Справа № 320/38996/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року Київ справа №320/38996/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж Яготинської міської ради «Яготинтепломережа» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство теплових мереж Яготинської міської ради «Яготинтепломережа» (підприємство, КПТМ «Яготинтепломережа») звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Київській області (ГУ ДПС у Київській області, податковий орган, контролюючий орган).

Просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 156/4-1036 від 12.03.2024;

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Київській області по списанню коштів на підставі рішення № 156/4-1036 від 12.03.2024 в сумі 941 609 грн з рахунку позивача;

- стягнути на користь позивача з відповідача 941 609 грн.

Відповідно до ухвали від 13.09.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.

Цією ж ухвалою витребувано від відповідача усі належним чином завірені докази та матеріали, що були використані відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення № 156/4-1036 від 12.03.2024; пояснення щодо спірних відносин.

Ухвалою від 09.06.2025 повторно витребувано від Головного управління ДПС у Київській області названі документи.

Ухвалою від 08.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до складу податкового боргу за рішенням про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу № 156/4-1036 від 12.03.2024 включено податкові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями, які були скасовані за наслідками їх оскарження позивачем. Зазначали, що у рішенні № 156/4-1036 від 12.03.2024 не вказано суму податкового боргу та його склад, що підлягає стягненню за таким рішенням, а також нормативну підставу для його прийняття. Звернули увагу, що податковий орган надіслав КПТМ «Яготинтепломережа» податкову вимогу «Ю» від 28.03.2018 №59878-51 на суму 1 934 032,67 грн, яка була погашена на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 у справі № 810/4643/18. Крім того, зауважили, що на підставі незаконного рішення № 156/4-1036 від 12.03.2024 відповідач безпідставно списав з рахунку позивача кошти в сумі 941 609 грн.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву. Водночас, на виконання ухвали від 09.06.2025 відповідач надіслав витребувані документи, а також додаткові пояснення у яких заперечив проти задоволення позову. Вказали, що станом на 12.03.2024 за КПТМ «Яготинтепломережа» обліковувався податковий борг в загальній сумі 9 866 645,24 грн, у тому числі в сумі 941 609 грн, який виник у зв`язку із несплатою узгоджених податкових зобов`язань, самостійно визначених позивачем у податкових деклараціях з податку на додану вартість від 18.01.2023 № , від 17.02.2023 № , від 17.03.2023 № . Пояснили, що саме стосовно вказаного податкового боргу в сумі 941 609 грн прийняте рішення № 156/4-1036 від 12.03.2024.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Станом на 12.03.2024 за КПТМ «Яготинтепломережа» обліковувався податковий борг в загальній сумі 9 866 645,24 грн, у тому числі в сумі 941 609 грн, який виник у зв`язку із несплатою узгоджених податкових зобов`язань, самостійно визначених позивачем у податкових деклараціях з податку на додану вартість від 18.01.2023 № , від 17.02.2023 № , від 17.03.2023 № .

Заступник начальника Головного управління ДПС у Київській області прийняв рішення №156/4-1036 від 12.03.2024 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу. Вирішено здійснити погашення податкового боргу КПТМ «Яготинтепломережа» в сумі 941 609 грн шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

24.04.2024 на підставі рішення №156/4-1036 від 12.03.2024 та платіжних інструкцій від 27.03.2024 №№ 546, 547, 548, списано з рахунку КПТМ «Яготинтепломережа» у АТ КБ «Приватбанк» кошти у сумі 941 609 грн.

Позивач вважає протиправним рішення №156/4-1036 від 12.03.2024 та дії щодо списання коштів з його рахунку на підставі такого рішення, а тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.

За положеннями підпункту 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (ПК України) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

У той же час, згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи також мають право, зокрема, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За положеннями пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно із пунктом 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому, відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що за даними поданих відповідачем до матеріалів справи витягів з інтегрованої картки платника податку на додану вартість (позивача) за 2019 2023 роки, упродовж вказаного періоду за КПТМ «Яготинтепломережа» безперервно обліковувався податковий борг з динамікою переважно до збільшення його розміру.

Згідно із розрахунком до рішення № 156/4-1036 від 12.03.2024, таке рішення прийнято щодо податкового боргу в сумі 941 609 грн, який виник у зв`язку із несплатою узгоджених податкових зобов`язань, самостійно визначених позивачем у податкових деклараціях з податку на додану вартість від 18.01.2023 № , від 17.02.2023 № , від 17.03.2023 № .

Тому до спірних правовідносин належить застосовувати положення пункту 95.2 статті 95 ПК України.

Крім того, наведене спростовує доводи позивача про те, що оскаржуване рішення не містить відомостей щодо податкового боргу, а також про те, що до складу податкового боргу за цим рішенням включено податкові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями, які були скасовані за наслідками їх оскарження позивачем.

Суд враховує, що рішенням №156/4-1036 від 12.03.2024 вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу КПТМ «Яготинтепломережа» шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків не тільки у банках, а також в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах. Таким чином, крім стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках контролюючим органом вирішено реалізувати погашення усієї суми податкового боргу позивача ще й шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

Однак, пунктом 95.5 статті 95 ПК України не передбачено погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків такого платника у органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установ.

До того ж суд зазначає, що органи, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів не відносяться до установ банку, виходячи з наступного.

Так, за визначенням у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги. Банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Статтею 6 цього Закону унормовано, що банки в Україні створюються у формі акціонерного товариства або кооперативного банку.

У свою чергу, у відповідності до статті 3 Закону України «Про акціонерні товариства» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

За змістом статті 338 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних відносин) кооперативний банк - це банк, створений суб`єктами господарювання, а також іншими особами за принципом територіальності на засадах добровільного членства та об`єднання пайових внесків для спільної грошово-кредитної діяльності.

Між тим, згідно Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Казначейство є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в Казначействі і банках.

Отже, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів не можна ототожнювати із установами банку.

Також суд зауважує, що згідно зі статтею 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Згідно із пунктом 60.2 статті 60 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

За правилами пункту 60.6 статті 60 ПК України якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

З`ясовано, що для погашення податкового органу, у тому числі й того щодо якого прийнято рішення № 156/4-1036 від 12.03.2024, контролюючий орган направив позивачу податкову вимогу за формою «Ю» від 28.03.2018 №?59878-51 на суму 1?934? 032,67 грн, яка була присуджена до стягнення з розстроченням сплати на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 у справі №?810/4643/18.

Позивач стверджує, що вказана вимога ним виконана. Доказів чи обґрунтувань протилежного відповідач не навів.

Тому, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення не існувало чинної податкової вимоги про стягнення податкового боргу, який було стягнуто на підставі оскаржуваного рішення.

При цьому, згідно з підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України, безнадійним визнається податковий борг, строк давності якого, визначений пунктом 102.4 статті 102 ПК України, сплив. Такий борг підлягає обов`язковому списанню відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК України, який зобов`язує контролюючі органи здійснювати списання безнадійного податкового боргу щокварталу.

Проте, всупереч цим приписам, податковим органом списання такого боргу у справі позивача проведено не було.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд доходить висновку про протиправність та необхідність скасування рішення № 156/4-1036 від 12.03.2024.

Враховуючи встановлену судом протиправність рішення № 156/4-1036 від 12.03.2024, також є протиправними і дії відповідача щодо проведення 24.04.2024 відповідно до платіжних інструкцій від 27.03.2024 №№ 546, 547, 548 списання з рахунку КПТМ «Яготинтепломережа» у АТ КБ «Приватбанк» коштів у сумі 941 609 грн.

Тому для належного захисту прав позивача, порушених протиправним списання з його рахунку коштів у сумі 941 609 грн, належить стягнути таку суму на користь позивача з відповідача.

Резюмуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За нормами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Так, за подання цього позову підприємством сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції №208 від 25.04.2024 на суму 14124, 14 грн, а також 3028 грн на підставі платіжної інструкції №379 від 05.08.2024 та 3028 грн на підставі платіжної інструкції від 02.09.2024 №401; що у загальній сумі складає 20 180, 14 (двадцять тисяч сто вісімдесят гривень 14 копійок) грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

За приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Встановлено, що позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені на правову допомогу у розмірі 15 000 грн. У той же час, до суду надано лише копії договору про надання правової допомоги від 25.04.2025 і свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордеру.

У пункті 2.1 договору про надання правової допомоги від 25.04.2025 сторони договору погодили, що за надання правової допомоги за одну справу позивач сплачує адвокату гонорар у розмірі 15 000 грн.

З огляду на відсутність доказів здійснення оплати витрат на правову документу, детального опису наданих послуг тощо, суд наразі не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов Комунального підприємства теплових мереж Яготинської міської ради «Яготинтепломережа» - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області №156/4-1036 від 12.03.2024.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області по списанню коштів на підставі рішення №156/4-1036 від 12.03.2024 в сумі 941 609 (дев`ятсот сорок одна тисяча шістсот дев`ять гривень) грн з рахунку Комунального підприємства теплових мереж Яготинської міської ради «Яготинтепломережа».

Стягнути з Головного управління ДПС у Київській області на користь Комунального підприємства теплових мереж Яготинської міської ради «Яготинтепломережа» 941 609 грн (дев`ятсот сорок одну тисячу шістсот дев`ять гривень) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП: 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус «А») на користь Комунального підприємства теплових мереж Яготинської міської ради «Яготинтепломережа» (; місцезнаходження: 07700, Київська область, Бориспільський район, м. Яготин, вул. Соломки Сергія (колишня 1-го Травня), буд. 1) судовий збір у розмірі 20 180, 14 (двадцять тисяч сто вісімдесят гривень 14 копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.