Справа № 460/20957/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 січня 2026 року м. Рівне№460/20957/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (далі ППР) Головного управління ДПС у Рівненській області № 16 від 11.08.2025 року. Позов обґрунтований тим, висновки актів фактичних перевірок, на підставі яких прийняте оспорюване рішення, є безпідставними та необґрунтованими. Звертає увагу на неналежне оформлення такого рішення. Вважає, що ППР прийняте з порушенням норм чинного законодавства України та підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема вказав, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області прийняте на підставі фактичної перевірки, по факту виявленого порушення ч.16 ст. 62 Закону України від 18.06.2024 року № 3817- IX, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка Вважає, що спірні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 17.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 01.01.2026 поновлений відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позов.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності відповідно до законодавства України про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Рівненській області.

Основний вид діяльності ФОП ОСОБА_1 , є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими випробами (основний), (КВЕД 47.11).

Посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області 22.07.2025 на виконання наказу від 21.07.2025 № 2063-п, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог чинного законодавства в сфері обігу підакцизних товарів.

В ході такої перевірки, контролюючим органом встановлений факт роздрібної торгівлі позивачем алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: відповідно до Системи обліку даних «Реєстратор розрахункових операцій» ДПС України, встановлено реалізацію через ПРРО фіскальний номер , 2 пляшки Бренді виноградний витриманий «Epiciohi X.O.7», «Erisioni X.O.7» 0,5л по ціні 253,00грн за 1 пляшку, з однаковою маркою акцизного податку AGST393723, фіскальний чек № від 02.10.2024, фіскальний чек № від 15.10.2024, (про що зазначено в додатку до акту перевірки, фіскальні чеки з СОД РРО), чим порушено вимоги п.16, ст. 62 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), п. п. 226.7, 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України, Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2010р., № 1251 (із змінами та доповненнями), про що складено акт фактичної перевірки від 22.07.2025 за № 12099/ж5/17-00-09-01-12/.

На підставі зазначеного акту перевірки, відповідачем 11.08.2025 прийнято податкове повідомлення-рішення № 16, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 24000грн.

Дане ППР оскаржено позивачем в адміністративному порядку.

Згідно рішення ДПС України від 21.10.2025 № 30459/6/99-00-06-03-02-06, ППР залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Функції контролюючих органів (територіальних органів ДПС) визначені статтею 19-1 Кодексу, серед яких: 19-1.1.14 - здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; 19-1.1.16 - здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; 19-1.1.17 - проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; 19-1.1.48 - здійснюють інші функції, визначені законом.

Згідно із пп.61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункт 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України, а фактичні перевірки - Податковим кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, законодавства з питань регулювання виробництва та обігу підакцизних товарів (продукції), у тому числі товарів (продукції), що підлягають маркуванню, законодавства з питань застосування Електронної системи обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 Податкового кодексу України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст. 80 ПК України).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки (пункт 80.2 статті 80 Кодексу).

Відповідно до підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Кодексу фактична перевірка може проводитися у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів регулюється, зокрема, ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» (далі - Положення № 1251) (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спору).

Відповідно до пп.14.1.107 п.14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку- спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (підпункт 14.1.109 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 228.9 статті 228 ПК України визначено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, несплату, чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Згідно з п.226.1 ст. 226 ПК України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України, платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України (п.226.3 ст. 226 ПК України).

За змістом п. п. 226.5-226.8 ст. 226 ПК України, маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць.

Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.

Відповідно до п.226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Згідно із п.5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі - штрих код).

На кожну марку наносяться такі реквізити: слова УКРАЇНА, МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ, ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ (для тютюнових виробів);

позначення виду марки, що складається із слів та літер алкоголь вітчизняний (лікеро горілчана продукція) - АВ ЛГП, алкоголь вітчизняний (виноробна продукція) - АВ ВП, алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція) - АІ ЛГП, алкоголь імпортний (виноробна продукція) - АІ ВП, тютюн вітчизняний (сигарети з фільтром) - ТВ ЗФ, тютюн вітчизняний (сигарети без фільтра, цигарки) - ТВ БФ, тютюн вітчизняний (сигарили) - ТВ СГ, тютюн імпортний (сигарети з фільтром) - ТІ ЗФ, тютюн імпортний (сигарети без фільтра, цигарки) - ТІ БФ, тютюн імпортний (сигарили) - ТІ СГ, тютюн вітчизняний (інші вироби) - ТВ ІНШІ, тютюн імпортний (інші вироби) - ТІ ІНШІ, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням вітчизняні - ТВЕН В, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням імпортні - ТВЕН І, рідина імпортна - РІ, рідина вітчизняна - РВ;

індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах) через скісну риску, сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв, кількість штук у пачці або упаковці (для сигарет, цигарок та сигарил);

реквізити покупця марки (зазначаються на марках для алкогольних напоїв): для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); QR-код та штрих-код (зазначаються на марках для алкогольних напоїв).

Штрих-код містить інформацію про серію та номер марки.

QR-код містить інформацію про серію та номер марки, реквізити покупця марки: для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку в паспорті), та посилання на веб-ресурс для перевірки марки.

QR-код також може містити інформацію про геш-послідовність.

Інформаційні набори даних для генерації QR-кодів та штрих-кодів, що наносяться на марку для алкогольних напоїв, генеруються ДПС та передаються підприємству виробнику з використанням засобів захисту інформації у зведеній заявці-розрахунку.

Таким чином, за положеннями чинного законодавства кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, що свідчить про те, що кожна окрема марка є індивідуальною до кожної одиниці відповідного товару.

Враховуючи викладене, марка акцизного податку використовується одноразово, не допускається її дублювання чи повторне використання.

З 27.07.2024 набрав чинності Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 року № 3817-IX (далі Закон № 3817 в редакції, чинній на час виникнення спору).

Цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Відповідно до п.2 розділу VII Закону № 3817, Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" і Постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону; положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.

Згідно з частиною шістнадцятою статті 62 Закону № 3817 алкогольні напої, що виробляються в Україні, та алкогольні напої, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законом.

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави суду для висновку, що порушенням норм Закону № 3817 щодо правил торгівлі такими напоями, є саме виробництво, зберігання, транспортування, реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку; немаркованими ж вважаються алкогольні напої, зокрема, марковані з недотриманням приписів положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Схожа правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 червня 2019 року у справі № 823/748/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 808/4653/14, від 10 червня 2020 року у справі № 808/4108/16, від 09 травня 2024 року у справі № 817/1248/16, від 19 листопада 2025 року у справі № 160/20070/23.

За змістом ч. 1 ст. 73 Закону № 3817 за порушення цього Закону щодо виробництва, обігу та зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно із законом.

Для обрахунку штрафних санкцій, передбачених цією статтею, використовується розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 1 січня звітного (податкового) року, в якому виявлено порушення.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 73 Закону № 3718 до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: виробництво та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без паперових марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку (крім випадків, передбачених законодавством, та випадків, якщо маркування марками акцизного податку таких алкогольних напоїв не передбачено зовнішньоекономічним договором (контрактом) - 200 відсотків вартості таких товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 73 Закону № 3718 податкові органи застосовують та стягують фінансові санкції у вигляді штрафів, передбачені частиною другою (крім пунктів 3, 6) цієї статті, у порядку, визначеному Податковим кодексом України. Інші органи виконавчої влади приймають рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів, передбачених пунктами 3, 6 частини другої цієї статті, у межах їхньої компетенції, визначеної законом, а в разі невиконання суб`єктом господарювання таких рішень сума штрафу стягується на підставі рішення суду. Фінансові санкції у вигляді штрафів, передбачені пунктом 24 частини другої цієї статті, застосовуються: податковими органами - за порушення пункту 10 частини другої, частин сьомої, восьмої, десятої статті 71 цього Закону, іншими органами виконавчої влади - за порушення частини першої, пунктів 1-9 частини другої, частин третьої - шостої та дев`ятої статті 71 цього Закону.

Матеріалами справи стверджується, що в ході фактичної перевірки, посадовими особами контролюючого органу встановлений факт роздрібної торгівлі позивачем алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: відповідно до Системи обліку даних «Реєстратор розрахункових операцій» ДПС України, встановлено реалізацію через ПРРО фіскальний номер , 2 пляшки Бренді виноградний витриманий «Epiciohi X.O.7», «Erisioni X.O.7» 0,5л по ціні 253,00грн за 1 пляшку, з однаковою маркою акцизного податку AGST393723, фіскальний чек № від 02.10.2024, фіскальний чек № від 15.10.2024, (про що зазначено в додатку до акту перевірки, фіскальні чеки з СОД РРО), чим порушено вимоги п.16 ст. 62 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), п. п. 226.7, 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України, Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2010р., № 1251 (із змінами та доповненнями), про що складено акт фактичної перевірки від 22.07.2025 за № 12099/ж5/17-00-09-01-12/.

Позаяк, марки акцизного збору не можуть мати однакових реквізитів, то реалізація таких алкогольних напоїв вважається здійсненою без марок акцизного податку встановленого зразка.

Факт дублювання марок акцизного податку у фіскальних чеках, виданих позивачем, свідчить про реалізацію позивачем алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими марками акцизного податку згідно з п.226.9 ст. 226 ПК України, за що, в свою чергу, п. 11 ч. 2 ст. 73 Закону № 3718 передбачено застосування до суб`єкта господарювання штрафу в розмірі 200 відсотків вартості таких товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Як встановлено судами, загальна сума реалізації таких алкогольних напоїв склала 506грн.

Таким чином, відповідачем належними та достатніми доказами доведено факт реалізації позивачем алкогольних напоїв, маркованих з відхиленням від вимог Положення № 1251, та таких, що вважаються немаркованими, отже обґрунтовано та на законних підставах застосовано штрафні санкції в розмірі 24000грн.

Аргументи позивача про те, що акт фактичної перевірки не містить достатнього обсягу інформації, необхідної для встановлення факту порушення ним вимог законодавства, оскільки контролюючий орган обмежився лише взяттям до уваги даних системи «Реєстр розрахункових операцій» ДПС від 02.10.2024, а фактична перевірка проведена 23.07.2025, є неприйнятними з огляду на те, що детальні відомості щодо фіскальних чеків, у яких зафіксовані дублікати марок акцизного податку, наведені у базі даних вказаної системи.

До того ж, контролюючий орган та його посадові особи наділені повноваженнями здійснювати перевірку даних та інформації, відображених у фіскальних чеках минулих періодів (згідно ст. 102 ПК України) та витягнутих з РРО щодо дотримання правил продажу підакцизних товарів у межах проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, виходячи з вимог підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», статті 72 Закону № 3817, тому перевірка даних фіскальних чеків минулих періодів, витягнутих з РРО, під час проведення фактичних перевірок відповідає повноваженням відповідача та приписам наведеного законодавства.

Щодо доводів позивача про неналежне оформлення ППР (не зазначено рік винесення), то суд зазначає, що допущення у податковому повідомленні-рішенні технічних помилок/ описок не впливає на обов`язок особи сплачувати встановлені податковим законодавством податки та збори. При цьому, як встановлено судом, позивач у повній мірі скористався своїм правом на оскарження такого рішення як в адміністративному, так і в судовому порядку.

Також варто зазначити про не надання позивачем будь-яких спростувань або доказів на підтвердження відсутності фактів реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

За наведених обставин, суд вважає, що відповідач діяв у цих спірних правовідносинах на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України та законами України, спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність прийнятого рішення підтверджено належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги задоволенню не належать.

Підстави для застосування положень ст. 139 КАС України щодо розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 16 від 11.08.2025 року, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 січня 2026 року

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, Рівненська обл., 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Т.О. Комшелюк