Справа № 460/18392/25
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 січня 2026 року м. Рівне№460/18392/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2025 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій щодо невиплати одноразової грошової допомоги, щодо відмови у видачі посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця» і про зобов`язання видати посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця» та виплати одноразову грошову допомогу.

Ухвалою від 10.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/18392/25. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з позовною заявою, вимоги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 є матір`ю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в стаціонарі ВМКЦ ПНР в м.Харкові внаслідок гострої легенево-серцевої недостатності та двобічної гнійної пневмонії. 11.08.2025 позивач через місцеві органи ТЦК та СП звернулася до Міністерства оборони України з питанням видачі посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця» та сповіщення про загибель сина, для оформлення належних виплат у зв`язку зі смертю сина, як такого, що загинув при захисті Батьківщини. Сповіщення про загибель сина позивачці було видано, а посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця» - ні. 17.09.2025 позивачка звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, яка їй належать після смерті сина, який віддав життя за незалежність України. 29.09.2025 ОСОБА_1 отримала відмову від ІНФОРМАЦІЯ_4 у Рівненській області, мотивовану тим, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме в його крові було виявлено 0,074 % етилового спирту, згідно листа військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2023 №104/1363. Разом з тим жодної довідки, яка б посвідчувала цей факт, місцеві органи РТЦК та СП не надали. При цьому, відповідно до медичного свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер не від алкогольного отруєння, а від гострої легенево-серцевої недостатності та двобічної гнійної пневмонії. В законодавстві України відсутня пряма заборона щодо невиплати належних сум при загибелі військовослужбовця та законодавство України не забороняє виплати у разі алкогольного сп`яніння як такого, а лише у випадку, коли сп`яніння стало причиною загибелі або поранення. За наведеного, позивач вважає дії відповідача протиправними і просить в судовому порядку зобов`язати видати посвідчення та виплати одноразову грошову допомогу.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження в адміністративній справі №460/18392/25, правом подання відзиву не скористався.

Дослідженими у справі доказами, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) є матір`ю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20.05.1975 Костопільським районним відділом ЗАГС Рівненської області.

ОСОБА_2 з 20 березня 2015 року проходив військову службу у лавах ЗСУ на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 до проведення демобілізації, що підтверджено довідкою ІНФОРМАЦІЯ_7 №1089 від 02.04.2015.

В цей період часу, а саме з 27.04.2015 по 31.08.2015, з 05.10.2015 по 16.04.2016 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджено довідкою ТВО Командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 .

16.10.2022 ОСОБА_2 був повторно мобілізований відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 та брав безпосередню участь у бойових діях на території Донецької області, що підтверджено довідкою Командира військової частини НОМЕР_4 за №560 від 18.02.2023.

Довідкою військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» №503 від 29.05.2023 підтверджено проведення 29 травня 2023 року медичного огляду молодшого сержанта за призовом ОСОБА_2 (1975 р.н., військова частина: НОМЕР_4 , у Збройні Сили України призваний

ІНФОРМАЦІЯ_8 , у Збройних Силах України з жовтня 2022 року, бойовий медик). Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення,

травми, контузії, каліцтва: «Пошкодження капсульно-зв`язкового апарату правого колінного суглобу. Правобічний післятравматичний гонрартроз, з застарілим пошкодженням медіального меніску, ускладнене нестабільністю правого колінного суглобу з больовим синдромом. Довідка про обставини травми, поранення не надана. Травма, поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.». Зазначено, що на підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб потребує переведення для завершального лікування та медичної реабілітації в умовах КНП «МЛШДМ» Кропивницької міської ради.

Довідкою військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня швидкої медичної допомоги Кропивницької міської ради» №116 від 08.06.2023 підтверджено проведення 08 червня 2023 року медичного огляду молодшого сержанта військової служби ОСОБА_2 . Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травма, поранення, контузії, каліцтва): «Стан після розриву внутрішнього меніску правого колінного суглобу (лютий 2023) легкого ступеню ( згідно наказу №370 від 04.07.2007р.). Розрив ГІХЗ. Синовіїт. Гонартроз II ст. Стійкий больовий синдром. Оперативне лікування (02.06.23) - артроскопія правого колінного суглоба, парциальна резекція зовнішнього меніску під артроскопічним контролем, дебридмент порожнини суглоба. Травма, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) не надано.». Зазначено, що на підставі статті 81 графи II розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №12-17/311-ОКЛ/23 від 24.10.2023, що має статус остаточного і оформлене судово-медичним експертом Комунального закладу охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у стаціонарі ВМКЦ ПнР. Причина смерті: «двобічна гнійна пневмонія».

30.10.2023 Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 .

У відповідь на звернення адвоката позивачки, 22.08.2025 ІНФОРМАЦІЯ_10 повідомив, що для отримання сповіщення про загибель сина ОСОБА_3 необхідно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо видачі посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця» відмовив, покликаючись на п.2. ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за яким, дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження. При цьому, у відповіді міститься покликання на те, що відповідно до відповіді з військової частини НОМЕР_1 №104/1363 від 10.11.2023, при поступленні 19.10.2023 у ОСОБА_2 відібрано біоматеріал (кров) на вміст алкоголю - довідка КЗ «Харківського обласною бюро судово-медичної експертизи» №16/13385 від 20.10.2023 виявлений етиловий спирт в кількості 0.074%.

У відповідь на адвокатський запит Державна спеціалізована установа «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» 19.08.2025 повідомило, що 24 жовтня 2023 року судово-медична експертиза трупа військовослужбовця ОСОБА_2 , 1975 року народження, проводилась у Кабінеті судово-медичної експертизи на базі КНП ХОР «ОКЛ» на підставі постанови слідчого СВ Харківського РУП №З ГУ Національної поліції в Харківській області. За результатами проведення судово-медичної експертизи була встановлена причина смерті: «Гостра легенево-серцева недостатність. Двобічна гнійна пневмонія» («Висновок експерта» №12-17/311-ОКЛ/23 від 24.10.2023). Для отримання завіреної копії «Висновок експерта» №12-17/311-ОКЛ/23 за фактом смерті ОСОБА_2 з усіма лабораторними дослідженнями у ДСУ «Харківське ОБ СМЕ», запропоновано звернутися до СВ Харківського РУП №3 ГУ Національної поліції в Харківській області за отриманням відповідного дозволу.

17.09.2025 ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_11 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) сина ОСОБА_2 . До заяви додала: копію паспорту та довідки про присвоєння РНОКПП, свідоцтво про народження ОСОБА_2 , повідомлення про загибель військовослужбовця від 09.09.2025, копію лікарського свідоцтва про смерть, копію свідоцтва про смерть, копію реквізитів свого банківського рахунку.

Начальником другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_11 29.09.2025 надано відповідь, в якій вказано: «Пунктом 1 статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ, та у пункті 10 Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року встановлено, шо призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель та поранення військовослужбовця, є зокрема наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. В крові молодшого сержанта ОСОБА_2 згідно листа командира військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2023 року №104/1363 на вміст алкоголю, виявлений етиловий спирт в кількості 0.074%. Враховуючи вище зазначене виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю молодшого сержанта ОСОБА_2 згідно п.1 ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачена».

Вважаючи такі дії відповідача протиправним, позивачка звернулась з даним позовом в суд.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частина п`ята статті 17 Конституції України).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991. Він же встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Пільги військовослужбовцям та членам їх сімей визначені, зокрема, статтею 14 Закону №2011-XII.

За правилами пункту 13 статті 14 Закону №2011-XII, особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №379 від 28.05.1993.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що підставою для видачі посвідчення є:

витяг із наказу про виключення військовослужбовця із списків особового складу у зв`язку із смертю, визнанням його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим або копія такого наказу;

свідоцтво про смерть військовослужбовця або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім;

документ про причини та обставини смерті військовослужбовця (відповідний наказ (витяг із наказу), акт проведення розслідування, довідка про обставини травми (поранення, контузія, каліцтво) тощо), який підтверджує, що військовослужбовець загинув (помер) не внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або що загибель (смерть) сталася не внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;

постанова військово-лікарської комісії (крім випадків, коли військовослужбовець пропав безвісти).

За правилами пунктів 4-6 Порядку, посвідчення видаються батькам, дружині (чоловіку) у разі, коли вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, дітям, які не досягли повноліття, або повнолітнім дітям - особам з інвалідністю з дитинства військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти (і за рішенням суду визнані безвісно відсутніми) під час проходження військової служби. Для отримання посвідчення заявник звертається особисто або через свого представника із заявою (в довільній формі) до:

територіального центру комплектування та соціальної підтримки - про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця Збройних Сил або Держспецтрансслужби, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби;

уповноваженого структурного підрозділу (органу), на який покладаються функції з видачі посвідчень - про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця СБУ, Управління державної охорони, розвідувальних органів, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Національної гвардії, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.

У заяві зазначаються прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка звертається для отримання посвідчення, спосіб комунікації (поштова адреса та/або адреса електронної пошти, номер телефону), сімейні (родинні) відносини із військовослужбовцем, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, військове звання такого військовослужбовця, його прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), військове формування, у списках особового складу якого він/вона перебував/перебувала на дату смерті/зникнення безвісти.

Разом із заявою подаються:

копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус (за наявності технічної можливості доступу до відомостей про зазначені документи стосовно заявника копії таких документів заявником не подаються);

документи, що підтверджують сімейні (родинні) відносини із військовослужбовцем, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження або шлюб);

фотокартка члена сім`ї (крім дітей, які не досягли повноліття) розміром 2,5 х 3,5, де зображення обличчя має складати 65-70 відсотків фото;

висновок медико-соціальної експертної комісії або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо повнолітньої дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, про визнання її особою з інвалідністю з дитинства;

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, селищної, сільської, районної в місті (у разі утворення) ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування, влаштування у прийомну сім`ю або дитячий будинок сімейного типу (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, чи влаштування їх у прийомну сім`ю або дитячий будинок сімейного типу).

За вимогами пункту 7 Порядку, для проведення перевірки інформації про військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, членів його сім`ї Міноборони, МВС, СБУ, Управління державної охорони, розвідувальні органи, Адміністрація Держспецзв`язку мають право отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом надання безпосереднього доступу, електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством.

А в силу вимог пункту 11 - посвідчення не видається в тому разі, коли військовослужбовець загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або коли загибель (смерть) військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

У разі коли заява та додані до неї документи подані не в повному обсязі, посвідчення не видається, про що заявникові повідомляється письмово із зазначенням підстав. У такому випадку заява та документи повертаються заявникові.

Після усунення причин, які стали підставою для повернення заяви та документів, заявник може повторно звернутися для отримання посвідчення.

У ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця» з покликанням на те, що у відповіді з військової частини НОМЕР_1 №104/1363 від 10.11.2023 міститься інформація про те, що при поступленні 19.10.2023 у ОСОБА_2 відібрано біоматеріал (кров) на вміст алкоголю і згідно з довідкою КЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» №16/13385 від 20.10.2023 виявлений етиловий спирт в кількості 0.074%.

Разом з тим, згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №12-17/311-ОКЛ/23 від 24.10.2023, що має статус остаточного і оформлене судово-медичним експертом КЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у стаціонарі ВМКЦ ПнР. і причиною його смерті зазначено: «двобічна гнійна пневмонія».

Жодним доказом у справі не підтверджено факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння на час смерті, і ти більше не встановлено його смерть є наслідком перебування у стані алкогольного сп`яніння, або вчинення ним будь-яких дій у стані такого сп`яніння.

Навпаки, судово-медичний експерт, який робив розтин, і визначав послідовність патологічних процесів (станів), які призвели до смерті, вказав, що безпосередньою і основною причиною смерті ОСОБА_2 є «двобічна гнійна пневмонія», додатково зазначена і така причина, як «гостра легенево-серцева недостатність». Жодної вказівки на те, що причиною смерті є такий патологічний стан, який будь-яким чином пов`язаний з алкогольним сп`янінням, в лікарському свідоцтві про смерть №12-17/311-ОКЛ/23 від 24.10.2023, не зазначено.

Відповідачем не надано суду жодного належного і допустимого доказу, який давав йому право робити висновки про те, що військовослужбовець ОСОБА_2 помер внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або що його смерть сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

З огляду на вказане, дії відповідача по відмові позивачу у видачі посвідчення матері військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби не відповідають визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України вимогам законності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту шляхом покладення на ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язку видати посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби».

Згідно з частиною першою статті 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Частиною третьою статті 16 Закону №2011-ХІІ визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, початком проходження військової служби вважається, зокрема, день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Порядок та умови призупинення та продовження військової служби визначаються положеннями про проходження військової служби.

Згідно зі статтею 16-1 Закону №2011-XII (у відповідній редакції), у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

За пунктом 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

А в силу вимог пункту 3 цієї статті, розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану визначено постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року.

Пунктами 1, 1-1 та 1-2 цієї постанови визначено категорії осіб, яким виплачується додаткова винагорода. До таких осіб, зокрема, віднесено і військовослужбовців, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

За правилами пункту 2 Постанови №168 (у відповідній редакції) сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1- 2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Таким чином, чинне у відповідний час законодавство передбачало виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 15000000 гривень замість 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Що стосується смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби, то відповідне призначення і виплата одноразової грошової допомоги продовжували регулюватися абзацом другим підпункту «а» пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-XII (тобто у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року).

Згідно з частинами першою, шостою, восьмою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

При цьому, статтею 16-4 Закону №2011-ХІІ визначені випадки, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 (у відповідній редакції) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Підпунктом 2 пункту 4 Порядку №975 визначено, одноразова грошова допомога призначається у разі: смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби.

В силу пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 10 Порядку №975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів, такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

За правилами пункту 12 Порядку, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

В силу вимог пункту 13 - керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Пунктами 15, 19 Порядку № 975 визначено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:

вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

У ході судового розгляду судом встановлено, що смерть військовослужбовця ОСОБА_2 не є наслідком вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

Відповідачем зворотного не доведено, як і не доведено будь-яких фактів подання завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Також відповідачем не висловлено ОСОБА_1 жодних зауважень щодо повноти чи правильності оформлення документів, які додаються до заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

За наведеного дії відповідача по відмові позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю молодшого сержанта ОСОБА_2 з покликанням на п.1 ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є протиправними.

Окрім того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 не мав у своєму розпорядженні жодного належного і допустимого доказу тому, що смерть військовослужбовця ОСОБА_2 є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння, він взагалі не є органом, уповноваженим приймати рішення щодо виплати чи відмові у виплаті одноразової грошової допомоги

В силу вимог пункту 13 Порядку №975 ІНФОРМАЦІЯ_1 уповноважений лише на те, щоб у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги. Правом же прийняття відповідного рішення наділене Міністерство оборони України.

Відповідач не надав суду жодного належного і допустимого доказу тому, що він виконав покладений на нього обов`язок і скерував необхідній пакет документів Міністерству оборони України.

За наведеного, суд констатує, що відповідач у спірних правовідносинах діяв не на підставі, та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з перевищенням компетенції та всупереч меті, з якою йому були надані відповідні повноваження.

Відтак права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідних дій протиправними.

В той же час, суд не може покласти на відповідача обов`язок по виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, позаяк зазначене питання знаходиться поза межами його компетенції. Натомість на відповідача у судовому порядку слід покласти обов`язок по підготовці та направленню на адресу Міністерства оборони України висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю молодшого сержанта ОСОБА_2 , що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, його матері, ОСОБА_1 , разом з усіма необхідними документами.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог даного позову та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 видати ОСОБА_1 посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця».

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та направити на адресу Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю молодшого сержанта ОСОБА_2 , що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, його матері, ОСОБА_1 , разом з усіма необхідними документами.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07 січня 2026 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Суддя Н.В. Друзенко