Справа № 160/12997/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 січня 2026 року м. Дніпросправа № 160/12997/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Південно-Східної митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року (суддя Кучма К.С.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерформ-Дніпро»

до Південно-Східної митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерформ-Дніпро» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці (перейменована у Південно-Східну митницю) про коригування митної вартості товарів № UA110050/2024/000164/1 від 05.11.2024.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позивачем не було подано для митного оформлення товарів документи, які в повній мірі підтверджують складові митної вартості товару за ціною контракту.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерформ-Дніпро», Україна (Покупець) та компанією DOW EUROPE GmbH, Horgen, Switzerland (Продавець) укладено Договір від 01.12.2021 № Interfoam-Dnepr_PU купівлі-продажу товару торгової марки Дау Кемікал або ї дочірніх компаній. Ціна вказується в митних інвойсах, а також у специфікаціях. Умови поставки FCA завод Продавця, Західна Європа. Умови оплати 60 календарних днів з дати інвойсу (датою інвойсу вважається дата відвантаження).

В адресу позивача було оформлено поставку партії товару сировина для виробництва пінополіуретану (поролону): VORANOL 3322, являє собою поліпропіленгліколь (простий спиртовий поліефір) з гідроксильним числом 46,6 Мг/г, виробник Dow Benelux B.V. For/on Behalf Europe GMBH, загальною кількістю 24 050 кг, вартість 31 746,00 Євро.

З метою митного оформлення наведеної партії товару, позивачем було подано 04.11.2024 до Дніпровської митниці (перейменована у Південно-Східну митницю) ЕМД № 24UА29U4.

Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною контракту.

Разом з декларацією позивачем були надані документи: сертифікат якості від 24.10.2024; пакувальний лист від 24.10.2024; рахунок-проформа від 25.09.2025; рахунок-фактура від 24.10.2024; автотранспортна накладна від 24.10.2024; сертифікат про походження товару від 25.10.2024; декларація про походження товару від 24.10.2024; платіжний документ від 29.06.2024 № 47; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.10.2024 № 114; висновок про вартісні характеристики товару від 31.10.2024; зовнішньоекономічний договір від 01.12.2021; доповнення до договору від 29.12.2023 № 3; доповнення до договору від 26.09.2024 № 22; договір перевезення від 02.05.2019 № 020519/4; декларація-інвойс від 24.10.2024; бухгалтерська довідка від 31.10.2024, бухгалтерська довідка б/н; лист від виробника № 428/25/09 від 25.09.2024; транспортне замовлення від 24.10.2024.

Під час митного контролю митний орган дійшов висновку, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, а саме:

- до митного оформлення надано платіжну інструкцію в іноземній валюті від 26.09.2024 № 47 на суму 31 748,50 Євро. У вказаній платіжній інструкції наявне посилання на зовнішньоекономічний контракт від 01.12.2021 № Interfoam-Dnepr_PU та інвойс № 985173341 від 25.09.2024 та інвойс № 985149496, який до митного оформлення не надавався. Відповідно до інформаційних ресурсів митного органу, за вказаним контрактом декларантом вже було імпортовано товари. Враховуючи загальну вартість партій товару, ввезених за зазначеним контрактом, надана платіжна інструкція не може бути ідентифікована з оцінюваною партією товару;

- відповідно до наданого до митного контролю висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 31.10.2024 № 2026, для визначення та перевірки ціни використані наступні джерела інформації: alibaba.com, plastic price.com. Згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна майнових прав», затвердженим ПКМУ від 10.09.2003 № 1440, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформації повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. Проте в експертному висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 31.10.2024 № 2026 щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України не надано відповідних додатків, які підтверджують джерела використаної цінової інформації, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Крім того, інформація ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 31.10.2024 № 2026 про прийнятність контрактної ціни надана без врахування фактичного посередницького характеру зовнішньоекономічної операції та без проведення аналізу складових вартості товару, що унеможливлює її використання для підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості товару. Документи, надані декларантом, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Запропонувало декларанту подати додаткові документи з метою усунення розбіжностей, викладених в електронному повідомленні, а також інші документи, які декларант вважає за потрібне надати.

Декларантом 05.11.2024 було надано бухгалтерську довідку № 8 від 05.11.2024.

Митний орган, проаналізувавши додатково надані документи, дійшов висновку, що документального спростування розбіжностей/невідповідностей, наведених у повідомлені митниці, декларантом не надано.

Декларантом не надано підтверджуючі документи щодо: не включення до митної вартості оцінюваного товару обов`язкових складових, передбачених ч. 10 ст. 58 МКУ, а саме, вартість доставки товарів, оскільки у рахунку № 114 від 24.10.2024 та у Транспортному замовленні (відсутні № та дата) не зазначено жодних відомостей про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Відомостей, що підтверджують якісні характеристики товару не надано.

Дніпровською митницею (перейменована у Південно-Східну митницю) прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA110050/2024/000164/1 від 05.11.2024, яке є предметом оскарження в цій справі.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного рішення, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що на підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, митному органу необхідно надати належні документи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у процесі митних консультацій відповідач зауважив на дві обставини: не підтвердження висновком ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 31.10.2024 № 2026 ціни товару, а також не можливість ідентифікувати сплату спірної партії товару згідно з платіжною інструкцією від 26.09.2024 № 47.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає такі висновки необґрунтованими.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, зі змісту висновку експерта ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 2026 від 31.10.2024 вбачається, що рівень ціни на поліефір поліол VORANOL 3322 Polyol, налив, країна виробництва Нідерланди, а саме 1 3320 Євро/т, на умовах FCA - Hoek, що імпортується згідно із Інвойсом № 985149496 від 09.09.2024, специфікацією № 22 від 26.09.2024 до контракту № Interfoam-Dnepr_PU від 01.12.2021 відповідає поточній кон`юнктурі ринку.

Під час дослідження експертом використовувалися такі джерела інформації: цінова інформація компанії DOW EUROPE GmbH (Швейцарія), Інтернет ресурси alibaba.com, plastic-price.com та інші.

Також є безпідставним зауваження митного органу, що висновок не враховує посередницький характер поставки, адже відповідно до п. 7 Договору купівлі-продажу від 01.12.2021 № Interfoam-Dnepr_PU поставка здійснюється на умовах FCA завод Продавця, Західна Європа.

Суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованим й зауваження податкового органу до платіжної інструкції в іноземній валюті від 26.09.2024 № 47 на суму 31 748,50 Євро з огляду на послідовні правові висновки Верховного Суду, згідно з якими у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта (як приклад, постанова Верховного суду від 29.07.2021 у справі № 380/6459/20).

Щодо доводів апелянта про не підтвердження декларантом транспортної складової, суд звертає увагу, що позивачем надані під час митного оформлення: автотранспортна накладна від 24.10.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.10.2024; рахунок на оплату № 114 від 24.10.2024; лист № 336 від 31.10.2024; транспортне замовлення по договору № 020519/4 від 02.05.2019; договір № 020519/14 на надання транспортних послуг від 02.05.2019.

Не є спірним в даній справі той факт, що товар поставлявся на умовах FCA.

Термін FCA означає, що продавець, виконуючи свої зобов`язання за зовнішньоторговельним контрактом, передає в розпорядження найнятого покупцем перевізника продукцію, забезпечивши експортну процедуру на митниці зі сплатою мита і зборів. До зобов`язань покупця належить приймання продукції та її імпортне митне оформлення.

Відтак факт перевезення товару з місця завантаження до митної території країни призначення не потребує додатковому доведенню.

У свою чергу надані позивачем документи у повній мірі підтверджують транспортні витрати, які є складовою митної вартості товару.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що первинні документи, які були подані позивачем до митного органу, є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а зауваження митного органу є формальними та такими, що не ґрунтуються на системному аналізі умов Контракту та змісту самих документів. Відтак, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Південно-Східної митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року в адміністративній справі № 160/12997/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 06 січня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 06 січня 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова