Справа № 160/342/26
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
07 січня 2026 р.Справа №160/342/26
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову у справі №160/342/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та визнання протиправними та скасування постанов,
- визнати протиправними дії державного виконавця Савки Л.О. щодо відкриття виконавчого провадження №79729061 та накладення арешту на майно та кошти ТОВ «БаДМ»;
- скасувати постанову державного виконавця від 03.12.2025 про відкриття виконавчого провадження №79729061 (з ідентифікатором для доступу Г46АА3ГБВЕ67) та постанови про арешт коштів ТОВ «БаДМ» про арешт майна ТОВ «БаДМ», про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.
3. 07.01.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» надійшла заява про забезпечення позову, у який просить:
- зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 2611585 444,13 грн;
- зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ»;
- зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про стягнення виконавчого збору;
- зняти арешт з коштів та майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» у виконавчому провадженні № 79729061;
- заборонити відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії, які спрямовані на блокування (арешт) рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ», які відкриті у державних чи приватних банках та фінансових установах, з метою запобігання перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю «БаДМ» виконувати покладені на нього функції;
- заборонити будь-яким банківським та фінансовим установам вчиняти дії, направлені на блокування (арешт) грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» та виконання постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника.
4. В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що розмір штрафу становить 2374168 475 (два мільярди триста сімдесят чотири мільйони сто шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень. Розмір штрафу є критично непідйомним для позивача та перевищує наявні ліквідні кошти. ТОВ «БаДМ» має ліцензії на імпорт та оптову торгівлю (серія АЕ №192405, №192538), щорічно постачає препарати з Національного переліку основних лікарських засобів (Постанова Кабінету Міністрів України №333). Будь-яке блокування діяльності ТОВ «БаДМ» через виконання рішення АМКУ пряма загроза національній безпеці у сфері охорони здоров`я. Арешт коштів на суму понад 2,6 млрд грн вже призводить до підриву платоспроможності та повного паралічу господарської діяльності позивача, з катастрофічними наслідками для всього фармацевтичного ринку України з огляду на системоутворюючу роль ТОВ «БаДМ»: щоденне постачання щонайменше 20 000 клієнтів; співпраця з понад 450 виробниками і постачальниками; обслуговування понад 18 000 аптек та медичних закладів по всій Україні; ургентна доставка кожного дня, включаючи прифронтові території (Донеччина, Харківщина, Запоріжжя, Херсонщина, Дніпропетровщина тощо) 35 разів на тиждень навіть в умовах обстрілів; постачання ЗСУ та військовим лікувальним закладам.
5. Заявник вказує, що ТОВ «БаДМ» є ключовим елементом національної системи постачання ліків у воєнний час, офіційно визнано об`єктом критичної інфраструктури. Блокування рахунків унеможливлює оплату комунальних послуг (електрика, тепло, газ, паливо для генераторів), що призведе до порушення температурного режиму зберігання та втрати ліків; виплату зарплат працівникам (близько 3000 робочих місць); закупівлю палива для транспорту та зрив доставки; розрахунки з постачальниками та припинення імпорту. Навіть у разі подальшого задоволення позову відновлення діяльності в попередньому обсязі буде неможливим через розірвані ланцюги постачання, втрату довіри партнерів та деградацію інфраструктури.
6. На думку заявника, неправомірне стягнення в період оскарження істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду на користь позивача, оскільки вилучить необхідні кошти, призведе до дефіциту життєво важливих препаратів (інсулін, онкопрепарати, антибіотики), втрати товарів вартістю сотні млн грн, пошкодження складів у зимовий період та зриву постачань на прифронтові території. Заходи забезпечення позову не збігаються з позовними вимогами, мають виключно тимчасовий процесуальний характер та спрямовані на збереження стану до рішення по суті.
7. 07.01.2026 представником заявника додані додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову.
8. Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суддя зазначає наступне.
9. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
10. Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
11. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
12. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
13. Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
14. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
15. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
16. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
17. Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
18. При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
19. Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
20. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.8. Позов може бути забезпечено, зокрема: 1) зупиненням дії індивідуального акта; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та враховувати співвідношення прав (інтересів) заявника з наслідками вжиття таких заходів для заінтересованих осіб. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
23. Антимонопольним комітетом України 23.10.2025 прийнято рішення №697-р (надалі Рішення №697-р), яке одержано позивачем 24.10.2025 за вх. №297/25/0044/002-Вхі-Р (копію додано до позову), яким визнано рішення Антимонопольного комітету України від 31.07.2025 №370-р таким, дія якого не зупиняється у зв`язку з порушенням господарським судом провадження у справі про визнання його недійсним, переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду:
27. Таким чином, примусове виконання у виконавчому провадженні №79729061 до розгляду судом позовних вимог, заявлених у цій справі, призведе до стягнення з позивача грошових коштів, що нівелює визначене ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завдання адміністративного судочинства. При цьому для відновлення порушених прав заявника необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, оскільки для їх відновлення постане необхідність ініціювання судових процесів щодо повернення стягнутих коштів.
28. Невжиття заходів забезпечення позову спричинить очевидну та непоправну шкоду: погіршення фінансового стану позивача, господарської діяльності як об`єкта критичної інфраструктури, зрив постачань лікарських засобів Збройним Силам України, військовим шпиталям, прифронтовим територіям та медичним закладам, втрату товарів через порушення режиму зберігання, неможливість відновлення діяльності навіть у разі задоволення позову через розрив ланцюгів постачання та деградацію інфраструктури. Це створить загрозу національній безпеці у сфері охорони здоров`я в умовах воєнного стану та істотно ускладнить чи унеможливить поновлення порушених прав позивача (ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України). Така шкода для позивача та суспільства (безперебійне постачання ліків) значно перевищує наслідки для відповідача від тимчасового зупинення стягнення, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 щодо співмірності як балансу негативних наслідків.
29. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
30. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
31. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
32. Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.
33. Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
34. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки/електронні гаманці виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.
35. Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець може звернути стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках/електронних гаманцях і на рахунках/електронних гаманцях, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.
36. Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним.
37. Згідно з ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.
38. З наведених норм права видно, що звернення виконавцем стягнення на майно боржника та його реалізація, в тому числі шляхом проведення торгів, а також звернення стягнення на кошти, які наявні на рахунках боржника, є виконавчою дією, яка здійснюється на примусове виконання виконавчого документа. Зупинення такої виконавчої дії здійснюється виконавцем шляхом винесення постанови відповідно до вимоги п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
39. Також, суд вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
40. На підставі ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
41. Таким чином, з метою збереження правового становища сторін до розгляду судом справи про правомірність дій державного виконавця Савки Л.О. щодо відкриття виконавчого провадження № 79729061 та накладення арешту на майно та кошти ТОВ «БаДМ», та розгляду питання правомірності винесення відповідних постанов у виконавчому провадженні №79729061, суд вважає обґрунтованими вимоги заяви про забезпечення позову в частині:
- зупинення примусового стягнення у виконавчому провадженні №79729061, яке 03.12.2025 відкрито державним виконавцем Савкою Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі Наказу Антимонопольного комітету України №144-Ю/25 від 26.11.2025 про стягнення штрафу у розмірі 2374168 475 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ»;
- зупинення дії постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ»;
- зупинення дії постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про стягнення виконавчого збору.
42. Суд вказує, що у випадку незупинення судом примусового стягнення у виконавчому провадженні № 79729061 та дії постанов про арешт коштів, про арешт майна, про стягнення виконавчого збору, може відбутись стягнення коштів, наявних на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ», та реалізація майна до розгляду судом по суті питання правомірності винесення таких постанов у виконавчому провадженні №79729061.
43. Забезпечення позову у вказаний спосіб відповідає ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, якою обумовлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
44. Стосовно вимоги заяви про забезпечення позову в частині зняття арешту з коштів та майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» у виконавчому провадженні № 79729061, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
45. Такого виду забезпечення позову як зняття арешту з коштів та майна Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.
46. Водночас ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України вказує, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
47. В даному випадку на розгляд суду за позовною заявою заявлено питання щодо встановлення правомірності дій державного виконавця Савки Л.О. щодо відкриття виконавчого провадження №79729061 та накладення арешту на майно та кошти ТОВ «БаДМ», та розгляду питання правомірності винесення відповідних постанов у виконавчому провадженні №79729061.
48. До моменту розгляду судом по суті заявлених в позовній заяві вимог, суд вважає передчасними вимоги, заявлені в заяві про забезпечення позову, щодо зняття арешту з коштів та майна.
49. Фактично заявником заявлено вимогу, яка не є співмірною із правами та інтересами, про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову, оскільки задоволення такої вимоги призведе до вирішення спору в ухвалі про забезпечення позову до вирішення судом вказаного питання по суті заявлених позовних вимог.
50. Додатково суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови від 03.12.2025 про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 2 611 585 444,13 грн та зупинення дії постанови від 03.12.2025 про арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» нівелює наслідки можливого стягнення цих коштів з рахунків позивача та здійснення реалізації майна позивача.
51. Отже, задоволення заяви про забезпечення позову в частині наведених вимог сприяє збереженню існуючого стану позивача до розгляду справи по суті.
52. Відтак, в задоволенні вимоги заяви про забезпечення позову в частині зняття арешту з коштів та майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» необхідно відмовити.
53. Стосовно вимог заяви про забезпечення позову в частині:
- заборони відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії, які спрямовані на блокування (арешт) рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ», які відкриті у державних чи приватних банках та фінансових установах, з метою запобігання перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю «БаДМ» виконувати покладені на нього функції;
- заборони будь-яким банківським та фінансовим установам вчиняти дії, направлені на блокування (арешт) грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» та виконання постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника, суд зазначає наступне.
54. Як було зазначено судом відповідно до ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.
55. Статтею 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
56. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні у справі "Беєлер проти Італії", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
57. Крім того, у рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати справедливий баланс між інтересами особи і суспільства. Суд зазначає, що основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
58. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
60. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що діяльність ТОВ «БаДМ» є критично важливою для функціонування системи охорони здоров`я України в умовах воєнного стану. З першого дня повномасштабної агресії російської федерації ТОВ «БаДМ» імпортує, відвантажує та доставляє життєво необхідні препарати антибактеріальні, онкологічні, інсулін, засоби інтенсивної терапії, анестетики до Збройних Сил України, військових частин, волонтерських організацій та міжнародних гуманітарних місій.
61. Підприємство офіційно визнано критичною інфраструктурою за критеріями Міністерства охорони здоров`я та Кабінету Міністрів України:
Наказ Міністерства охорони здоров`я від 17.04.2023 №724;
Наказ Міністерства охорони здоров`я від 18.04.2024 №664;
Наказ Міністерства охорони здоров`я від 13.01.2025 №88.
62. Суд звертає увагу, що основним видом діяльності ТОВ «БаДМ» за КВЕД є 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами.
64. Отже, фактично позивач позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність з імпорту та продажу ліків до Збройних Сил України, військових частин, волонтерських організацій та міжнародних гуманітарних місій через блокування рахунків банківськими установами.
65. Відтак, суд робить висновок про необхідність забезпечити позов шляхом:
- заборони відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії, які спрямовані на блокування (арешт) рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ», які відкриті у державних чи приватних банках та фінансових установах, з метою запобігання перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю «БаДМ» виконувати покладені на нього функції;
- заборони будь-яким банківським та фінансовим установам вчиняти дії, направлені на блокування (арешт) грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» та виконання постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника, оскільки невчинення таких заходів до розгляду справи судом заблокує господарську діяльність критично важливого підприємства, що спеціалізується на доставці ліків, та може мати незворотні наслідки для третіх осіб, до яких спрямована поставка такої специфічної фармацевтичної продукції, в тому числі щодо збереження здоров`я та життя населення.
66. Судом не встановлено умислу на зловживання учасником справи своїми правами, оскільки забезпечення позову у цій справі має на меті зберегти правове становище учасників справи до розгляду по суті судом заявлених позовних вимог.
68. Забезпечення позову у цій справі має на меті зберегти правове становище учасників справи до розгляду по суті судом заявлених позовних вимог.
69. Суддя акцентує увагу, що застосовуючи заходи забезпечення позову судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору між сторонами та обрано адекватні заходи забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу в законну силу судового рішення в цій справі.
70. Дотримуючись висновків Великої Палати Верховного Суду, судом встановлено наявність спору між сторонами, співмірність обраних заходів з позовними вимогами, ризик незабезпечення ефективного захисту прав позивача та відсутність зловживання правами.
71. Враховуючи викладене, оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів, розумність і обґрунтованість вимог, забезпечення балансу інтересів сторін (відсутність значних негативних наслідків для бюджету чи третіх осіб порівняно з непоправною шкодою для позивача та публічного інтересу у безперебійному забезпеченні лікарськими засобами), наявність прямого зв`язку між заходами та предметом позовних вимог, наявність спору, ризик незабезпечення ефективного захисту прав позивача та суспільних інтересів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову. Невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача (ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України).
72. Згідно з ч. 6 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
73. Керуючись ст. ст. 150-154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
74. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» про забезпечення позову у справі №160/342/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити частково.
75. Зупинити примусове стягнення у виконавчому провадженні №79729061, яке 03.12.2025 відкрито державним виконавцем Савкою Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі Наказу Антимонопольного комітету України №144-Ю/25 від 26.11.2025 про стягнення штрафу у розмірі 2374168 475 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ».
77. Зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ».
78. Зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про стягнення виконавчого збору.
79. Заборонити відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії на виконання виконавчого провадження №79729061, відкритого 03.12.2025, які спрямовані на блокування (арешт) рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ», які відкриті у державних чи приватних банках та фінансових установах, з метою запобігання перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю «БаДМ» виконувати покладені на нього функції.
80. Заборонити будь-яким банківським та фінансовим установам вчиняти дії на виконання виконавчого провадження №79729061, відкритого 03.12.2025, спрямовані на блокування (арешт) грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» та виконання постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника.
81. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.
82. Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.
85. Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 07.01.2029 (включно).
86. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
87. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Р.З. Голобутовський