Справа № 580/68/26
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 січня 2026 року справа № 580/68/26
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи № 580/68/26 за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ) до фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , індекс не зазначений, РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса нерухомості: АДРЕСА_2 ) про стягнення податкового боргу, постановив ухвалу.

05.01.2026 вх. №339/26 позивач у позовній заяві просить: стягнути з фізичної особи фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , індекс не зазначений, РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса нерухомості: АДРЕСА_2 ) податковий борг у сумі 71870.57 грн (реквізити для зарахування коштів: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками обєктів нерухомості у сумі 41.42 грн на рахунок IBAN UA0023755; отримувач ГУК у Черкаській області/тг м.Умань/18010200; код банку отримувача 37930566, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат).

Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Якщо орган ДПС подає позов, то повинен додати документи про направлення за податковою адресою платника податків, проте усупереч вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України не вказав поштовий індекс податкової адреси платника податку, не надав доказ на підтвердження направлення матеріалів позовної заяви за зареєстрованим місцем проживання Відповідача і не надав доказ на підтвердження обрання платником податку податкової адреси у розумінні ст.45 Податкового кодексу України (Кодекс №2755).

Верховний Суд у справі № 820/1864/17: ЄДРСР 77025721 висновує: добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі покликатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків. За правилами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України (Кодекс №2755) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

У додатку до позовної заяви надана інформація за формою №23ДР, п.65 РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , проте доказ направлення і відстеження отримання кореспонденції за такою адресою до матеріалів позовної заяви не наданий, поштовий індекс згідно вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України під час оформлення адміністративного позову не зазначений.

У позовній заяві не вказано, що платник податків подав / не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, не надав копію документів про взяття на облік.

Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (їх часток) (пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України). Абзацом третім п.п. 1 п. 3.4 розд. ІІІ Порядку № 1588 встановлено, що нерезиденти (іноземні юридичні компанії, організації), які придбавають нерухоме майно або отримують майнові права на таке майно в Україні, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах (до придбання нерухомого майна або отримання майнових прав на таке майно в Україні) до контролюючого органу за місцезнаходженням нерухомого майна. Права на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 глави 24 розд. І ЦКУ).

У позовній заяві вказано про направлення податкової вимоги, проте не за адресою згідно з відомостями в ЄДР, а за адресою нерухомого майна без надання доказів на підтвердження виконання обовязків контролюючим органом/адміністративним органом.

У матеріалах справи немає доказів про направлення податкової вимоги за податковою адресою Відповідача з доказом на підтвердження отримання/неотримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

ВС неодноразово звертав увагу на обов`язок контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про проведення відповідної перевірки - кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього (постанови ВС від 10.05.2022 у справі № 804/2455/18, від 11.02.2021 у справі № 802/549/16-а). Згідно з висновками ВС у постанові від 24.06.2024 у справі №554/7669/21 (відступ від висновку щодо застосування норм процесуального права (частина перша статті 28 ЦПК України), викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2022 року у справі № 556/1395/21, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 12.02.2020 у справі № 161/1246/18 щодо визначення підсудності за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого) про визначення територіальної юрисдикції (підсудності), яке здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання.

Позивач не обгрунтував направлення за іншою адресою податкової вимоги та ППР від 23.06.2023 у сумі 45275.12 грн, від 24.01.2024 у сумі 45898.97 грн, що не зазначена адресою місцезнаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому позов необгрунтований і передчасний.

Згідно з листом органу ДПС від 06.08.2013 № 14101/7/99-99-18-05-01-17 та позиції на запитання-відповідь з розділу 119.02 ресурсу База податкових знань купівля нерухомості, її обслуговування й утримання в належному стані передбачає перебування на території України представництва чи представника нерезидента, наділеного правами діяти від імені та в інтересах нерезидента щодо такої нерухомості. Одним із обов`язків, покладених на таке представництво (або представника), може бути внесення до бюджету відповідних податків, які справляються щодо придбаних нерезидентом об`єктів нерухомого майна (https://ips.ligazakon.net/document/BZ007435).

Позивач не надав розрахунку суми 41.42 грн у контексті суми стягнення 71870.57 грн та доказів на підтвердження направлення Відповідачу за податковою адресою ППР від 23.06.2023 у сумі 45275.12 грн, від 24.01.2024 у сумі 45898.97 грн, на надав копію платіжного документа про сплату 19303.52 грн якою саме особою.

Верховний Суд зазначає, що фіскальні чеки, Z-звіти та первинні документи є належними доказами, тоді як лише службові документи чи аналітичні дані можуть бути недостатніми без реальних підтверджень (справа №280/6835/23). Відповідні документи повинні бути надані контролюючим органом до суду на виконання частини 1 статті 77 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Верховний Суд у справі №826/16958/17 ЄДРСР 77537724 зазначив: якщо від наявності доказу залежить визначення предмета спору та підтримання позивачем відповідних вимог, позивач не може перекладати на суд власний обов`язок визначитися з предметом спору.

Згідно частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позивач не повідомив у позовній заяві з якою пов`язує початок перебігу строку звернення до суду із даним позовом з наданням доказів на підтвердження.

ВС 13.04.2022 у справі № 160/11095/20 зазначив, що залишення позовної заяви без руху це тимчасовий захід, що застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Особа повинна докладати зусиль для усунення недоліків або інформування суду про свою позицію щодо встановлених судом недоліків під час винесення ухвали про залишення без руху. Такий підхід відповідатиме принципу добросовісності (поваги до суду та інших учасників справи), а також принципу заборони зловживання процесуальними правами (висновки у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №280/3193/23).

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.2, 45, 160, 161, 169, 241-243, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без руху.

Надати позивачеві п`ять днів з дати отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, що зазначені у мотивувальній частині судового рішення.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута Позивачеві.

Роз`яснити про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не належить оскарженню.

Копію ухвали направити Позивачеві.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА