Справа № 164/3309/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

06 січня 2026 року ЛуцькСправа № 164/3309/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

вивчивши клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної та майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулась до Маневицького районного суду Волинської області з позовом до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання негайно забезпечити електрикою на постійній основі будинок АДРЕСА_1 , відшкодування моральної та майнової шкоди в сумі 13000 грн за відсутність електрики в будинку протягом 9 місяців.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 13.01.2025 відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 27.11.2025 дана справа передана на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду за підсудністю

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 прийнято до провадження дану адміністративну справу, вирішено судовий розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

01.01.2026 позивач ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та про витребування з архівного підрозділу Секретаріату Кабінету Міністрів України належним чином завіреної копії нормативно-правового акту «Про встановлення прожиткового мінімуму», який було прийнято на засіданнях Кабінету Міністрів України, проведених згідно із статтею 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» на виконання абзацу першого статті 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» та частини другої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України».

Вирішуючи заявлене позивачем клопотання, суд приходить до таких висновків.

Як передбачено пунктом 20 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно із частиною другою статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

За приписами частин першої, другої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Водночас, як передбачено частиною третьою статті 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з частинами п`ятою-сьомою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Суд зауважує, що позивач пропустила строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, оскільки таке не було подано разом з позовом. Крім того, позивач жодним чином не обґрунтовувала наявність правових підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Оскільки дана справа є справою незначної складності та підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а також зважаючи на відсутність необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у судовому засіданні, запровадження воєнного стану в Україні, підстави для задоволення клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відсутні.

Вирішуючи клопотання про витребування доказів, суд враховує наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами другою та четвертою статті 79 КАС України установлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Як передбачено частинами першою-третьою статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Так, заявлене клопотання про витребування доказів подане позивачем з пропуском строку, встановленого частиною другої статті 79 КАС України. Також у клопотанні позивач не наводить обставин, які може підтвердити доказ, про витребування якого вона просить, тобто яким чином такий доказ підтверджує оскаржувану бездіяльність Маневицької селищної ради.

З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про витребування доказів.

Керуючись статтями 12, 79, 80, 166, 248, 257, України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та про витребування доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій