Справа № 400/2857/23
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 р. № 400/2857/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку пистмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати винагороди відповідно до п.1 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 в розмірі 100000 грн. за період з 15.03.2022 по 31.01.2023 пропорційнно дням участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі й стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; зобов`язання нарахувати та виплатити винагороду відповідно до п.1 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року в розмірі 100000 грн за період з 15.03.2022 року по 31.01.2023 року пропорційно дням участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі й стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Позивач обґрунтовує позов тим, що з 11.03.2022 року проходить службу за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 на посаді кулеметника у м. Миколаєві та виконує завдання з охорони об`єктів державного значення на підставі розпорядження командира, тому відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 має право на отримання додаткової грошової винагороди , в зв`язку із здійсненням заходів з національної безпеки і оборони, відсічі й стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнає та вважає, що позивач має право на виплату 100 000 грн додаткової грошової винагороди в розрахунку за місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах тільки за умови прийняття ним безпосередньої участь в таких бойових діях та заходах по забезпеченню національної безпеки й оборони в період здійснення зазначених заходів . За період проходження служби позивач брав участь у таких заходах забезпечення національної безпеки й оборони в період військових дій тільки одну добу - 09.07.2022 року та за цей час позивачеві було нарахована та виплачена додаткова грошова винагорода в серпні 2022 року в сумі 2258 грн., про що був виданий відповідний наказ командиром військової частини про виконання бойового розпорядження.

Постановою Верховного Суду від 22.05.2025 скасоване рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 , яким відмовлено у задоволенні позову і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року, якою рішення суду І інстанції залишено без змін, а справу №400/2857/23 направлено на новий судовий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Відповідно до наказу № 57 від 11.03.2022 першого заступника командира військової частин НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 1-го відділення 1-го стрілецького взводу 6-ої стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення), встановлено 5 тарифний розряд.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 216 від 09.08.2022 року солдату ОСОБА_1 за липень 2022 року збільшено додаткову винагороду військовослужбовцям, як такому, що безпосередньо приймав участь у бойових діях або заходах (з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі в таких діях або заходах) з охорони та оборони об`єктів державного зазначення 01 день - 09 липня 2022 року. Підстава: журнал бойових дій від 31.05.2022 року № 7.

Довідка-розрахунок виплаченого грошового забезпечення за час служби (березень 2022 року по січень 2023 року) позивачу свідчить, що в серпні 2022 року він отримав 2258,06 грн додаткової винагороди згідно постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі в таких діях або заходах .

Згідно пункту першого статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до пунктів другого, третього статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 168, пунктом 1 якої, у редакції станом на 07 березня 2022 року, визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Національної гвардії виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Надалі до Постанови № 168 неодноразово вносилися зміни, зокрема постановами Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року № 350, від 01 липня 2022 року № 754, від 07 липня 2022 року № 793, від 08 жовтня 2022 року № 1146, проте зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, у 2022 році не змінювався.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" Постанову № 168 доповнено пунктом 2-1, який підлягав застосуванню з 24 лютого 2022 року, та згідно з яким визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" і № 69 "Про загальну мобілізацію" та Постанови № 168 командувач Національної гвардії України Наказом № 89 затвердив: Інструкцію з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України; Порядок підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною першою статті 7 Закону України від 13 березня 2014 року № 876-VII "Про Національну гвардію" передбачено, що безпосереднє військове керівництво Національної гвардії України здійснює командувач Національної гвардії України, який одночасно є начальником головного органу військового управління Національної гвардії України.

Безпосереднє військове керівництво Національної гвардії України - це діяльність, спрямована на здійснення заходів щодо розвитку Національної гвардії України, її технічного оснащення, підготовки та всебічного забезпечення, визначення основ її застосування, а також управління нею під час виконання службово-бойових завдань.

Відповідно до пункту 10 Положення про головний орган військового управління Національної гвардії України, затвердженого Указом Президента України від 28 березня 2014 року № 346/2014 "Питання головного органу військового управління Національної гвардії України" командувач Національної гвардії України у межах повноважень видає накази, директиви, розпорядження та доручення, організовує і контролює їх виконання.

З аналізу положення пункту 2-1 Постанови № 168 у зіставленні з Наказом № 89 через призму того, чи правомірним є застосування положень Інструкції № 89 та Порядку № 89 для визначення/підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у розмірі до 100 000,00 грн) висновується, що це застосування має як юридичне підґрунтя, так і раціональне пояснення.

Командувач Національної гвардії України відповідальний за очолюване ним військове формування і Наказ № 89, який він видав в умовах дії воєнного стану на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 і № 69 та Постанови № 168, має правну основу.

Приписи пункту 1 Постанови № 168 пов`язують виплату військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000,00 грн з безпосередньою участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Для належного виконання пункту 1 Постанови № 168 і виплати додаткової винагороди військовослужбовцям з урахуванням їхньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, командувач Національної гвардії України своїм наказом затвердив не тільки Інструкцію № 89, але також Порядок № 89, у якому, серед іншого, написано, що треба розуміти під терміном "безпосередня участь військовослужбовця Національної гвардії України у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" (далі також - бойові дії або заходи).

Отже, командувач Національної гвардії України, який здійснює безпосереднє військове керівництво Національною гвардією України, організовує виконання покладених на неї завдань і функцій, затверджує кошториси, плани використання бюджетних коштів, штатні розписи територіальних управлінь Національної гвардії України, з`єднань, військових частин (підрозділів), своїм Наказом № 89 затвердив акти, якими мало б керуватися командування військових частин для належного підтвердження участі військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях і заходах, за що цим військовослужбовцям належить виплатити додаткову винагороду, що ніяким чином не звужує прав військовослужбовців на її отримання.

Верховний Суд у постановах від 22 листопада 2023 року у справі № 520/690/23, від 22.01.2025 № 520/16481/23 зазначив:

«Враховуючи, що Національна гвардія України є військовим формуванням і виконує свої завдання в умовах дії воєнного стану, Верховний Суд не має підстав заперечити обов`язковість дотримання вимог Наказу № 89 і затверджених ним актів, які націлені, насамперед, на те, щоб розкрити/роз`яснити зміст положень пункту 1 Постанови № 168, з уваги на основні функції Національної гвардії України, і організувати порядок їх виконання/реалізації, оскільки йдеться про військовослужбовців та публічні кошти.

Наказ № 89 виданий до того, як була ухвалена Постанова № 793, а редакція пункту 1 (абзац другий) Постанови № 168 (на дату видання Наказу № 89) передбачала, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Після того, як набрала чинність Постанова № 793, якою Постанова № 168 була доповнена пунктом 2-1, умови виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, відтак, мали бути визначені відповідним міністерством і такі спроби - протягом спірного в цій справі періоду - були.

На виконання пункту 2-1 Постанови № 168 та з метою визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України на період дії воєнного стану Міністерство внутрішніх справ України видало наказ від 18 серпня 2022 року № 504 "Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України" [Наказ/Порядок № 504].

Відповідно до пункту 3 зазначеного наказу, цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

На основі інформації щодо публікації Наказу № 504, яка є на вебсайті Верховної Ради України (https://zakon.rada.gov.ua/), стало відомо, що цей Наказ, відповідно і затверджений ним Порядок, опубліковані 21 жовтня 2022 року в Офіційному віснику України від 21 жовтня 2022 року (№ 82, стор. 482, стаття 5087, код акта 113634/2022). Водночас за допомогою того самого ресурсу суд з`ясував, що 21 жовтня 2022 року набрав чинності також наказ Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2022 року № 602 "Про скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18 серпня 2022 року № 504" (також був опублікований в Офіційному віснику України від 21 жовтня 2022 року (№ 82, стор. 485, стаття 5088, код акта 114188/2022).

Підсумовуючи наведене, Порядок № 504 фактично не набрав чинності, тому не має підстав для того, щоб застосовувати цей нормативний акт до спірних правовідносин.

Зважаючи також на те, коли були затверджені наступні порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, варто зазначити, що протягом періоду, якого стосується спір у цій справі (березень 2022- січень 2023 року) Міністерство внутрішніх справ України не затвердило порядку, який би визначав умови виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168.

Наказ № 89, до якого згодом вносилися також зміни, зокрема згідно з наказом командувача від 19 грудня 2022 року № 481 щодо впорядкування виплати додаткової винагороди протягом спірного періоду регулював ті питання, які необхідні для належного виконання пункту 1 Постанови № 168".

П. 1 Порядку № 89 зазначено, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця Національної гвардії України у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії в районах ведення воєнних (бойових) дій, що визначаються Головнокомандувачем Збройних Сил України;

бойових (спеціальних) завдань, згідно з бойовими розпорядженнями, із всебічного забезпечення військових частин (підрозділів) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях України;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань із знешкодження (знищення) незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), диверсійно-розвідувальних сил та інших збройних формувань агресора (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання завдань підрозділами артилерії з вогневого ураження противника; виконання завдань підрозділами протиповітряної оборони з ураження повітряних;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій; ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу-сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання групами розмінування завдань з розмінування або робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на визначених об`єктах, рубежах, районах та позиціях.

Тобто, необхідною умовою для отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн є не лише перебування військовослужбовця в районах проведення воєнних (бойових) дій, необхідним є саме взяття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, наведені обставини мають бути підтверджені документально, журналами бойових дій та Наказами командира військової частини.

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 216 від 09.08.2022 підтверджено прийняття безпосередньої участі позивачем 09 липня 2022 в бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі й стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Постановою ВС від 22.05.2025 скасоване рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 , яким відмовлено у задоволенні позову і постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року, а справу №400/2857/23 направлено на новий судовий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду. Рішення І та ІІ інстанції були скасовані, оскільки « судами не було досліджено та не надано оцінку первинним документам, зокрема, бойовому розпорядженню командира частини від 15.03.2022 №3/39/2/2-11дск, на яке посилається позивач, аналіз якого міг би підтвердити або спростувати доводи позивача. Також судами попередніх інстанцій не було з`ясовано, чи були завдання, які виконував позивач протягом усього спірного періоду, тотожним тим, що виконувалися ним 09.07.2022, за які йому була виплачена додаткова винагорода у [збільшеному] розмірі до 100 000,00 грн на місяць пропорційно участі у таких діях або заходах. За наявності розбіжностей у характері виконаних завдань, вони мають бути конкретизовані та документально підтверджені.

Відповідно до ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Ухвалою від 06.06.2025 суд зобов`язав надати відповідачу на виконання постанови ВС від 22.05.2022 - бойове розпорядження командира частини від 15.03.2022 №3/39/2/2-11дск, на яке посилається позивач, пояснення стосовно того: чи були завдання, які виконував позивач протягом усього спірного періоду, тотожним тим, що виконувалися ним 09.07.2022 (журнал бойових дій від 31.05.2022 № 7), за які йому була виплачена додаткова винагорода у [збільшеному] розмірі до 100000,00 грн на місяць пропорційно участі у таких діях або заходах. За наявності розбіжностей у характері виконаних завдань, вони мають бути конкретизовані та документально підтверджені.

На виконання вимог постанови ВС та ухвали суду відповідач надав суду витяг з бойового розпорядження Командира 19 полку охорони громадського порядку НГУ від 15.03.2022 №3/39/2/2-11 дск, в якому зазначено: виставити, обладнати та організувати службу з охорони ВДО в м. Миколаїв об`єкт №345, Витяг з журналу ведення бойових дій від 31.05.2022 № 7дск свідчить, що 09.07.2022 о 05:33 противником нанесено удар по ППД СБ (з КЕОП та ОСС) (1 зенітно-керована ракета 5В55Р з комплексу С-300), зруйновано паркан складу НЗ, дресирувальний майданчик службових собак, підсобне приміщення для зберігання майна 2 ср, знищене майно служб та матеріальні цінності. Втрат серед особового складу не було.

На підставі наказу командира частини позивачу від 09.08.2022 № 216 в серпні 2022 була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 100 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за 09.07.2022- день, коли об`єкт, який охоронявся позивачем зазнав ракетного удару.

Отже, судом з`ясовано, що протягом спірного періоду позивач не виконував тотожні дії та заходи, що виконувалися ним 09.07.2022, за які йому була виплачена додаткова винагорода у розмірі до 100 000,00 грн. на місяць пропорційно дням участі. За інші дні періоду з 15.03.2022 року по 31.01.2023 правових підстав для виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. немає.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати по справ відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко