 23 і 25 частини другої статті 46, розділу VIII, частин третьої, п`ятої, сімнадцятої статті 62, пункту 5 частини четвертої, частин п`ятої і десятої статті 65, пунктів 9, 10, 38, 39 частини другої статті 73 цього Закону, які набирають чинності та вводяться в дію з 1 січня 2026 року;

статті 33, яка набирає чинності та вводиться в дію через один місяць з дня утворення або визначення Кабінетом Міністрів України органу державної влади та/або підприємства, установи, організації, уповноваженої на проведення атестації виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, ферментації тютюнової сировини.

Термін "медичне попередження споживачів тютюнових виробів" у значенні, наведеному в Законі України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", застосовується з 11 січня 2025 року.

Терміни "електронна марка акцизного податку", "підроблена електронна марка акцизного податку", "унікальний ідентифікатор", "унікальний груповий ідентифікатор", "графічний елемент електронної марки акцизного податку" у значеннях, наведених у Податковому кодексі України, застосовуються з 1 січня 2026 року.

4.50. При цьому, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 3817-IX установлено, що Закон України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 345 із наступними змінами) (далі - Закон) і Постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 346) втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону.

4.51. Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми штрафу відповідачем застосовано положення статті 73 Закону № 3817-IX, які порівняно з положеннями статті 17 Закону №481/95-ВР визначають суми штрафної санкції у більшому розмірі.

4.52. Зокрема, згідно статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

4.53. У свою чергу, згідно пункту 13 частини 2 статті 73 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-IX до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: оптова або роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

4.54. Суд наголошує, що позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

4.55. Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).

4.56. Водночас слід зазначити, що таке правило не повною мірою застосовується до податкових правовідносин. Так Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях погоджується з наявністю широких меж національних органів влади у регулюванні податків та зборів, якщо вони, очевидно, не позбавлені розумних підстав; суд також погоджується з можливістю ретроспективних змін до законодавства, згідно з яким, у виняткових випадках, на платників податків покладаються додаткові обов`язки по їх оплаті.

4.57. Для прикладу у рішенні у справі N.K.M. v. Hungary (заява № 66529/11, п. 51), оподаткування зі зворотною дією у часі може застосовуватися в основному для усунення технічних недоліків закону, зокрема, коли така міра врешті решт виправдовується міркуваннями публічного інтересу.

4.58. Так, пунктом 11 підрозділ 10 розділу XX "Інші перехідні положення ПК України" визначено те, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

4.59. Аналіз таких положень ПК України свідчить про те, що відповідачем, як контролюючим органом, належало враховувати ту норму законодавства, яка була чинна на день прийняття податкового повідомлення-рішення, тобто саме пункт 13 частини 2 статті 73 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-IX.

4.60. У спірних правовідносинах Закон № 3817-IX та Закон №481/95-ВР є законодавчими актами спеціальної дії щодо визначення розміру штрафної санкції, натомість саме ПК України визначає те, яким законодавчим актом належить керуватися контролюючому органу при визначення розміру такої санкції.

4.61. Враховуючи зазначене, суд вважає, що при визначенні суми штрафу відповідачем вірно застосовано положення статті 73 Закону № 3817-IX, які були чинними на час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що позивачем дійсно допущено порушення статі 15 Закону № 481/95-ВР, які зафіксовано в акті фактичної перевірки від 19.07.2024 року № 8170/ж5/24-13-09-02-07/. Відповідно, дії відповідача щодо застосування до позивача штрафу є цілком доцільним.

5.3. Також, суд прийшов до висновку про те, що при визначенні суми штрафу відповідачем вірно застосовано положення статті 73 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-IX, при розрахунку суми штрафу, яка визначена податковим повідомленням-рішенням №000009145/Ж10/24-13-09-02/ від 07.08.2024 року.

5.4. Відповідно, приймаючи вказане податкове повідомлення-рішення №000009145/Ж10/24-13-09-02/ від 07.08.2024 року відповідач діяв на підставі Конституції та законів України, відтак таке податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

5.5. Таким чином, оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини Проніна проти України (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і об`єктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

5.6. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню підстав, викладених у його мотивувальній частині.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

6.2. Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовити повністю.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління ДПС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 200А, ).

Суддя О.В. Анісімов