Справа № 480/9609/25
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 січня 2026 року Справа № 480/9609/25

Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду 18.12.2025 через представника звернувся позивач - ОСОБА_1 з позовом до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ), накладений постановою АА № 595697 від 15.05.2006 державної виконавчої служби у Зарічному районі м.Суми та зареєстрований 27.06.2006р. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 3385604.

Ухвалою від 23.12.2025 позовну заяву було залишено без руху з наданням 10-денного строку позивачу для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії такої ухвали. Зокрема, позивача було зобов`язано надати суду:

1) належним чином завірених копій доказів на підтвердження перебування у власності позивача майна, на яке постановою відповідача накладено арешт,

2) заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній підстав та наданням доказів поважності його пропуску.

У встановлений ухвалою суду від 23.12.2025 представником позивача подано до суду заяву, в якій зазначив, що належність майна позивачу підтверджується інформаційною довідкою від 12.05.2025.

Крім того, також у порядку усунення недоліків позову представник позивача подав заяву, в якій просив визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновити позивачу такий строк. Заява вмотивована тим, що до отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.05.2025 позивач не знав ні про існування відносно нього будь-якого виконавчого провадження, ні про арешт квартири, оскільки ніяких майнових боргів не мав, судові провадження відносно ОСОБА_1 , як відповідача, відсутні. Тому станом на 12.05.2025 необхідно було визначити спосіб захисту порушеного права, яке залежить від того, чи є ОСОБА_1 стороною виконавчого провадження, чи ні, оскільки це впливало б на спосіб відновлення порушеного права.

Тому позивач 19.10.2025 звернувся із заявою до відповідача, на яку відповідь у формі листа від 30.10.2025, та з якої визначив порядок відновлення порушеного права. Відтак, ОСОБА_1 визначив порядок зняття арешту з майна в позовному провадженні лише 30.10.2025.

Надаючи правову оцінку вказаним у заяві про поновлення строку звернення доводам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями частини третьої статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Частиною першою статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України визначено, що позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Представник позивача у заяві про поновлення строку наголошує на тому, що позивач до отримання 12.05.2025 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не міг знати про порушення своїх прав і лише після отримання відповіді відповідача від 30.10.2025 на заяву представника від 19.10.2025 позивач визначився із способом захисту порушеного права, а саме шляхом подання позову, а не скарги на дії/бездіяльність виконавця у виконавчому провадженні.

Надаючи оцінку цим доводам, суд бере до уваги, що при визначенні початку строку для звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.02.2019 у справі №805/3881/18-а.

Під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття ж повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк, демонструючи свою необізнаність щодо причин визначення спірного розміру виплати звернулась до уповноваженої особи із заявою про надання відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від такого органу відповіді на подану заяву.

Аналогічного висновку дійшла Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

З огляду на вказані висновки Верховного Суду, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд дійшов висновку, що позивач дізнався про порушене право саме 12.05.2025 - після отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, втім з цим позовом звернувся лише 18.12.2025, тобто з пропуском встановленого строку на звернення з таким позовом до суду.

У заяві про поновлення пропущеного строку представник позивача в обґрунтування заяви вказує, що після отримання 12.05.2025 інформаційної довідки 19.10.2025 позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту. Поряд з цим представник позивача не наводить будь-якого обґрунтування з посиланням на відповідні докази щодо відсутності можливості у позивача протягом травня-вересня 2025 звернутися до відповідача з заявою про зняття арешту. Таку заяву через представника подано відповідачу лише 19.10.2025, тобто більше ніж через п`ять повних місяців після отримання 12.05.2025 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Окремо суд зауважує, що лист відповідача від 30.10.2025, після отримання якого позивач визначився із способом захисту порушеного права, не змінює дату (12.05.2025), коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Крім того, посилання на лист відповідача від 30.10.2025, як на дату відліку строку звернення з цим позовом до суду, суд відноситься критично, оскільки лист відповідача від 30.10.2025 не є предметом спору у цій справі. Позивач, визначившись із способом захисту порушеного права, звернувся до суду з цим позовом, в якому заявив лише одну вимогу про зняття арешту. У цьому позові позивач не заявляє вимогу про визнання протиправними дій чи бездіяльності відповідача, викладеної у листі Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.10.2025.

Втім, навіть після отримання відповіді від 30.10.2025, з цим позовом до суду позивач звернувся лише 18.12.2025, тобто понад 10-денний строк, встановлений КАС України для звернення з цим позовом до суду.

Будь-якого обґрунтування з посиланням на відповідні докази на підтвердження наявності перешкод звернення з цим позовом до суду без зайвих зволікань після отримання відповіді відповідача від 30.10.2025, позивач та його представник також не надали.

Вказане, у свою чергу, свідчить про відсутність в суду підстав вважати, що позивач без зайвих зволікань, в розумний строк, демонструючи свою зацікавленість з цього питання почав вживати дії щодо захисту свого порушеного права.

Стороною позивача не надано суду доказів на підтвердження того, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості звернутися до суду з цим позовом у встановлений КАС України строк.

Відтак, з огляду на все вищевикладене, суд дійшов висновку, що доводи представника позивача, викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду, є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги. Представником позивача не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду з цим позовом, не наведено поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду у розумний строк.

Таким чином, суд зазначає, що доводи, викладені представником позивача у заяві, поданій у порядку усунення недоліків позову, є безпідставними, а відтак, зазначені у заяві підстави не можуть бути розцінені поважними, що унеможливлює поновлення строку звернення судом.

Будь-яких інших заяв у порядку усунення недоліків позовної заяви ні позивачем, ні представником позивача станом на сьогодні, не подано.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1). Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2).

Відповідно до п.п.1,9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (п.1); у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (п.9).

З урахуванням наведеного вище, позивачем пропущено 10-денний строк звернення до суду, тому вбачається необхідним позовну заяву повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у вказаній частині вимог в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня прийняття ухвали.

Суддя І.Г. Шевченко