Справа № 200/8581/25
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року Справа№200/8581/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний суд», надійшов позов адвоката Єфімік О.О. (ІПН НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., місто Слов`янськ, Площа Соборна, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.10.2025 №31; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 з 28.11.2024 року на її заяву від 24.10.2025 року, зарахував трудовий стаж навчання з 01.09.1982 по 19.07.1983, згідно диплому НОМЕР_3 від 19.07.1983 та періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 14.09.1983.

В обґрунтування зазначено, що під час розгляду заяви про призначення пенсії управлінням протиправно не враховано період визначений в трудовій книжці серії НОМЕР_4 . Вважає, що неточності на титульній сторінці трудової книжки не можуть позбавляти права на соціальний захист, оскільки відповідальним за її ведення є роботодавець. Вважає наявними підстави для призначення пенсії.

Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідачем надано відзив, в якому зазначено, що за результатами розгляду наданих документів та індивідуальними відомостями страховий стаж позивача становить 11 років 07 місяців 19 днів, для розрахунку права - 11 років 11 місяців 02 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1982 по 19.07.1983 згідно диплому від 19.07.1983 серії НОМЕР_3 , оскільки прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 »; періоди роботи згідно трудової книжки від 14.09.1983 серії НОМЕР_4 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки зміна прізвища з « ОСОБА_2 » на «Спирина» внесені з порушенням пункту 2.13 Інструкції № 58, а саме, не зазначена дата документа на підставі якого внесено запис про зміну прізвища. Додатково свідоцтво про шлюб не надано. Відсутнє послідовне підтвердження зміни прізвища. Зауважує, що періоди навчання та робота потребують уточнення. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася із заявою від 18.10.2025 про призначення пенсії за віком.

За результатом розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 31.10.2025 № 31 про відмову у призначенні пенсії. З рішення вбачається, що страховий стаж особи становить - 11 років 7 місяців 19 днів. До страхового стажу не зараховано періоди навчання з 01.09.1982 по 19.07.1983 згідно диплому НОМЕР_3 від 19.07.1983 та періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 14.09.1983, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зміни щодо прізвища з « ОСОБА_2 » на «Спирина» внесені з порушенням пункту 2.13 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України» від 29.07.1993 року №58, а саме: не зазначена дата документа на підставі якого внесено запис про зміну прізвища, а також не надано свідоцтво про шлюб. Відмова в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058 обумовлена відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік та неналежним поданням документів згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління ПФУ 25.11.2005 №22-1, зокрема реєстрація місця проживання.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з метою його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі Закон України №1058-IV).

Відповідно до статті 26 Закону України №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону №1058-IV).

Згідно частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня по 31 грудня 2025 року від 22 до 32 років.

Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.10.2025 № 31 відмолено позивачці в призначенні пенсії за віком з огляду на не зарахування до її страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 14.09.1983 та періоду навчання по диплому НОМЕР_3 від 19.07.1983, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зміни щодо прізвища з « ОСОБА_2 » на «Спирина» внесені без зазначення дати документи, на підставі якого внесено зміни.

Щодо не зарахування пенсійним органом до страхового стажу позивача періодів її роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_4 , суд зазначає таке.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудова книжка НОМЕР_4 оформлена 14.09.1983 на ім`я ОСОБА_4 (попередні прізвища « ОСОБА_2 », « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На титульному листі трудової книжки наявний запис про те, що

прізвище « ОСОБА_2 » змінено на « ОСОБА_6 » на підставі свідоцтва про шлюб № НОМЕР_5 ,

прізвище « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_2 » на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_6 від 30.08.1988,

прізвище « ОСОБА_2 » змінено на « ОСОБА_4 » на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_7 .

З розрахунку стажу вбачається, що до страхового стажу зараховані роботи починаючи з 01.01.1999.

Отже, періоди роботи до 01.01.1999, записи про які містить трудова книжка № НОМЕР_4 відповідачем не зараховані з підстав не підтвердження дошлюбного прізвища позивача.

Суд звертає увагу, що станом час заповнення трудової книжки позивача, була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 (далі Інструкція №162).

Згідно абзацу 1 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції №162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.5 Інструкції №162).

При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 2.13 Інструкції №162 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні за змістом положення містяться також в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58.

Дослідивши копію трудової книжки позивача суд встановив, що запис про первинну зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на «Спирина» містить посилання на документ «свідоцтво про шлюб», номер документа « НОМЕР_5 », разом з цим відсутня «дата» видачі документа.

Також позивачем надано свідоцтво про шлюб від 10.10.2017 серії НОМЕР_8 згідно якого після реєстрації шлюбу 06.04.2007 між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прізвище дружини стало « ОСОБА_3 ». 31 травня 2007 Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_1 .

З урахуванням наданих документів, суд вважає неприйнятними мотиви відмови управління у врахуванні записів трудової книжки про періоди роботи, які зроблені з дотриманням усіх вимог (а саме містять відомості про підприємство, роботу (прийняття та звільнення) скріплені печатками), оскільки не є достатньою підставою для не зарахування періодів роботи особи до страхового стажу, адже визначальним є підтвердження факту виконання роботи, а не правильність заповнення трудової книжки.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Щодо періоду навчання суд зазначає таке.

Диплом НОМЕР_3 видано 19.07.1983 на ім`я ОСОБА_8 , про те, що вона в 01.09.1982 вступила до Технічного училища №58 м.Донецька та 19.07.1983 закінчила повний курс по спеціальності «продавець одягово-взуттєвих товарів».

Запис про навчання також наявний у трудові книжці НОМЕР_4 .

Відповідно до приписів ст. 56 Закону № 1788 (в редакції, що діяла до 01.01.2004) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, законодавець, крім роботи, виконуваної на підставі трудового договору на підприємствах, передбачив можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання і визначив для цього певні умови та порядок.

З розрахунку стажу вбачається, що період навчання не зараховано до страхового стажу.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідачем зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання по диплому № НОМЕР_10 , оскільки не підтверджене дошлюбне прізвище.

Враховуючи те, що судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено зміну дошлюбного прізвища позивача з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », суд дійшов висновку, що відмова у врахуванні періоду навчання з 01.09.1982 по 19.07.1983 до страхового стажу згідно диплому № НОМЕР_10 є протиправною.

Також суд критично ставиться щодо твердження відповідача щодо неналежного подання документів, зокрема реєстрації місця проживання позивача, оскільки таке твердження не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

В контексті обставин цієї справи та доводів Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, покладених ним в основу свого рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, суд враховує й те, що за частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

У даному випадку судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів звернення до відповідних підприємств, установ та організацій з метою надання необхідних додаткових документів, а також здійснення відповідної перевірки достовірності поданих позивачем та відображених у його трудовій книжці відомостей щодо періодів роботи та періоду навчання.

Вищенаведене в сукупності свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.10.2025 № 31 та наявність підстав для його скасування.

Враховуючи те, що рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято без урахування періодів роботи зазначених у трудовій книжці та періоду навчання, при цьому, суд не є органом, який обчислює загальний стаж позивача, а в силу вимог ст.2 КАС України перевіряє правомірність дій відповідача, позовні вимоги про зобов`язання управління призначити пенсію є передчасними та задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, з метою повного відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити повторний розгляд заяви позивача від 18.10.2025 про призначення пенсії за віком із врахуванням періодів роботи зазначених у трудовій книжці НОМЕР_4 від 14.09.1983 та періоду навчання згідно диплому № НОМЕР_10 , що виданий 19.07.1983 Технічним училищем №58 м.Донецька.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що фактично позовні вимоги задоволені, оскільки рішення про відмову в призначенні пенсії визнано протиправним та скасовано, а вимога про зобов`язання вчинити певні дії є похідною, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судового збору у розмірі 968,96 грн на користь Державного бюджету України, оскільки сплата судового збору була відстрочена до ухвалення рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.10.2025 № 31 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., місто Слов`янськ, Площа Соборна, буд. 3; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком від від 18.10.2025 із врахуванням періодів роботи зазначених у трудовій книжці НОМЕР_4 від 14.09.1983 та періоду навчання згідно диплому серії НОМЕР_3 , що виданий 19.07.1983 Технічним училищем №58 м.Донецька.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., місто Слов`янськ, Площа Соборна, буд. 3; ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош