Справа № 460/207/25
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 460/207/25 пров. № А/857/38385/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року, головуючий суддя Дорошенко Н.О., ухвалене у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТУ ССО у Рівненській області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, яка виразилась у відмові зарахувати позивачу до стажу служби у Службі судової охорони час попередньої роботи, а саме: Управління Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області з 06.11.2006 року по 25.12.2009 року; Головне управління Національної поліції України у Рівненській області з 15.09.2016 року по 02.09.2019 року; територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області з 04.09.2019 року по 29.05.2020 року. Разом 6 років 9 місяців 02 дні; зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області: відповідно до пунктів 18, 19 розділу II Порядку № 384 винести наказ, яким оголосити обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби ОСОБА_1 у Службі судової охорони з урахуванням часу роботи в державних органах, а саме: Управління Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області з 06.11.2006 року по 25.12.2009 року; Головне управління Національної поліції України у Рівненській області з 15.09.2016 року по 02.09.2019 року; Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області з 04.09.2019 року по 29.05.2020 року. Разом 6 років 9 місяців 02 дні; відповідно до пунктів 15, 23 розділу І Порядку № 384 здійснити перерахунок грошового забезпечення та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 у розмірах, визначених за результатами такого перерахунку, з застосуванням відповідного розміру надбавки за стаж служби з 01.01.2022 року, з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що при встановленні зазначеної вислуги років станом на 01.01.2024 року відповідачем не були враховані зміни від 18.11.2021 року, внесені Вищою радою правосуддя до Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони. Зазначає, що не зараховані відповідачем спірні періоди її роботи в державних органах підтверджуються записами у трудовій книжці, разом становлять 6 років 9 місяців 02 дні та відповідно до приписів чинного законодавства підлягають зарахуванню до стажу служби у Службі судової охорони.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною відмову Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області щодо не зарахування до стажу служби у Службі судової охорони ОСОБА_1 часу попередньої роботи в державних органах: Управління Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області з 06.11.2006 року по 25.12.2009 року; Головне управління Національної поліції України у Рівненській області з 15.09.2016 року по 02.09.2019 року; Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області з 04.09.2019 року по 29.05.2020 року; а всього 06 років 09 місяців 02 дні; зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони ОСОБА_1 час попередньої роботи в державних органах: Управління Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області з 06.11.2006 року по 25.12.2009 року; Головне управління Національної поліції України у Рівненській області з 15.09.2016 року по 02.09.2019 року; Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області з 04.09.2019 року по 29.05.2020 року; а всього 06 років 09 місяців 02 дні; зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області відповідно до додатку № 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03.04.2019 року №289 та Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 року №384, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням до стажу служби у Службі судової охорони періодів роботи: Управління Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області з 06.11.2006 року по 25.12.2009 року; Головне управління Національної поліції України у Рівненській області з 15.09.2016 року по 02.09.2019 року; Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області з 04.09.2019 року по 29.05.2020 року; а всього 06 років 09 місяців 02 дні; із застосуванням відповідного розміру надбавки за стаж служби з 01.01.2022 року, з урахуванням вже виплачених сум; в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ТУ ССО у Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що лише стаж (проходження) служби у Службі судової охорони, а саме з 05.06.2020 року - по теперішній час, дає право на встановлення ОСОБА_1 надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки. При цьому, можливість зарахування періодів роботи в інших державних органах до стажу служби в Службі судової охорони приписами Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 року №1052/0/15-19, не передбачено.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 наказом Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області від 03.09.2019 року № 6-к "По особовому складу" прийнята на посаду фахівця з публічних закупівель організаційно-планової служби, з іспитовим строком терміном на три місяці.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області від 05.06.2020 року № 175о/с "По особовому складу" призначено переможця конкурсу ОСОБА_1 провідним спеціалістом (фахівцем з публічних закупівель) організаційно-планової служби Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області з 05 червня 2020 року та присвоєно їй спеціальне звання - лейтенант Служби судової охорони та закріплено жетон співробітника Служби судової охорони з індивідуальним номером 03039.

Відповідно до частини четвертої статті 163 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", наказу Державної судової адміністрації України від 06 травня 2019 року № 439, вислуга років, яка дає право на встановлення лейтенанту Служби судової охорони ОСОБА_1 надбавки за стаж служби, станом на 05 червня 2020 року становить 00 років 00 місяців 01 день.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області від 15.07.2021 року № 335 о/с призначено на рівнозначну посаду у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів: лейтенанта Служби судової охорони ОСОБА_1 (03039) провідним спеціалістом відділу матеріально-технічного забезпечення Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, звільнивши її з посади провідного спеціаліста (фахівця з публічних закупівель) служби планування та публічних закупівель територіального управління.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області від 05.01.2024 року № 8/о/с оголошено станом на 01 січня 2024 року стаж служби у Службі судової охорони: старшому лейтенанту Служби судової охорони ОСОБА_1 , провідному спеціалісту відділу матеріально-технічного забезпечення територіального управління, в кількості 03 роки 06 місяців 26 днів.

11.11.2024 року ОСОБА_1 звернулася з рапортом на ім`я начальника територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, в якому вказала, що стаж її роботи в державних органах становить 6 років 9 місяців 02 дні, у зв`язку з чим просила повідомити чи враховано станом на 01.01.2024 до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони вказаний стаж роботи в державних органах. Також просила надати копії наказів про призначення на посаду та про встановлення вислуги років станом на 01.01.2024 року.

Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області листом №48.05-548 від 11.12.2024 року надало позивачу відповідь на запит, вказавши про відсутність визначених чинним законодавством підстав для зарахування їй до стажу служби в Службі судової охорони періодів роботи в УМВС України в Рівненській області 06.11.2006 року - 25.12.2009 року, ГУНП в Рівненській області 15.09.2016 - 02.09.2019, ТУ ССО у Рівненській області з 04.09.2019 року по 29.05.2020 року.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_1 звернулася з позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що не зарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби позивача в Службі судової охорони суперечить приписами закону та є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (Закон №1402-VIII) визначено, що Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Відповідно частини четвертої статті 163 Закону №1402-VIII (у редакції Закону України від 12.07.2018 року № 2509-VIII, який набрав чинності 05.08.2018 року) було передбачено, що до стажу служби у Службі судової охорони зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

З метою вдосконалення існуючого порядку зарахування до стажу служби у Службі судової охорони окремих періодів військової служби та служби в правоохоронних й інших державних органах, який дозволяє встановлювати співробітникам надбавки за стаж служби, а також надання їм додаткової оплачуваної відпустки, Верховною Радою України прийнято Закон України від 27.04.2021 року №1417-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо врегулювання окремих питань правового статусу працівників Служби судової охорони», яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено статтею 162-1 такого змісту: «Стаття 162-1. Правовий статус працівників Служби судової охорони. 1. До працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони. 2. Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України. 3. На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством. 4. Повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони. 5. Трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю. 6. Для захисту своїх прав та законних інтересів працівники Служби судової охорони можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Професійним спілкам співробітників Служби судової охорони та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь».

При цьому, статтю 163 Закону №1402-VIII після частини третьої доповнено новою частиною такого змісту: « 4. На співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Порядок проведення службового розслідування стосовно співробітників Служби судової охорони та утворення дисциплінарних комісій, їх повноваження встановлюються Головою Служби судової охорони». У зв`язку з цим частини четверту - восьму вважати відповідно частинами п`ятою - дев`ятою; абзац другий частини п`ятої та частину сьому Закону №1402-VIII виключено».

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 року №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони», затверджено Положення, яким визначено порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони (Положення).

Згідно з пунктом 5 розділу І Положення (зі змінами) час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

Колегія суддів зазначає, що пункт 5 Положення містить бланкетну норму, яка слугує підставою для звернення до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1999 року №2262-ХІІ (Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (Постанова №393).

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Крім того, абзацом 12 пункту 1 Постанови №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 року №384 (Порядок №384).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №384 (зі змінами) грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу І Порядку №384 до щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників Служби судової охорони, серед іншого, належить надбавка за стаж служби.

Пункти 8, 9 розділу І Порядку №384 визначають, що грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальних органах Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Положеннями пунктів 17-19 розділу ІІ цього Порядку визначено, що надбавка за стаж служби співробітникам виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 5 до постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони». Обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби співробітникам проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи співробітника та оголошується відповідним наказом Служби або територіального управління Служби в разі призначення (переміщення) на посаду та щороку станом на 1 січня. До вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою №393.

Аналіз положень пункту «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII, абзацу 12 пункту 1 Постанови №393, пункту 5 Положення, пунктів 8, 9 розділу І та пунктів 17-19 розділу ІІ Порядку №384 дає підстави апеляційному суду вважати, що вказаними нормами права визначено за особою, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, право на зарахування до стажу в Службі судової охорони, періоду (часу) роботи в державних органах. При цьому, колегія суддів констатує, що таке право закріплене в Законі №2262-XII та Положенні, порядок його підтвердження та обчислення у Постанові №393, а порядок його реалізації у Порядку №384.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вимог пункту «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII, абзацу 12 пункту 1 Постанови №393, наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 року №454 затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах.

Наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 року №519 до вказаного вище Переліку внесено зміни, у зв`язку з чим останній викладено у новій редакції, а саме: « 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони; 2. Начальники управлінь, відділів, служб, секторів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони.»

Таким чином, апеляційний суд погоджується з твердженнями апелянта про те, що перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 року №454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони. У той же час, колегія суддів зауважує, що перелік посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин, Головою Служби судової охорони не затверджено.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо незатвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років (постанови: від 18.11.2019 року у справі №813/5876/15, від 20.09.2019 року у справі №813/904/15, від 04.10.2018 року у справі №819/1695/16 тощо). Зокрема, суд касаційної інстанції вказав, що Закон №2262-XII для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, держава, у даному випадку в особі Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань, не зарахувала до її стажу службу в державних органах, як особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ.

Як було вказано вище, до вислуги років для виплати співробітникам Служби судової охорони надбавки за стаж служби зараховуються періоди, визначені Законом №2262-ХІІ та Постановою №393 (пункт 19 розділу II Порядку №384).

Згідно з пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII та абзацу 12 пункту 1 Постанови КМУ №393, до стажу служби у Службі судової охорони зараховується час роботи в державних органах.

Відтак, незарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби позивача у Службі судової охорони суперечить приписами закону, а покликання апелянта на відсутність у затвердженому переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, як на підставу для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі, є, на переконання апеляційного суду, необґрунтованим.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання апелянта на наказ Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, відповідно до якого позивач не обіймала посад за таким переліком, як на підставу для відмови у зарахуванні спірних періодів до стажу служби позивача у Службі судової охорони, оскільки, як стверджує відповідач, така норма прямо не внесена в Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони. В даному контексті колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що саме пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ передбачено зарахування часу попередньої роботи особи в державних органах до стажу її служби (вислуги) у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу, тобто як у територіальних управліннях, так і в центральному органі управління Служби.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу, що статтею 164 Закону №1402-VIII встановлено спеціальні звання співробітників Служби судової охорони. Зокрема, спеціальними званнями середнього складу є: молодший лейтенант Служби судової охорони; лейтенант Служби судової охорони; старший лейтенант Служби судової охорони; капітан Служби судової охорони; майор Служби судової охорони; підполковник Служби судової охорони; полковник Служби судової охорони.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області від 15.07.2021 року № 335 о/с призначено на рівнозначну посаду у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів: лейтенанта Служби судової охорони ОСОБА_1 (03039) провідним спеціалістом відділу матеріально-технічного забезпечення Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, звільнивши її з посади провідного спеціаліста (фахівця з публічних закупівель) служби планування та публічних закупівель територіального управління, що додатково підтверджує перебування позивача на посаді у Службі судової охорони, у разі переходу на яку підлягає зарахуванню попередній час (період) роботи в державних органах.

З огляду на наведене, незарахування відповідачем до стажу служби позивача у Службі судової охорони часу її попередньої роботи в державних органах свідчить про протиправність поведінки відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Отже, з огляду на викладене, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати відповідні періоди її роботи на державній службі до стажу служби у Службі судової охорони, а також здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду попередньої інстанції про підставність позовних вимог в цій частині.

В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі №460/207/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич