Справа № 640/1882/21
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 640/1882/21

провадження № 2-іс/340/659/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мілк-Інвест до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Мілк-Інвест (далі позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.10.2020 №.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Мілк-Інвест з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку. За результатами перевірки складений Акт від 16.09.2020 №94/26-15-07-04-03/32129834 (далі Акт), згідно якого встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) за червень 2020 року на суму 669553,00 гривні.

У подальшому відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 16.10.2020 №, яким зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 669553,00 гривні.

Підставою для прийняття вказаного повідомлення-рішення став висновок відповідача про те, що надані Приватним акціонерним товариством «Ічнянський молочно-консервний комбінат» маркетингові послуги, є економічно необгрунтованими в господарській діяльності ТОВ «Мілк-Інвест», тобто не використовувались в його господарській діяльності.

Указане податкове повідомлення-рішення було оскаржене товариством у адміністративному порядку до Державної податкової служби України. Рішенням від 18.12.2020 №35727/6/99-00-06-02-0106 скарга була залишена без задоволення.

Вважає висновки контролюючого органу помилковими, адже ТОВ «Мілк-Інвест» та ПрАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» (далі - ПрАТ «ІМКК») укладено договір №01/11 на переробку давальницької сировини від 01.11.2019, згідно якого виконавець виконує роботи з виготовлення на власних виробничих потужностях, а саме: молочну консервну продукцію, з давальницької сировини замовника, та договір поставки №01-11/19 молочної консервної продукції від 01.11.2019.

З метою стимулювання до збільшення обсягів постачання Товарів, зокрема за договором поставки №01-11/19 від 01.11.2019, між Сторонами також укладено договір надання маркетингових послуг №02/01/2020/М від 02.01.2020 (далі також Договір маркетингових послуг).

На виконання умов вказаного договору ПрАТ «ІМКК» надало ТОВ «Мілк-Інвест» протягом квітня - червня 2020 року маркетингові послуги на суму 4017200,30 грн, у т.ч. ПДВ 669533,38 грн, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №МК 00001867 від 30.06.2020 за період з 01.04.2020 по 30.06.2020.

Зауважує, що ПрАТ «ІМКК» була складена та зареєстрована Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна №143 від 30.06.2020 на вказану суму, що є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім цього, послуги за Договором про надання маркетингових послуг між ТОВ «Мілк-Інвест» та ПрАТ «ІМКК» надавались протягом квітня - червня 2020 року, а періодом перевірки податкового органу, яка проводилась у вересні 2020 року, є травень-червень місяці 2020 року, і інших показників та аналіз даних по обсягах поставленої позивачем протягом 2019-2020 років продукції відповідач не досліджував.

Звертає увагу, що в Акті перевірки податковий орган не ставить під сумнів реальність господарської операції з надання маркетингових послуг. При цьому, у Головного управління ДПС у м. Києві відсутні повноваження визначати економічну обгрунтованість чи необгрунтовність маркетингових послуг в господарській діяльності суб`єкта господарювання.

З цих підстав просить позов задовольнити.

У матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, у якому позивач заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обґрунтування заперечень зазначив, що на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 13.08.2020 №5015 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 17.07.2020 №).

За результатами перевірки 13.05.2024 складений Акт, у якому встановлені порушення підпункту г пункту 198.5 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, пункту 5 розділу V Порядку заповнення податкової декларації з податку на додану вартість №21, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України, в результаті чого завищено ТОВ «Мілк-Інвест» суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р.20.2.1) за червень 2020 року у розмірі 1400000 грн та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) за червень 2020 року на суму 669553 грн. Також, встановлено порушення вимог пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України - ТОВ «Мілк-Інвест» не виписано (не оформлено) та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за червень 2020 року на загальну суму 4017200,30 грн, у т.ч. ПДВ 669533,38 гривень.

Вказує, що позивачем включено до податкового кредиту за червень 2020 року суму податку на додану вартість 669533,38 грн за податковою накладною №143 від 30.06.2020 в результаті реалізації маркетингових послуг у червні 2020 року ПрАТ «ІМКК» згідно Договору про надання маркетингових послуг від 02.01.2020 №02/01/2020/М. Разом з тим, згідно умов Договору поставки молочної консервної продукції №01-11/19 від 01.11.2019 перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця здійснюється в момент передачі йому Товару. Враховуючи наведене, вищезазначені маркетингові послуги по товару, який вже не належить ТОВ «Мілк-Інвест», є економічно необгрунтованими в його господарській діяльності, тобто не використовувались в господарській діяльності підприємства.

У зв`язку з вищенаведеним вважає, що позивач занизив суму податкових зобов`язань з ПДВ за червень 2020 року на суму 669553 грн та відповідно, завищив від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) за червень 2020 року на суму ПДВ 669553 гривень. Також, ТОВ «Мілк-Інвест» не виписало (не оформило) та не зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за червень 2020 року на загальну суму 4017200,30 грн, у т.ч. ПДВ 669533,38 гривень.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача подав до Окружного адміністративного суду міста Києва відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Вказує, що необхідність укладення Договору надання маркетингових послуг від 02.01.2020 №02/01/2020/М зумовлене необхідністю збільшення обсягів пролажу молочної консервної продукції. При цьому, такий договір не містить застереження щодо якої саме партії молочної консервної продукції надаються маркетингові послуги. Доданий до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №МК_00001867 від 30.06.2020 рахунок вартості послуг Виконавця до Договору надання маркетингових послуг містить повний і детальний розрахунок досягнутих обсягів придбання продукції за рахунок наданих маркетингових послуг за період з 01.04.2020 по 30.06.2020. Крім цього, ні в Акті перевірки, ні у відзиві на позовну заяву відповідач не навів підстав для виникнення у Товариства обов`язку з оформлення та реєстрації податкової накладної за червень 2020 року на загальну суму 4017200,30 грн у т.ч. ПДВ 669533,38 грн. Просить не приймати відзив на позовну заяву як такий, що подано із порушенням строку.

Частиною 6 статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дійсно, відзив відповідачем подано до суду не у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Однак, суд враховує встановлені статтею 2 КАС України основні засади (принципи) адміністративного судочинства, зокрема, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі. Наведені приписи кореспондуються з частиною 4 статті 9 КАС України, згідно якої суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Таким чином, при ухваленні рішення суд враховує відзив відповідача, керуючись принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

08.04.2025 представник позивача подав суду додаткові письмові пояснення, у яких зазначає, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 у справі №320/25433/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025, задоволено позовні вимоги ТОВ «Мілк-Інвест» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2024 №№ , , , , . При цьому, судами першої та апеляційної інстанції досліджувались взаємовідносини ТОВ «Мілк-Інвест» із ПрАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» щодо маркетингових послуг, в тому числі, за червень 2020 року. Вважає, що обставини достовірності та реальності господарських взаємовідносин між ТОВ «Мілк-Інвест» та ПрАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат», щодо придбання ТОВ «Мілк-Інвест» маркетингових послуг у ПрАТ «Ічнянський молочноконсервний комбінат» слід вважати, такими, що вже встановлені рішенням суду від 27.12.2024 у справі №320/25433/24.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2021 позовну заяву залишено без руху.

15.02.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін (суддя Чудак О.М.).

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На виконання положень пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825-IX Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/1882/21 до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 головуючим суддею по розгляду справи №640/1882/21 визначено суддю Савонюка М.Я.

Ухвалою суду від 31.03.2025 адміністративну справу №640/1882/21 суддею Савонюком М.Я. прийнято до свого провадження. Розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 07.01.2026 замінено відповідача у справі - Головне управління ДПС у м. Києві () на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, утворене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілк-Інвест" (ідентифікаційний код 32129834) є юридичною особою суб`єктом господарювання, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб здійснено відповідний запис.

Позивач здійснює наступні види діяльності відповідно до кодів КВЕД: 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (основний), 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у., 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 77.11, Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

У період з 19.08.2020 по 09.09.2020 на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 13.08.2020 №5015 та направлень від 19.08.2020 №1439/26-15-05-04-03, №1440/26-15-05-04-03 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2020 року.

За результатами такої перевірки було складено Акт 16.09.2020 №94/26-15-07-04-03/32129834 (а.с. 10-19).

Перевіркою, встановлено порушення вимог:

- підпункту г пункту 198.5 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, пункту 5 розділу V Порядку заповнення податкової декларації з податку на додану вартість №21, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за №159/28289, в результаті чого ТОВ «МЇЛК-ІНВЕСТ» завищено суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р.20.2.1) за червень 2020 року у розмірі 1400000 грн та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) за червень 2020 року на суму 669553 гривні;

- порушення вимог пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «MІЛK-ІНВЕСТ» не виписано (не оформлено) та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за червень 2020 року на загальну суму 4017200,30 гри, у т.ч. ПДВ 669 533,38 гривень.

Завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) за червень 2020 року на суму 669553 гривні, відбулось у зв`язку з включенням до податкового кредиту суми податку на додану вартість 669533,38 грн за податковою накладною №143 від 30.06.2020 в результаті реалізації маркетингових послуг у червні 2020 року ПрАТ «ІМКК» згідно Договору про надання маркетингових послуг від 02.01.2020 № 02/01/2020/М. Згідно висновків контролюючого органу, оскільки умовами Договору поставки молочної консервної продукції №01-11/19 від 01.11.19 передбачено перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця в момент передачі йому Товару, маркетингові послуги по товару, який вже не належить ТОВ «Мілк-Інвест», є економічно необгрунтованими в його господарській діяльності, тобто не використовувались в господарській діяльності підприємства.

Не погодившись із висновками Акта перевірки, позивач 30.09.2020 направив до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві заперечення №2020/09-76 (а.с. 20-23).

За результатами розгляду вказаних заперечень відповідачем 13.10.2020 прийнято рішення про правомірність висновків викладених в акті перевірки, про що повідомив ТОВ «Мілк-Інвест» (а.с. 24).

На підставі висновків Акта перевірки відповідачем 16.10.2020 прийнято податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого позивачу було зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 669553,00 гривні (а.с. 8).

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної податкової служби України (а.с. 27-29).

За результатами розгляду скарги, ДПС України 18.12.2020 винесено рішення про результати розгляду скарги, яким скаргу ТОВ «Мілк-Інвест» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 16.10.2020 без змін (а.с. 30-31).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 71.1 статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з пунктом 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до положень Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно із пунктами 3-5 розділу II Порядку №727 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За змістом підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Пунктом 198.1. статті 198 ПК України, передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з рахунку платника податку в банку / небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем).

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з пунктом 198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

ПК України надає визначення розумної економічної причини (ділової мети), як причини, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому (підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Аналогічний правовий висновок наведено Верховним Судом у постанові від 13.10.2022 у справі №808/333/17.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілк-Інвест» та Приватним акціонерним товариством «Ічнянський молочно-консервний комбінат» 01.11.2019 укладено Договір №01/11 на переробку давальницької сировини, предметом якого є виконання Виконавцем за завданням Замовника робіт з виготовлення на власних виробничих потужностях Виконавця готової продукції з давальницької сировини Замовника протягом дії цього Договору. Асортимент такої продукції погоджено Сторонами у додатку №3 до цього Договору (а.с. 40-45).

Також, між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Ічнянський молочно-консервний комбінат» 01.11.2019 укладено Договір поставки молочної консервної продукції №01-11/19, пунктом 1.1 якого встановлено, що ТОВ «Мілк-Інвест» на умовах, визначених даним договором, постачає молочну продукції Покупцю (ПрАТ «ІМКК»), а Покупець зобов`язується здійснювати своєчасну оплату за отриманий Товар (а.с. 33-34).

Крім цього, між цими ж суб`єктами господарювання укладено договір надання маркетингових послуг № 02/01/2020/М від 02.01.2020 (а.с. 35-37).

Відповідно до пункту 1.1. Договору маркетингових послуг з метою стимулювання до збільшення обсягів постачання Товарів (продажу Товарів Замовником Виконавцю) за договором поставки молочної консервної продукції №01-11/19 від 01.11.2019 Виконавець зобов`язується надати Замовнику маркетингові послуги, зазначені в розділі 2 цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Виконавцю належним чином надані Послуги відповідно до умов даного Договору.

Пунктом 1.4. Договору маркетингових послуг встановлено, що послуги, які надаються Виконавцем, відповідно до умов даного Договору, стосуються збільшення обсягів поставки Замовником Товарів Виконавцю згідно Поговору поставки. та щодо яких згідно вимог чинного законодавства України відсутні обмеження по наданню послуг, які є предметом цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору маркетингових послуг, Виконавець надає Замовнику Послуги або частину Послуг, перелічених уданому пункті Договору, а саме:

- надання інформації покупцям про Товар;

- проведення маркетингових досліджень про потреби покупців у Товарі Замовника та тенденції розвитку ринку;

- збирання, аналіз та надання Замовнику інформації про наявність конкурентної продукції на ринку, її цін, і споживчий попит на цю продукцію;

- збирання, аналіз та надання інформації Замовнику про можливі подальші обсяги продажів Товару;

- проведення заходів, метою яких є підвищення обсягів реалізації і забезпечення достатнього запасу Товару у Замовника;

- послуги із стимулювання та розширення ринку збуту Товарів Замовника в Україні;

- інформаційно-консультаційні послуги;

- інші послуги за домовленістю Сторін.

У розділі 3 «Вартість послуг» Договору маркетингових послуг визначено, що вартість наданих Послуг залежить від досягнення Виконавцем певного рівня загального товарообігу за Договором поставки, про що зазначається у відповідному Розрахунку.

Факт надання послуг по Договору маркетингових послуг підтверджується Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №МК_00001867 від 30.06.2020, розрахунком вартості послуг виконавця від 30.06.2020 до Договору надання маркетингових послуг № 02/01/2020/М від 02.01.2020 (а.с. 38).

Так, згідно Акта наданих послуг №МК_00001867 від 30.06.2020 ПрАТ «ІМКК» надало ТОВ «Мілк- Інвест» маркетингові послуги по договору від 02.01.2020 на суму 4017200,30 грн у тому числі ПДВ 669533,38 грн

У розрахунку вартості послуг виконавця до Договору маркетингових послуг наведено суму реалізованої у період з 01.04.2020 по 30.06.2020 продукції у розрізі переліку найменувань, контрагентів, яким було реалізовано продукцію. Визначено вартість маркетингових послуг ПрАТ «ІМКК» у відсотковому відношенні від суми реалізації 4017200,30 грн, у тому числі ПДВ 669533,38 грн (36520002,72 х 11%) (а.с. 38зв.-39).

Зазначені операції відображенні у бухгалтерському обліку позивача.

Також, ПрАТ «ІМКК» 30.06.2020 сфомовано та подано на реєстрацію податкову накладну за результатами надання маркетингових послуг позивачу №143 на суму 4017200,30 грн у тому числі ПДВ 669533,38 грн (а.с. 46).

Враховуючи реєстрацію ПрАТ «ІМКК» податкової накладної на загальну суму 4017200,30 грн позивач на підставі пункту 201.10. статті 201 ПК України, як покупець послуг за Договором, зарахував 669533,38 грн до податкового кредиту.

Висновок відповідача про відсутність економічної доцільності для отримання маркетингових послуги в його господарській діяльності, обгрунтований тим, що згідно умов Договору поставки молочної консервної продукції №01-11/19 від 01.11.19 перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця здійснюється в момент передачі йому Товару, а отже маркетингові послуги фактично надані ПрАТ «ІМКК» по товару, що уже не належить позивачу.

З цього приводу суд зазначає, що умовами Договору маркетингових послуг визначено, що такі послуги стосуються збільшення обсягів постачання замовником Товарів виконавцю згідно Договору поставки.

Відповідно до підпункту 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Водночас, матеріали справи не містять доказів реалізації відповідачем зазначених повноважень щодо визнання недійсним договору надання маркетингових послуг № 02/01/2020/М від 02.01.2020, як і доказів притягнення службових осіб ТОВ «Мілк-Інвест» та ПрАТ «ІМКК» до кримінальної відповідальності щодо взаємовідносин, викладених в Акті перевірки.

Суд також зазначає, що під час податкової перевірки перевіряючими використовувались первинні бухгалтерські та інші документи Товариства за період з травня по червень 2020 року, натомість показники для розрахунку вартості маркетингових послуг відповідно до Розрахунку вартості послуг виконавця взяті за період квітень - червень 2020 року, тобто дані по обсягах поставленої позивачем продукції за попередні періоди (у тому числі за квітень 2020 року), як і зміни в активах ТОВ «Мілк-Інвест» за його операціями з ПрАТ «ІМКК», відповідачем не досліджувались та не перевірялись.

Слід зазначити, що в Акті перевірки узагалі відсутні відомості щодо перевірки використання під час господарської діяльності ТОВ «Мілк-Інвест» одержаних від ПрАТ «ІМКК» маркетингових послуг, зокрема, збільшення обсягів продажу товарів, хоча контролюючим органом реальність таких господарських операцій під сумнів не ставиться.

Відтак, на переконання суду, відповідачем не спростовано факту надання маркетингових послуг ПрАТ «ІМКК», а позивачем, у свою чергу, доведено наявність у нього ділової мети при взаємовідносинах з ПрАТ «ІМКК».

Узгодженості дій між вказанами суб`єктами господарювання з метою незаконного отримання податкових вигод як підставу висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість під час розгляду справи встановлено не було.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, господарські взаємовідносини заявника з ПрАТ «ІМКК» з приводу надання останнім маркетингових послуг по договору надання маркетингових послуг № 02/01/2020/М від 02.01.2020, у тому числі за червень 2020 року, були предметом розгляду в межах адміністративної справи №320/25433/24.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 у справі №320/25433/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025, не встановлено нереальності господарських операцій ТОВ «Мілк-Інвест» із ПрАТ «ІМКК» за даним правочином.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням зазначеного, досліджених документів, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено порушення ТОВ «Мілк-Інвест» податкового законодавства України щодо завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за червень 2020 року на суму 669553,00 гривні, оскільки досліджена судом податкова накладна №143 від 30.06.2020, з урахуванням інших документів, обставин здійснених позивачем операцій надає право позивачу на формування податкового кредиту та таку суму.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення від 16.10.2020 №, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 10043,30 грн, сплачений ним при поданні позовної заяви за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Мілк-Інвест до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 16.10.2020 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мілк-Інвест (, вулиця Срібнокільська, будинок 2, корпус А, квартира 60, місто Київ, 02068) судовий збір у сумі 10043 (десять тисяч сорок три) грн 30 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 січня 2026 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Мілк-Інвест (, вулиця Срібнокільська, будинок 2, корпус А, квартира 60, місто Київ, 02068).

Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК