Справа № 520/19644/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Харкові в приміщенні суду з власної ініціативи питання про ухвалення додаткового рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням суду від 19.12.2025 у справі № 520/19644/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.05.2025 № 94. Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, а саме з 05.08.1994 до 26.08.1996. В решті позовних вимог відмовлено.

Суд установив, при ухваленні рішення суду від 19.12.2025 у справі № 520/19644/25 у резолютивній частині рішення не було вирішено питання щодо безпосереднього зарахування вказаних періодів до пільгового стажу позивача, хоча це питання було предметом розгляду та з цього приводу застосовано норми права, а відтак підлягало вирішенню судом у судовому рішенні.

Щодо вирішення заявленого питання учасники справи не повідомлялись, розгляд здійснюється у порядку письмового провадження та без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

У даному випадку питання про ухвалення додаткового рішення ініційовано судом з власної ініціативи в порядку письмового провадження, оскільки упущення є очевидним і не вимагає додаткового дослідження доказів чи участі сторін. Суд дійшов висновку, що для забезпечення повного захисту прав позивача та належного виконання рішення необхідно ухвалити додаткове рішення, в якому чітко вказати на зарахування спірних періодів до страхового та пільгового стажу.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, враховуючи наступне.

Позивачем у позовній заяві було пред`явлено позовну вимогу про зарахування періодів роботи з 05.08.1994 до 26.08.1996 до страхового та пільгового стажу, оскільки ці періоди відповідають критеріям, визначеним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативними актами.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за №1451/11731 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Тобто, за змістом вказаних норм, необхідними умовами для зарахування періоду роботи на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1, зайнятість на таких роботах протягом повного робочого дня та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця за умовами праці після 21.08.1992 р.

Суд установив, відповідно до архівної довідки від 01.10.2044 № 5193-с позивач з 05.08.1994 по 26.08.1996 обіймав посаду електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем на підприємстві, яке розміщено у російській федерації.

Згідно з абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення (надалі Постанова №1328) постановлено про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у місті москві.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 №376 (із змінами), після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 в м. москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19.06.2023.

Міністерство юстиції України у повідомленні від 10.01.2023, яке опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для України 19.06.2023.

З огляду на визначені наслідки припинення дії міжнародного договору України необхідно дійти висновку, що денонсація Угоди від 13.03.1992 означає, що вказана Угода припинила породження зобов`язань для сторін у майбутньому, але не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників цієї Угоди, які виникли в результаті її виконання, - вони зберігаються і після припинення вказаної Угоди.

З огляду на наведене, суд доходить висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу роботи позивача періодів роботи з 05.08.1994 до 26.08.1996.

З огляду на викладене вище суд прийшов висновку, що резолютивну частину рішення суду необхідно доповнити новим абзацом наступного змісту: «Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, а саме з 05.08.1994 до 26.08.1996».

Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалити додаткове рішення суду у справі № 520/19644/25, в частині щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, а саме з 05.08.1994 до 26.08.1996.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, місцезнаходження місто Харків, майдан Свободи, будинок № 5, ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, місцезнаходження місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок №16, .

Повне судове додаткове рішення складено та підписано суддею 05.01.2026.

Суддя М. І. Садова