Справа № 380/16405/25
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року ЛуцькСправа № 380/16405/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача Міністерство культури та стратегічних комунікацій України, Львівська міська рада про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача Міністерство культури та стратегічних комунікацій України, Львівська міська рада про зобов`язання відновити частину пам`ятки архітектури власника нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_1 , а саме: демонтувати ролети, пластикові віконні та дверні заповнення, та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних у встановленому законом порядку за рахунок відповідача.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 дану адміністративну справу №380/16405/25 передано за підсудністю до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є пам`яткою архітектури місцевого значення за №5406-Лв, яка внесена на підставі Рішення виконкому Львівської обласної ради народних депутатів від 17.07.1990 №227.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлове приміщення площею 60,9 кв.м. у вказаному будинку належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2023.

Під час обстеження будинку АДРЕСА_1 , працівниками офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради виявлено у нежитловому приміщенні вказаного будинку самовільну заміну віконних та дверних заповнень з дерев`яних на металопластикові та встановлення ролети без отримання письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, що є порушенням частини першої, другої статті 22 Закону України від 08.06.2000 №1805-ІІІ «Про охорону культурної спадщини» (далі Закон №1805-ІІІ).

З огляду на виявленні порушення, 11.04.2025 позивачем винесено припис №0004-вих-54012 про усунення порушень, яким власника зобов`язано до 15.05.2025 демонтувати ролети, пластикові віконні та дверні заповнення, та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних, при цьому технологію монтажу нових дерев`яних вікон та дверей, членування, профіль та колір узгодити з офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради.

28.05.2025 начальником юридичного відділу проведено візуальне обстеження житлового будинку №43 по вул. Тарнавського у м. Львові, яким встановлено невиконання вимог припису, у зв`язку із чим складено Акт візуального обстеження будинку, яким зафіксовано порушення статей 24, 27 Закону №1805-ІІІ, що полягають у невиконанні припису демонтувати самовільно встановлені ролети, металопластикові віконні і дверні заповнення та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних.

За таких обставин Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради звернувся до суду з цим позовом.

Копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». З врахуванням положень пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копія ухвали вручена належним чином, а відповідач повідомлена про розгляд справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не подала.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

13.10.2025 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи позивача Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, в яких представник третьої особи підтримав вимоги позовної заяви.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

На підставі рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради від 17.07.1990 №227, житловий будинок ХХ століття, який знаходиться по вул. Тарнавського, 43 у м. Львів є пам`яткою архітектури місцевого значення (охоронний № 2997-Лв) та занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.06.2025, нежитлове приміщення, загальною площею 60,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тарнавського, 43, на праві приватної власності за договором купівлі-продажу належить ОСОБА_1

11.04.2025 Офісом охорони культурної спадщини винесено припис №0004-вих-54012, яким власника зобов`язано до 15.05.2025 вжити такі заходи: демонтувати ролети, пластикові віконні та дверні заповнення та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних. Технологію монтажу нових дерев`яних вікон та дверей, членування, профіль та колір узгодити з офісом охорони культурної спадщини.

Відповідно до Акту візуального обстеження від 28.05.2025 начальником юридичного відділу управління охорони та використання об`єктів культурної спадщини офісу охорони культурної спадщини проведено візуальне обстеження будинку №43 по вул. Тарнавського у м. Львів, яким встановлено, що вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини від 11.04.2025 №0004-вих-54012, яким було надано строк на демонтування самовільно встановлених металопластикових віконних і дверних заповнень і ролет із встановленням на їх місці дерев`яних за зразком оригінальних не виконано.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Частиною першою статті 10 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 3 Закону №1805-ІІІ, державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради. Відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (частина третя статті 3 Закону №1805-ІІІ).

Згідно з частиною другою статті 6 Закону №1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; здійснення інших повноважень відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №1805-ІІІ пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом.

Згідно із частиною першою статті 22 Закону №1805-ІІІ пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Частиною першою статті 23 Закону №1805-ІІІ встановлено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Згідно з частинами першою, другою статі 24 Закону №1805-ІІІ власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки має здійснюватися відповідно до визначених або встановлених режимів використання, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Як встановлено статтею 27 Закону №1805-ІІІ у разі, коли пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов`язані привести цю пам`ятку до належного стану (змінити вид або спосіб її використання, провести роботи з її консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування). Якщо власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, самостійно не здійснюють заходів, передбачених у частині першій цієї статті, то відповідний орган охорони культурної спадщини може зобов`язати їх здійснити ці заходи, видавши відповідне розпорядження. У разі, коли власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, не в змозі виконати розпорядження органу охорони культурної спадщини щодо охорони пам`ятки, орган охорони культурної спадщини може вжити необхідних заходів самостійно (повністю або частково), профінансувавши їх за рахунок спеціальних коштів на фінансування охорони культурної спадщини.

Відповідно до статті 29 Закону №1805-ІІІ на фізичну або юридичну особу, діяльність якої негативно позначається на стані пам`ятки (створює загрозу знищення, руйнування, пошкодження, спотворення пам`ятки), покладається обов`язок вжити заходів, погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини, для запобігання такій загрозі та підтримання пам`ятки в належному стані за власні кошти.

Згідно з частиною третьою статті 47 Закону №1805-ІІІ юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам`яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов`язані відновити пам`ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону.

Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; статтею 319 цього ж Кодексу - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частина п`ята статті 319 ЦК України визначає, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

При цьому, в силу частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Згідно з частиною другою статті 139 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 28.01.2025 № 52 Про затвердження Положення про офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради та його структури затверджено Положення про офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (додаток 1); ухвалено вважати рішення виконавчого комітету від 29.03.2024 № 483 Про затвердження Положення про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та його структури таким, що втратило чинність.

Згідно з пунктом 1.1 зазначеного Положення Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (надалі офіс) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 04.02.2021 № 32 Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, утвореним відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Основними завданнями офісу є: забезпечення виконання вимог Закону України Про охорону культурної спадщини, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території Львівської міської територіальної громади; виконання функції замовника, укладення з цією метою договорів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини, інших будівельних робіт у межах історичного ареалу м. Львова та заходів щодо охорони культурної спадщини; надання висновку щодо відповідних програм та проєктів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт в історичному ареалі м. Львова; інформування органів охорони культурної спадщини вищого рівня про пошкодження, руйнування, загрозу або можливу загрозу пошкодження пам`яток, що знаходяться на території Львівської міської територіальної громади; організація та проведення заходів, спрямованих на популяризацію та залучення мешканців Львівської міської територіальної громади до практик охорони, збереження, управління та використання культурної спадщини; участь в організації підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників у сфері охорони культурної спадщини; організація та координація робіт щодо виявлення, паспортизації, ведення обліку та інвентаризації пам`яток культурної спадщини.

Тобто, спеціально уповноваженим органом культурної спадщини, що здійснює управління у сфері охорони культурної спадщини є Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради.

Як установлено судом, за результатами проведеного обстеження об`єкта культурної спадщини житлового будинку ХХ століття, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Тарнавського, 43, який є пам`яткою архітектури, уповноваженим органом було видано припис від 11.04.2025 № 0004-вих-54012 про усунення порушень вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини.

Доказів оскарження зазначеного припису матеріали справи не містять.

У зв`язку з невиконанням вимог припису начальником юридичного відділу управління охорони та використання об`єктів культурної спадщини Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради 28.05.2025 було складено акт візуального обстеження будинку на вул. Тарнавського, 43 у м. Львові, яким зафіксовано недотримання вимог статей 24 та 27 Закону України «Про охорону культурної спадщини» № 1805-ІІІ. Зокрема, встановлено, що відповідачем не виконано припис від 11.04.2025 № 0004-вих-54012, яким було визначено обов`язок демонтувати самовільно встановлені металопластикові віконні та дверні заповнення, а також ролети, з подальшим відновленням дерев`яних конструкцій за зразком оригінальних.

Водночас відповідач не подав суду жодних пояснень чи доказів, які б спростовували встановлені обставини, проти позову не заперечив та відзиву на позовну заяву не надав.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин та враховуючи наявність письмових доказів, що підтверджують наведені позивачем доводи у позовній заяві та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_1 відновити частину пам`ятки архітектури, а саме: демонтувати ролети, пластикові віконні та дверні заповнення, та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних у встановленому законом порядку в будинку АДРЕСА_1 за рахунок власних коштів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (79008, місто Львів, вулиця Валова, 20, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Треті особи: Міністерство культури та стратегічних комунікацій України (01601, місто Київ, вулиця Івана Франка, 19, ), Львівська міська рада (79008, місто Львів, площа Ринок, 1, ).

Суддя О. О. Андрусенко