Справа № 160/23410/23
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/23410/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 р. (суддя Сліпець Н.Є.), у справі за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною фактичної перевірки та скаування податкових повідомлень рішень

В С Т А Н О В И В:

12.09.2023 р. ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, де просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби України в Дніпропетровській області щодо проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з питань дотримання норм законодавства, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності, згідно ст.102 ПК України, яка оформлена актом фактичної перевірки від 23.06.2023 року №2352/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 17.07.2023 року № на суму 1020,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "С" від 17.07.2023 року № на суму 147 717,70 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, де просила скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 р., прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим є незаконним та необгрунтованим і підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи, докази по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 27.07.2020 р. та перебуває на податковому обліку у Солонянському ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис №0003063.

Основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є: 47.11 Роздрібна торгіля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

На підставі наказу від 12.06.2023 року та направлень на проведення фактичної перевірки №3710, №3711 від 12.06.2023р. в період з 13.06.2023 року по 22.06.2023 р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведена фактична перевірка магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здіснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .

На початку перевірки 13.06.2023р. проведена контрольно-розрахункова операція та придбане пиво "Рогань" 0,45л по ціні 29,00 грн., продане продавцем ОСОБА_2 , за що отримала кошти без видачі розрахункового документу (чеку).

Також встановлено, що продавець ОСОБА_3 , яка приїхала після телефонного дзвінка, роздрукувала та видала розрахунковий документ за пиво перевіряючим, після чого її ознайомлено з направленнями і наказом на перевірку та надано копію наказу.

За результатами перевірки складений акт фактичної перевірки від 22.06.2023 року №2352/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 , де зафіксовані виявлені порушення:

- п.1, п.2, ст. 3 розд. ІІ Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами та доповненнями) в частині проведення розрахункових операцій без роздрукування та видачі розрахункового документу встановленого зразка (перший випадок відсутності марки акцизного податку у фіскальному чеку РРО; проведення розрахункової операції без застосування РРО на суму 29,00 грн.; 8 297,0 грн сума готівкових коштів в касі на місці проведення перевірки, які не проведенні належним чином через РРО; 86 660, 80 - інші фіскальні чеки РРО, в яких відсутні марки акцизного податку, загальна сума 94 986,80 грн.);

- п.11 ст.3 розд. ІІ ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995р. (із змінами та доповненнями) в частині не проведення розрахункових операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

- п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України, в частинні не надання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;

- ст.ст. 20,21,22,23,24 Кодексу законів про працю України, в частині неналежного оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

В ході проведення перевірки 13.06.2023 р. продавець ОСОБА_2 надала пояснення, де вказала, що не роздрукувала чек, оскільки відволіклася на іншого покупця.

Копія акту фактичної перевірки від 22.06.2023 р. вручена під підпис продавцю ОСОБА_2 , але ФОП ОСОБА_1 відмовилася отримувати копію акту перевірки, про що складений акт від 22.06.2023 р.

Судом встановлено, що на акт перевірки надані заперечення позивачем, але рішенням відповідача від 14.07.2023 р. акт фактичної перевірки залишений без змін.

17.07.2023 р. на підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення:

№ форми «ПС», яким застосовані штрафні санкції в розмірі 1020 грн за ненадання документів, що стосуються об`єктів перевірки;

№ форми «С», яким застосовані штрафні санкції в розмірі 147 717,70 грн за проведення розрахункових операцій без застосування реєстрора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документу.

Статтею 75 ПК України передбачено, що «75.1. Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

...75.1.3. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно статті 80 встановлено, що «80.1. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

80.2. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав…».

Матеріалами справи підтверджено, що фактична перевірка проводилася за адресою АДРЕСА_1 , де в нежитловому торгівельному приміщенні проводять свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується договорами оренди.

Згідно наказів про прийняття на роботу та податкової звітності встановлено, що продавець ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4 , а продавець ОСОБА_3 , перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , і даний факт відповідачем не спростований.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області про результати розгляду заперечень на акт перевірки, на момент початку перевірки в магазині була, лише, одна ОСОБА_2 . Таким чином встановлено, що на момент початку перевірки в магазині ні ФОП ОСОБА_1 , ані її продавця ОСОБА_3 не було, тому відповідно, встановлено, що копія наказу та направлення не були вручені платнику податку або його уповноваженому представнику до початку перевірки, що є грубим порушенням прав позивача, та порядку проведення перевірки, що розпочалася за відсутності позивача чи її представника, яка б проводила розрахункові операції від імені ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, матеріалами справи доведено, що копія наказу та направлення надані продавцю ОСОБА_3 вже після початку перевірки, коли вона прийшла до магазину.

Суд не повинен надавати оцінку правомірності спірного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 160/8859/18 та від 30.06.2019 у справі № 825/1747/17.

Отже у разі недотримання вимог закону щодо процедури проведення податкової перевірки у контролюючого органу відсутні підстави для прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки. У випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Таким чином встановлено, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Не виконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Як слідує з матеріалів спарави, на початку перевірки в магазині був один продавець ОСОБА_2 , яка продала пиво « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 0,45 л по ціні 29,00 грн. та отримала кошти без видачі розрахункового документу, який пізніше роздрукувала ОСОБА_3 .

Таким чином, встановлено, що пиво продала, саме, продавець ОСОБА_2 , як продавець ФОП ОСОБА_4 , а не продавець ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

Твердження відповідача, що все ж таки ОСОБА_3 видала розрахунковий документ відповідачу за придбане пиво спростовується відсутністю даного розрахункового документу в матеріалах справи, оскільки відповідач не надав суду даного доказу.

Крім того, продавець ОСОБА_2 , під час надання пояснень сказала, що реалізує, лише безалкогольне пиво, та за відсутності розрахункового документу не можливо встановити, яке ж, насправді, реалізоване пиво під час розрахункової операції, оскільки у відповідних електронних звітах з касового апарату ФОП ОСОБА_1 , розрахунковий документ на пиво «Рогань» 0,45 л. відсутній і даний факт відповідачем не спростований.

Також судом встановлено, що ознайомлена з наказом про проведення фактичної перевірки та направленнями на перевірку продавець ОСОБА_3 після початку перевірки, а акт наданий на підпис продавцю ОСОБА_2 .

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена жодними належними та допустимими доказами вина позивача.

Крім того, встановлено, що під час перевірки за відсутності ФОП ОСОБА_4 контролюючий орган провів фактичну перевірку його господарської діяльності, що відобразив в акті перевірки ФОП ОСОБА_1 та дав на підпис продавцю ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_2 , і суд першої інстанції не звернув на даний факт уваги.

В податкових повідомленнях рішеннях зазачена дата іншого акту перевірки 23.06.2023 р., оскільки акт перевірки, на підставі чого винесені ППР - від 22.06.2023 р.

Аналізуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що фактичною перевіркою виявлені порушення податкового законодавства, але не доведено, що, саме, позивачем вчинені ці порушення, тому позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування ППР підлягають задоволенню.

Однак, позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо провеення фактичної перевірки підлягає залишенню без задоволення, оскільки представники відповідача, саме, вийшовши на фактичну перевірку, діяли в межах своїх повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції, а відповідач, всупуреч ч.2 ст. 77 КАС Україи не довів правомірність своїх рішень, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню та прийняттю нової постанови про визнання протиправними та скасування ППР, а в іншій частині вимог відмовленню.

Також встановлено, що позивач сплатила судовий збір при зверненні до суду першої інстанції в розмірі 2 684 грн та до апеляційної інстанції в розмірі 4 026 грн, а всього 6 710 грн, однак, задоволено дві позовні вимоги, тому сума в розмірі 4 474 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 315, 317,321,322,325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 р. скасувати та прийняти нову постанову.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 17.07.2023 року № на суму 1020,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "С" від 17.07.2023 року № на суму 147 717,70 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області в розмірі 4 474 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров