Справа № 160/36228/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 січня 2026 рокуСправа № 160/36228/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Воловик і партнери груп" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Воловик і партнери груп", в якому позивач просить суд:

- надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок коштів отриманих від продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Воловик і партнери груп" (), що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору.

29.12.2025 позивачем подано клопотання на виконання ухвали суду від 29.12.2025, в якому вказано, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звільнено від сплати судового збору як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях судового процесу. Ці стадії судового захисту є єдиним судовим процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення справ. З урахуванням внесених до Закону №3674-VI змін податковий орган звільняється від сплати судового збору у всіх справах, предметом судового розгляду у яких є стягнення податкового боргу. Таким чином, позивач, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в силу п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI звільнений від сплати судового збору у цій справі, оскільки предметом її розгляду є стягнення податкового боргу. На думку заявника, звернення до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі - є заходом погашення податкового боргу, з огляду на що вважаємо помилковим висновок , що в силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач не звільнений від сплати судового збору та безпідставно поклав на податковий орган обов`язок зі сплати судового збору на загальних підставах.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, перевіривши матеріали позовної заяви, а також подану заяву про усунення її недоліків, суд зазначає, що позивач не усунув недоліки, вказані в ухвалі суду, з огляду на наступне.

Ухвалою про залишення позовної заяви без руху позивачу було вказано на недоліки поданої позовної заяви, а саме: відсутність документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Позивачеві було надано строк для усунення виявлених недоліків, однак вимоги суду не були виконані.

Так, суд звертає увагу, що в даній справі предметом позову не є стягнення податкового боргу, а надання дозволу на його погашення за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. Така вимога не є тотожною стягненню податкового боргу, а тому відповідно до п. 27 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» податковий орган не звільняється від сплати судового збору.

Згідно з п.87.2 та пп.88.1, 88.2 ст. 88 ПК України, джерелом погашення податкового боргу може бути будь-яке майно платника податків, що перебуває в податковій заставі. Порядок реалізації такого майна визначено ст. 95 ПК України. Рішення суду про надання дозволу є підставою для подальшого прийняття контролюючим органом відповідного рішення.

Відповідно до пп.20.1.34 та пп. 20.1.34-1 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право:

- звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини;

- звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Зі змісту наведених правових норм слідує, що надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі - це захід забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків щодо погашення податкового боргу, який передує прийняттю контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Суд оцінює критично посилання позивача на судову практику, оскільки вважає за доцільне застосувати більш пізні висновки Верховного Суду. Так, в постанові від 17.04.2025 у справі №320/9860/23, предметом розгляду в якій було так само як у даній справі №500/3844/25 - надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі, Верховний Суд зазначив про необхідність податковому органу сплатити судовий збір у справах розглядуваної категорії.

Суд повторює, що п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI законодавцем сформульовано чітко та однозначно, тобто у спосіб, що не викликає множинності його розуміння та не потребує додаткового тлумачення. При цьому, пункт 27 частини першої статті 5 Закону №3674-VI містить вказівку на звільнення податкового органу від сплати судового збору лише за подання позову про стягнення сум податкового боргу, а не будь-яких інших позовних заяв, які прямо чи опосередковано пов`язані зі стягненням сум узгоджених грошових зобов`язань платників податків. Розширювальне тлумачення цієї норми призвело б до звільнення державних органів від сплати судового збору без належної правової підстави, що по суті означало б порушення судом принципу рівності сторін шляхом надання незаконної переваги суб`єкту владних повноважень.

Також суд звертає увагу на те, що саме таке правозастосування здійснюється Третім апеляційним адміністративним судом (ухвала від 28 листопада 2025 року у справі №160/31001/25, ухвала від 19 грудня 2025 року у справі №160/31001/25).

Крім цього, подібну диференціацію категорій позовів наведено в ч. 1 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: - надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (пункт 3); - стягнення коштів за податковим боргом (пункт 5).

За таких обставин, Головне управління ДПС в Дніпропетровській області не звільняється від сплати судового збору за подання позову із вимогами іншого характеру, відмінного від стягнення сум податкового боргу.

Згідно з п. 1 ч. 4ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивачем у встановлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви, суд робить висновок про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ст. ст.169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Воловик і партнери груп" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова