Справа № 460/224/26
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

07 січня 2026 року м. Рівне№460/224/26

Рівненський окружний адміністративний суд, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ТОВ «АВ-АГРОПЛЮС» про забезпечення позову в адміністративній справі № 460/224/26,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ «АВ-АГРОПЛЮС» до Приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Капустіної Дарії Анатоліївни, в якій позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії Приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Капустіної Дарії Анатоліївни по прийняттю постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 79867860 від 24.12.2025; 2) визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Капустіної Дарії Анатоліївни про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 79867860 від 24.12.2025.

Одночасно із позовом заявник подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Рівненської області Капустіній Дарії Анатоліївні вчиняти будь-які дії, пов`язані з арештом частки ТОВ АВ-АГРОПЛЮС», що належить боржнику ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 79867860 від 24.12.2025 до набрання законної сили судовими рішенням в адміністративній справі. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 24.12.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Капустіною Дарією Анатоліївною винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 79867860, відкритому за виконавчим листом Дубенського міськрайонного суду Рівненської області № 559/759/24 від 23.10.2025 за позовом ОСОБА_2 про стягнення коштів із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Вказаною постановою було накладено арешт на майнові (корпоративні) права, а саме частку учасника в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-АГРОПЛЮС» в розмірі 100 %, яка належить боржнику ОСОБА_1 . Заборонено відчужувати та вчиняти будь-які дії пов`язані із зміною засновника (учасника) або зміни розміру статутного капіталу ТОВ «АВ-АГРОПЛЮС», що може призвести до зменшення частки (розміру внеску) статутного капіталу боржника ОСОБА_1 . Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ-АГРОПЛЮС» про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника). Заявник стверджує, що такі дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Капустіної Д.А. та вищезазначена постанова є протиправними, у зв`язку із тим, що вони порушують права заявника як юридичної особи, позаяк останній не є боржником у виконавчому провадженні. Крім того, такі дії порушують права товариства на підприємницьку діяльність. Враховуючи, що оскаржуваною постановою про арешт майна божника у виконавчому провадженні ВП № 79867860 не лише накладено арешт на майнові (корпоративні) права, а саме: частку учасника в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-АГРОПЛЮС» в розмірі 100 %, яка належить боржнику ОСОБА_1 , та заборонено відчужувати та вчиняти будь-які дії пов`язані із зміною засновника (учасника) або зміни розміру статутного капіталу ТОВ «АВ-АГРОПЛЮС», що може призвести до зменшення частки (розміру внеску) статутного капіталу боржника ОСОБА_1 , але і повідомлено ТОВ «АВ-АГРОПЛЮС» про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-АГРОПЛЮС», яка належить боржнику ОСОБА_1 та становить 100 %, то, цілком очевидно, на думку заявника, що у випадку задоволення позовних вимог, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду у даній справі. За наведеного, просить заяву задовольнити.

За правилами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши у вказаний частиною 1 статті 154 КАС України строк заяву про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зауважує, що забезпечення позову - це надання заявнику (позивачу) тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи планує звернутися до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом.

Тому, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків оскаржуваного рішення (дій чи бездіяльності) відповідача і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З даного приводу суд зауважує, що заява заявника, не містить належного та достатнього обґрунтування з приводу необхідності забезпечення позову, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд вважає, що заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить заявник, не є співмірними із предметом позову, з яким він звернувся до суду.

Натомість, вжиття заходів та забезпечення позову, в даному випадку, може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність дій приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Капустіної Дарії Анатоліївни по прийняттю постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 79867860 від 24.12.2025 та про протиправність оскаржуваної постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 79867860 від 24.12.2025, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на недоведеність позивачем існування обставин, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також не співмірність запропонованих заявником заходів з предметом судового спору, суд вважає відсутніми визначені законом підстави для забезпечення позову, тому в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ТОВ «АВ-АГРОПЛЮС» про забезпечення позову у адміністративній справі № 460/224/26, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 07 січня 2026 року.

Суддя Т.О. Комшелюк