Справа № 383/1643/25
Суддя: Замша О. В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/1643/25
Номер провадження 2-а/383/1/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - Замші О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 07.10.2025 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В обґрунтування позову, позивач зазначив, що 07 жовтня 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вулиці Незалежності у місті Бобринець Кропивницького району Кіровоградської області та був зупинений поліцейським ВП №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Гаврилюком Сергієм Володимировичем, який мотивував це тим, що у позивача відсутній страховий поліс, чим він порушив п.2.4. а Правил дорожнього руху, проте жодних постанов при позивачу поліцейський не приймав.

Звертає увагу на те, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку відповідач, не виконав обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надав належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, окрім оскаржуваної постанови, що в свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує, що оскаржувана постанова не є достатнім доказом вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, оскільки зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, вказаних у постанові.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2025 року визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику учасників.

23.12.2025 року від Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказав, що відповідно до абз.2 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі зокрема - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Вказана норма містить імперативний характер та зобов`язує водія мати при собі та зобов`язує саме водія, мати при собі вичерпний перелік документів в тому числі й страховий поліс.

В оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних Правил дорожнього руху. Постанова складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Вказує, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.12.2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано від Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області матеріали адміністративного провадження, які реалізовані у постанову про накладення адміністративного стягнення від 07.10.2025 року серії ЕНА №5885099відносно ОСОБА_1 , а також оригінал оскаржуваної постанови.

07.01.2025 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшов лист від ВП №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, зі змісту якого вбачається, що надати відеозапис події відносно ОСОБА_1 неможливо, оскільки строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів, установлених в службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб.

Cуд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов до наступного висновку.

07.10.2025 року поліцейським Відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Гаврилюком С.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА №5885099 від 07.10.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 425 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 07.10.2025 року о 14 год. 21 хв. в м. Бобринець по вул. Незалежності, водій керував транспортним засобом не пред`явив посвідчення водія, реєстраційного документу на ТЗ та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ чим порушив п. 2.4 "а" ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР України.

Відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час судового розгляду справи, відповідачем не надано суду належних та безперечних доказів в підтвердження викладених в оскаржуваній постанові обставин, не надано жодного доказу на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 пред`явити працівнику поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Оскільки суб`єктом владних повноважень не надано суду жодних доказів на спростування доводів позивача, не можна стверджувати, що оскаржувана постанова сама по собі є належним підтвердженням факту вчинення позивачем правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього події та складу інкримінованого правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській областіна користь позивача судові витрати в розмірі 484 грн. 48 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 250, 271, 286, 292, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5885099 від 07.10.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань 484 грн. 48 коп. відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач : Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження за адресою: вул. Віктора Чміленка, 49, м. Кропивницький, Кропивницький район, Кіровоградська область, .

Повний текст судового рішення проголошено 08.01.2026 року

Суддя Олена ЗАМША