Справа № 160/23619/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Корольової Г.В.,
представника позивача - Федорко О.О., Петушкова І.С.,
представника відповідача - Тітенко Ю.В.,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення від 30.06.2025 було прийнято на підставі помилкових, необґрунтованих та незаконних висновків Акту перевірки. Зокрема, позивач не погоджується з висновком податкового органу, викладеним в акті перевірки щодо порушення позивачем вимог пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, пп. 271.1.1 п. 271.1. ст. 271, п. 286.1, п. 286.2 ст. 286, п. 288.4 ст. 288, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, яке нібито призвело до заниження задекларованих показників плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності), оскільки відповідач, при проведенні перевірки та складенні спірного податкового повідомлення-рішення, не врахував, що сплачені позивачем до бюджету податкові зобов`язання з орендної плати за землю кожного місяця 2023 та 2024 року відповідали встановленим Дніпровською міською радою ставкам такого податку. Позивач зазначає, що рішення органів місцевого самоврядування є нормативно-правовим актом, відповідно ставки земельного податку, встановленні рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» були змінені рішенням Дніпровської міської ради від 13.07.2022 року №3/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», відповідно відповідачем було застосовано нечинний нормативно-правовий акт. Також позивач зазначає, що у примітках до розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності грошова оцінка якої проведена, який у свою чергу є невід`ємною частиною договору оренди землі від « 14» липня 2021 року та договору оренди землі від « 25» серпня 2021 року зазначено, що у разі внесення змін до рішень органів місцевого самоврядування в частині, що може суперечити положенням цього розрахунку: цей розрахунок втрачає чинність.
Щодо застосування штрафних санкцій позивач зазначає, що відповідачем не доведено, що в діях позивача наявний склад правопорушення, зокрема наявний умисел.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2025 відкрито провадження у даній справі, повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.10.2025, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Щодо застосування ставки земельного податку, встановленої рішенням Дніпровської міської ради від 13.07.2022 №3/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», відповідач зазначає, що відповідно до абз. 2 п. 13.1 договорів оренди, у разі зміни розміру орендної плати у зв`язку із змінами в законодавстві або прийняттям міською радою відповідного рішення, зміни щодо орендної плати відображаються у розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка якої проведена, а у разі зменшення розміру орендної плати, і в цьому договорі. Інформація щодо внесення змін до договорів оренди земельної ділянки до контролюючого органу від Дніпровської міської ради не надходила.
Крім того, відповідач наголошує, що ставка у розмірі 0,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки встановлюється виключно у випадку здійснення будівництва на земельній ділянці, якщо будівельні роботи не проводяться має застосовуватися ставка у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Згідно наданої позивачем відповіді на відзив, позивач зазначив, що відповідачем не спростовані доводи позову стосовно протиправності спірних податкових повідомлень рішень. Так, позивач зазначив, що Рішенням №3/24 Дніпровською міською радою як органом місцевого самоврядування було зменшено ставку розміру орендної плати до 0,5% (зокрема для земель із цільовим призначенням 07.01 та 2.10) від нормативно грошової оцінки таких земельних ділянок починаючи з 01.01.2023 року, при цьому, у Рішенні №3/24 не зазначено, що понижені ставки орендної плати за землю застосовуються виключно після внесення відповідних змін у договір оренди. Також позивач звертає увагу суду на те, що у примітках до розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності грошова оцінка якої проведена, який у свою чергу є невід`ємною частиною договору оренди землі від « 14» липня 2021 року та договору оренди землі від « 25» серпня 2021 року, чітко визначено, що у разі внесення змін до рішень органів місцевого самоврядування в частині, що може суперечити положенням цього розрахунку: цей розрахунок втрачає чинність.
На думку позивача, оскільки розрахунок втратив свою чинність, то під час визначення податкового зобов`язання з орендної плати за землю позивачу необхідно було керуватись положеннями Рішення №3/24 з врахуванням положень пункту 9 договору оренди землі від « 14» липня 2021 року та договору оренди землі від « 25» серпня 2021 року.
24.09.2025 представником позивача надані письмові пояснення, в яких позивач наполягає, що рішення Дніпровської міської ради від 13.07.2022 року №3/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» є нормативно-правовим актом, відповідно має привілейоване становище порівняно з положеннями договорів оренди землі. Також позивач наголошує, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області намагається встановити різні ставки орендної плати за користування земельними ділянками за додатковими критеріями, які ставлять у нерівне становище суб`єктів господарювання та можуть призвести до обмеження конкуренції, що є порушенням принципів податкового законодавства, зокрема принципу рівності усіх платників перед законом, встановленого пп. 4.1.2. п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України та порушенням Закону України «Про захист економічної конкуренції». Позивач також наголошує, що у рішенні Дніпровської міської ради №3/24 від 13.07.2022 року не зазначено, що понижені ставки орендної плати за землю застосовуються виключно після внесення відповідних змін у договір оренди, натомість позивач як відповідальний платник податків, одразу звернувся до Дніпровської міської ради з клопотаннями стосовно застосування ставки у розмірі 0,5% від нормативно-грошової оцінки землі, однак Дніпровська міська рада не надала на них жодної відповіді в строк встановлений чинним законодавством України.
Позивач також зазначає, що відповідач намагається втрутитись в договірні відносини, які виникли між Громадською організацією "Добровільне товариство судноводіїв-любителів "Вимпел" та Дніпровською міською радою. На думку позивача, якщо платником податку сплачено суму орендної плати, яка не є меншою ніж розмір земельного податку, який мав би бути сплачений за дану земельну ділянку, то у контролюючого органу не виникає права на здійснення донарахувань податкових зобов`язань, оскільки такі виконані в межах вимог, встановлених податковим законодавством. Крім того, позивач зазначає, що застосування штрафу можливе лише у випадку здійснення контролюючим органом донарахування, а у випадку позивача такі донарахування є незаконними.
20.10.2025 року від відповідача надійшли додаткові пояснення в яких він стверджує про те, що застосування ставки 0,5% для обрахунку розміру орендної плати земельної ділянки можливо за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та функціональним призначенням, яке повинно полягати у будівництві на орендованій землі об`єктів рекреаційного призначення. В свою чергу, застосування ставки 3,0% для обрахунку розміру орендної плати земельної ділянки можливо за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та функціональним призначенням, яке повинно полягати в обслуговуванні об`єктів рекреаційного призначення.
Відповідач також наголошує, що до адміністративного позову рішень виконавчого комітету міської ради щодо надання згоди на здійснення нового будівництва та/або реконструкції існуючих будівель та споруд на земельній ділянці не долучено, не володіє такою інформацією і відповідач, а отже і відсутні підстави стверджувати, що на земельній ділянці відбувалося будь-яке будівництво нових об`єктів та/або реконструкція існуючих, що підтверджує позицію відповідача про неможливість застосування ставки 0,5% у зв`язку не доведенням позивачем використання земельної ділянки згідно фактичного (функціонального) використання земельної ділянки з яким пов`язана можливість застосування понижуючого розміру (ставки) оренди.
Крім того, 20.10.2025 року від відповідача надійшло клопотання в якому останній просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровську міську раду.
21.10.2025 протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровську міську раду, оскільки відповідачем не доведено, що рішення суду у цій справі може вплинути на права, свободи, інтереси чи обов`язки Дніпровської міської ради, судом також цього не встановлено.
31.10.2025 року від позивача надійшли письмові пояснення в яких, зокрема, зазначено про те, що 01.10.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про інтегроване запобігання та контроль промислового забруднення" та з метою удосконалення окремих положень податкового законодавства» №4536-ІХ від 16.07.2025 року, яким, зокрема, пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України доповнено підпунктом 69.42, яким встановлено, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування у період дії воєнного стану в Україні рішення про внесення змін до раніше прийнятого рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів, відповідно до яких зменшуються раніше встановлені ставки місцевих податків і зборів складені, надіслані (вручені) податкові повідомлення-рішення про сплату сум місцевих податків за відповідні податкові (звітні) періоди (з урахуванням строку позовної давності, але не раніше ніж за 2022 рік) підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та податковий борг, визначені контролюючим органом по таким податкам, - анулюванню.
04.11.2025 року відповідачем подано до канцелярії суду клопотання в якому останній просив долучити до матеріалів справи докази та врахувати їх під час розгляду адміністративної справи.
Протокольною ухвалою від 20.11.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.12.2025.
В судовому засіданні 18.12.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та оголосив перерву до 08.01.2026 для оголошення вступної та резолютивної частини рішення.
В судовому засіданні 08.01.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Заслухавши доводи представників учасників процесу, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Контролюючим органом під час перевірки встановлені наступні обставини.
Розрахунковим методом, з врахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2023 рік для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення (Згідно листа Державної служби України з питання геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2024 №6-28-0.222-600/2-24 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік» та листа Державної служби статистики України від 10.01.2024 №09.1-03/4-24, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2023 рік для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення становить 1,051), визначено нормативну грошову оцінку на 2024 рік у розмірі 11 686 244,11 грн. (= 11 119 166,61*1,051).
Контролюючий орган дійшов висновку, що вищевикладене свідчить про заниження Громадською організацією «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел» податкових зобов`язань, зазначених в податковій декларації з плати за землю на 2024 рік.
Крім того, Громадська організація «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел» в поданій звітності з плати за землю на 2023-2024 роки розмір (ставка) орендної плати зазначила у розмірі 0,5%.
Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 13.07.2022 №3/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», річний розмір орендної плати для юридичних осіб за користування земельними ділянками цільового призначення (код КВЦПЗ) 07.01 на 2023-2024 роки для будівництва об`єктів рекреаційного призначення становить 0,5% нормативної грошової оцінки. Тобто, згідно рішення Дніпровської міської ради №3/24 від 13.07.2022 (зазначеного вище) розмір ставки орендної плати за користування земельними ділянками для категорії земельної ділянки код КВЦПЗ: 07.01 застосовується саме для виду цільового призначення земель: для будівництва об`єктів рекреаційного призначення у розмірі 0,5%.
Проте, відповідно до абз. 2 п.13.1 договору оренди від 14.07.2021, у разі зміни розміру орендної плати у зв`язку із змінами в законодавстві або прийняттям міською радою відповідного рішення, зміни щодо орендної плати відображаються у розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка якої проведена, а у разі зменшення розміру орендної плати, і в цьому договорі.
Інформація щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 14.07.2021 до контролюючого органу від Дніпровської міської ради не надходила. Крім того, згідно наданих Громадською організацією «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел» до перевірки документів інформація щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 14.07.2021 відсутня.
Громадська організація «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел» в поданій звітності з плати за землю на 2023-2024 роки розмір (ставка) орендної плати зазначила у розмірі 0,5%.
Згідно п. 9 та п. 10 договору оренди від 25.08.2021, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Розмір орендної плати встановлюється рішенням Дніпровської міської ради відповідно до вимог Податкового кодексу України.
Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди.
Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 13.07.2022 №3/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», річний розмір орендної плати для юридичних осіб за користування земельними ділянками цільового призначення (код КВЦПЗ) 02.10 на 2023-2024 роки для будівництва багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури 0,5% нормативної грошової оцінки.
Згідно рішення Дніпровської міської ради №3/24 від 13.07.2022 (зазначеного вище) розмір ставки орендної плати за користування земельними ділянками для категорії земельної ділянки код КВЦПЗ: 02.10 застосовується саме для виду цільового призначення земель: для будівництва багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури у розмірі 0,5%.
Проте, відповідно до абз. 2 п. 13.1 договору оренди від 25.08.2021, у разі зміни розміру орендної плати у зв`язку із змінами в законодавстві або прийняттям міською радою відповідного рішення, зміни щодо орендної плати відображаються у розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка якої проведена, а у разі зменшення розміру орендної плати, і в цьому договорі.
Інформація щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 25.08.2021 до контролюючого органу від Дніпровської міської ради не надходила. Крім того, згідно наданих Громадською організацією «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел» до перевірки документів інформація щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 25.08.2021 відсутня.
Не погодившись із прийнятим ГУ ДПС у Дніпропетровській області податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктами 16.1.2 і 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).
Згідно з пунктом 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
У відповідності до ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Підпунктом 4.1.1. п. 4.1 ст. 4 ПК України закріплено принцип «загальність оподаткування», тобто, кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.
Відповідно до ст. 6 ПК України податком є обов`язковий безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податків відповідно до цього Кодексу.
Підпунктом 12.1.2 п. 12.1. ст. 12 ПК України визначено, що Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.
Як передбачено п. 12.3. ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.
Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 12.3.1. п. 12.3 ст. 12 ПК України).
Пунктом 8.3 ст. 8 ПК України встановлено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Згідно ст. 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.
У відповідності до п.п 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3 статті 36 Податкового кодексу).
Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно з п.п. 269.1.1. п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування.
Відповідно до п.п. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 ПК України платники орендної плати землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Статтею 270 ПК України визначено об`єкти оподаткування платою за землю. Згідно з п.п. 270.1.2 п. 270.1 ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування орендною платою земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Відповідно до п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Щодо визначення ставки плати за землю суд зазначає таке.
Згідно п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).
Підпунктом 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України регламентовано, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.
Згідно з п.п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Відповідно п. 271.2 ст. 271 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Верховним Судом у складі у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.12.2021 у справі №0940/2301/18 викладено правову позицію відповідно до якої рішення органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке приймається на підставі, за правилами й на виконання відповідних приписів Податкового кодексу України і оприлюднюється у встановленому цим Кодексом порядку.
Судом встановлено, що 13.07.2022 року Дніпровською міською радою прийнято Рішення №3/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста»» (далі за текстом - Рішення №3/24), яким регламентовано річний розмір орендної плати для юридичних осіб за користування земельними ділянками цільового призначення (код КВЦПЗ). Дане рішення є нормативно-правовим актом.
Так, відповідно до Рішення №3/24 ставка земельного податку та розміру орендної плати за землю код КВЦПЗ якої 07.01 становить: - для будівництва об`єктів рекреаційного призначення 0,5%; - для обслуговування об`єктів рекреаційного призначення 3%.
Відповідно до Рішення №3/24 ставка земельного податку та розміру орендної плати за землю код КВЦПЗ якої 02.10 становить: - для будівництва багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури 0,5%; - для обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (під житловим фондом) - 0,03%; - для обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури - 3%.
Конституцією України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (частина перша статті 140).
Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Конституцією України передбачені форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59).
Суд погоджується з позивачем, що нормативно-правові акти можуть бути застосовані виключно протягом періоду коли вони є чинними. Після втрати чинності нормативно-правові акти не можуть застосовуватись до правовідносин, які виникли та/або продовжують діяти після втрати чинності нормативно-правовими актами.
Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.1997 № 4-зп зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori - "наступний закон скасовує попередній".
Згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, про затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.
Частиною першою статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Верховний Суд у своїй постанові від 02.08.2022 по справі № 813/567/18 висловив позицію, що Податковий кодекс України закріплює мінімальний розмір орендної плати за землю, а не будь-які заборони чи обмеження щодо застосування органами місцевого самоврядування пільги з такої орендної плати.
Таким чином, рішення Дніпровської міської ради від 13.07.2022 №3/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», є обов`язковим до застосування всіма платниками земельного податку на території міста Дніпра.
При цьому, суд не погоджується з доводами відповідача, про те, що зміна ставки податку повинна обов`язково відображатись між сторонами договору шляхом внесення змін до договору, оскільки в даному випадку, зменшення ставки податку на землю відбулось на період дії воєнного стану, і діє протягом 12 місяців після місяця, в якому буде припинено або скасовано воєнний стан на території України, тобто, тимчасово, як вимушена міра.
Отже, під час обчислення суми плати за землю (орендної плати) позивач мав виходити зі ставок земельного податку (ставок розміру орендної плати) встановлених саме рішенням Дніпровської міської ради від 13.07.2022 №3/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», а не визначених у розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності грошова оцінка якої проведена, який є невід`ємною частиною Договору оренди землі від « 14» липня 2021 року та Договору оренди землі від « 25» серпня 2021 року.
Суд також приймає до уваги, що у примітках до розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності грошова оцінка якої проведена, який у свою чергу є невід`ємною частиною Договору оренди землі від « 14» липня 2021 року та Договору оренди землі від « 25» серпня 2021 року, зазначено, що у разі внесення змін до рішень органів місцевого самоврядування в частині, що може суперечити положенням цього розрахунку: цей розрахунок втрачає чинність.
Роблячи висновок про заниження позивачем задекларованих показників плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) відповідач, зокрема, виходив з того, що, на його думку, позивач, під час проведення розрахунків, мав застосовувати ставку у 3 %, яка встановлена для обслуговування об`єктів нерухомого майна. Натомість позивач застосував ставку 0,5%, яка встановлена для земельних ділянок, на яких ведуться будівельні роботи, що, на думку відповідача, призвело до заниження задекларованих показників плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності).
Дійсно Рішенням №3/24 встановлено, що ставка земельного податку та розміру орендної плати за землю для земель код КВЦПЗ яких 07.01 та 02.10 становить:
0,5% від нормативної грошової оцінки, якщо така земельна ділянка використовується для будівництва об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦПЗ 07.01) або для будівництва багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код КВЦПЗ 02.10);
3% від нормативної грошової оцінки, якщо така земельна ділянка використовується для обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦПЗ 07.01) або для обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код КВЦПЗ 02.10).
Натомість, проводячи аналіз Рішення №3/24 суд робить висновок, що ставка у розмірі 3% може застосовуватися виключно у випадку, якщо на земельній ділянці уже наявний збудований та введений в експлуатацію об`єкт, який можливо обслуговувати. Адже ключовою складовою для застосування такої ставки (3%) є наявність факту обслуговування збудованих об`єктів, а сама відсутність збудованих об`єктів на земельній ділянці нівелює можливість здійснення обслуговування таких об`єктів.
Суд наголошує, що понижена ставка у розмірі 0,5% прийнята з метою мінімізації податкового навантаження на власників та/або користувачів земельних ділянок у період, коли земельні ділянки є вільними від об`єктів нерухомого майна. Натомість ставка 3% починає застосовуватися після того, як об`єкт нерухомого майна збудований на відповідній земельній ділянці та почав експлуатуватися і відповідно обслуговуватися.
Щодо правильності обчислення позивачем суми плати за землю суд зазначає наступне.
У відповідності до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Разом з тим, згідно з п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Пунктом 289.2 статті. 289 ПК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Ki), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Згідно листа Державної служби України з питання геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2024 №6-28-0.222-600/2-24 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік» та листа Державної служби статистики України від 10.01.2024 №09.1-03/4-24, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2023 рік для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення становить 1,051.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Суд не позбавлений можливості скасувати рішення суб`єкта владних повноважень у частині так само як і не позбавлений можливості виділити із загального обсягу грошових зобов`язань (штрафних санкцій) суму, яка збільшена (нарахована) правомірно за умови наявності відповідного розрахунку в матеріалах справи. Такі дії суду не є підміною повноважень контролюючого органу, а є способом відновлення порушених прав та інтересів та справедливості в цілому, що відповідає повноваженням адміністративного суду. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.09.2024 року у справі №320/8747/23.
У той же час, суд позбавлений можливості здійснити такий розрахунок самостійно, оскільки суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість цього інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Наведений у додатку до Акту від 28.05.2025 №2430/04-36-07-04/19305771 розрахунок з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) не дає суду реальної можливості виокремити відповідні суми грошових зобов`язань та визнати протиправними та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення саме в тій частині, в якій суд дійшов відповідного висновку, а не в цілому.
При цьому, суд не вбачає необхідності у витребувані у відповідача та/або у покладені на відповідача обов`язку надати відповідний детальний розрахунок нарахованих позивачеві зобов`язань з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності), оскільки такий наявний у матеріалах справи і є невірним, оскільки розрахований за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тоді як вірним є застосування ставки у розмірі - 0,5%.
Суд позбавлений можливості зобов`язувати відповідача проводити нові розрахунки з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з застосування ставки, яка на думку суду є вірною, оскільки такі дії з боку суду можуть бути оцінені, як надання вказівок, які свідчать про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, тобто є втручанням в дискреційні повноваження відповідача.
Щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі п. 123.2 ст. 123 ПК України суд зазначає, що пунктом 57.4. ст. 57 ПК України встановлено, що пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.
Крім того, суд наголошує, що позивач не позбавлений права подати уточнюючу податкову декларацію та самостійно доплатити орендну плату у сумі, на яку відбулося заниження задекларованих показників плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності).
Суд також вбачає за необхідне врахувати, що 01.10.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про інтегроване запобігання та контроль промислового забруднення» та з метою удосконалення окремих положень податкового законодавства» №4536-ІХ від 16.07.2025 року, яким пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України доповнено підпунктом 69.42.
Відповідно до підпункту 69.42 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у разі прийняття органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, по 31 грудня року, в якому буде припинено або скасовано воєнний стан, рішення про внесення змін до раніше прийнятого рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів або рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів, відповідно до яких зменшуються раніше встановлені ставки місцевих податків і зборів:
платники місцевих податків мають право відкоригувати за відповідні податкові (звітні) періоди (з урахуванням строку позовної давності, але не раніше ніж за 2022 рік) нараховані податкові зобов`язання з таких податків шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій;
складені, надіслані (вручені) податкові повідомлення-рішення про сплату сум місцевих податків за відповідні податкові (звітні) періоди (з урахуванням строку позовної давності, але не раніше ніж за 2022 рік) підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та податковий борг, визначені контролюючим органом по таким податкам, - анулюванню. Контролюючий орган проводить перерахунок суми податку та за результатом проведеного перерахунку надсилає платнику податку в електронний кабінет засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" з одночасним надсиланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) (у разі її зазначення в електронному кабінеті) інформації про вид документа, дату та час його надсилання в електронний кабінет (у тому числі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет) нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку.
Датою вручення платнику податків такого податкового повідомлення-рішення є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що надсилається з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка податкового повідомлення-рішення відбулася після 18 години, датою вручення такого податкового повідомлення-рішення платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення податкового повідомлення-рішення платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надсилання таке податкове повідомлення-рішення у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику). Строк доставки податкового повідомлення-рішення в електронний кабінет, визначений цим абзацом, не зараховується до строку надсилання документів, визначеного цим Кодексом.
При цьому на суми податкових зобов`язань з місцевих податків, зменшені в порядку, визначеному цим пунктом, штрафні санкції та пеня, визначені цим Кодексом, не застосовуються (не нараховуються), а застосовані (нараховані) штрафні санкції та пеня підлягають анулюванню. Дія положення цього абзацу поширюється, у тому числі, на уточнюючі податкові декларації, подані платниками податків за період, визначений абзацом першим цього пункту, до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про інтегроване запобігання та контроль промислового забруднення" та з метою удосконалення окремих положень податкового законодавства".
Суми податків, сплачені до дня прийняття органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про внесення змін до раніше прийнятого рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів або рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів, відповідно до яких зменшуються раніше встановлені ставки місцевих податків за податкові (звітні) періоди з урахуванням строку позовної давності, але не раніше ніж за 2022 рік, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, але підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх платежів з відповідного податку або в рахунок погашення податкового боргу з відповідного податку.
Якщо обов`язок внесення плати за землю перейшов до іншого суб`єкта з підстав, передбачених статтею 120 Земельного кодексу України щодо зміни власника об`єкта нерухомого майна, сума внесеної плати за землю за зверненням попереднього користувача зараховується в рахунок майбутніх платежів з плати за землю нового користувача такої земельної ділянки, за умови відшкодування новим користувачем земельної ділянки, який придбав нерухоме майно, попередньому користувачу суми внесеної ним до бюджетів плати за висновком контролюючого органу про таку суму.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.
Щодо розподілу судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 24 224,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 08 січня 2026 року.

Суддя Н.Є. Калугіна