Справа № 751/4334/25
Суддя: Яременко І. В.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/4334/25
Провадження №2-а/751/117/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Яременко І.В.,

з участю секретаря судового засідання Усік Ю.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

16.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4692354 від 09.05.2025, винесеної поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП в Чернігівській області ДПП рядовим поліції Жилінським Є.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 09.05.2025 року поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 УПП в Чернігівській області ДПП рядовим поліції Жилінським Є.В. відносно позивача складено постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, за порушення вимог дорожнього знаку 2.2 ПДР «Рух без зупинки заборонено», що є порушенням п. 33 ПДР України. Позивач не погоджується із оскаржуваною постановою серії ЕНА №4692354, вважає її протиправною, винесену з порушенням прав позивача за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що 09.05.2025 керував транспортним засобом, виконуючи всі вимоги ПДР. Під час руху побачив, що позаду його автомобіля рухається патрульний автомобіль з синьо-червоними проблисковими маячками, після зупинки до дверей водія підійшов працівник патрульної поліції Жилінський Є.В. та повідомив, що позивач не скористався покажчиком повороту, на що позивач висловив свою незгоду та попросив надати докази, після чого поліцейський вказав, що позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Рух без зупинки заборонено» та проїхав не зупинившись на знак «Стоп», на що позивач, вказав, що вимогу знаку виконав, а саме була повна зупинка перед знаком «Стоп», та попросив надати докази, але з доказами вчинення правопорушення його ознайомлено не було. Достовірно факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем неможливо, вину позивача не доведено, отже підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

19.05.2025 ухвалою Новозаводського районного суду позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.06.2025 року представником відповідачів подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити у задоволенні позову за його необґрунтованістю. Заперечення мотивовано тим, що 09.05.2025 о 19 годині 06 хвилині в м. Чернігові по проспекту Миру, 23, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги д.з. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 33 ПДР - порушення вимог дорожніх знаків. Жилінський Є.В. є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання рядовий поліції, отже у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч.1 ст.122 КУпАП. Виявивши порушення ПДР, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, та у результаті розгляду справи виніс відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА №4692354 від 09.05.2025 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладанням штрафу в розмірі 340 грн. Зазначає, що в пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено портативний відеореєстратор № 470560 та відео з відеореєстратора, що є технічними засобами за допомогою якого було здійснено відеозапис. Як вбачається із відеозапису, зробленого поліцейськими за допомогою портативного відеореєстратора, закріпленого в службовому транспортному засобі, під час несення служби екіпажем патрульної поліції в м. Чернігові було виявлено транспортний засіб Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 , який під`їжджаючи до перехрестя, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та не зупинився безпосередньо перед знаком до повної зупинки. Крім того, з відеозапису вбачається, що саме невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 призвело до того, що водій ОСОБА_1 застосував екстренне гальмування, оскільки виїхавши на перехрестя мало не створив аварійну ситуацію транспортним засобам, що рухалися по головній дорозі.

Поліцейський дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, до початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав позивачу у реалізації вказаних прав, про що свідчить особистий підпис позивача в п.8 оскаржуваної постанови. У графі 9 постанови наявний підпис позивача, яким він підтверджує отримання копії постанови, при цьому будь-яких заяв, зауважень чи клопотань постанова не містить.

Таким чином, виявивши адміністративне правопорушення, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та розглянув дану справу в порядку, передбаченому ст. 258 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення його від адміністративної відповідальності (а.с. 21-23).

09.07.2025 від представника позивача адвоката Полянської К.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи DVD-диску, на якому містяться відеофайл з маршрутом від вказаного місця вчинення правопорушення в постанові до фактичного місця розгляду справи (а.с. 28-29).

09.07.2025 від представника позивача адвоката Полянської К.В. надійшли письмові пояснення, в яких вказує, що оскаржувану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушеннями норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню. Згідно оскаржуваної постанови місцем вчинення правопорушення вважається адреса: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 23, проте з огляду на додане до відзиву відео місцем вчинення правопорушення не є зазначена адреса. На відео зупинка перед знаком «Проїзд без зупинки заборонено» відбулась поблизу буд. 7 по вул. Магістратська в м. Чернігові, що є порушенням ст. 276, ст. 283 КУпАП. Просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №4692354 від 09.05.2025 відносно ОСОБА_1 (а.с.30-33).

24.07.2025 від представника позивача адвоката Полянської К.В. надійшла позовна заява з виправленою опискою та клопотання про обмеження заходу впливу у вигляді зауваження, в якому просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з обмеженням заходу впливу у вигляді усного зауваження, оскільки обставини справи свідчать про відсутність тяжких наслідків, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його дії не мали зловмисного характеру та не завдали істотної шкоди інтересам суспільства чи держави (а.с.38-45).

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.05.2025 поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП в Чернігівській області ДПП рядовим поліції Жилінським Є.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4692354, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за те, що 09.05.2025 о 19 годині 06 хвилин в м. Чернігові по проспекту Миру, 23, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимоги д.з. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.33 ПДР - порушення вимог дорожніх знаків (а.с. 12-13).

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

У п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

За частиною 1 статті 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає, серед іншого, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п. 8.2 ПДР дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою.

Згідно розділу 33 ПДР «Дорожні знаки», визначено, що дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» відноситься до знаків пріоритету.

Дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед іншого фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

З дослідженого судом відеозапису з портативного відеореєстратора № 470560, наданого суду відповідачем, який сумнівів у суду не викликає та розцінюється належним доказом, очевидно, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», проїхавши без зупинки та зупинився вже за дорожнім знаком за пішохідним переходом (export-4ldtn.mp4).

Крім того, на відео, зробленому поліцейським на місці події також зафіксовано, що відповідач дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомив про причину зупинки, ознайомив з правами, якими наділена особа, стосовно якої проводився розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності до початку винесення оскаржуваної постанови.

Отже, посилання позивача на те, що він не порушував д.з. 2.2. п. 33 ПДР повністю спростовані доказами, наданими відповідачем.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем доведена правомірність своїх дій, а позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, постанова серії ЕНА №4692354 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесена поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП в Чернігівській області ДПП рядовим поліції Жилінським Є.В. від 09.05.2025 ґрунтується на вимогах закону, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Щодо клопотання позивача про обмеження заходу впливу у вигляді зауваження суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 288 КУпАП встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із вищезазначеного слідує, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення наділений повноваженнями змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, сфера застосування ст. 22 КУпАП (звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначності вчиненого правопорушення) поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу (у цьому випадку - Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції).

Отже, саме орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу має можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, а не суд.

Зі змісту ч. 1 ст. 122 КУпАП слідує, що за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками відповідальність настає у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, законодавцем чітко встановлений відповідний вид санкцій (штраф), який підлягає застосуванню до правопорушника у разі прийняття органом, уповноваженим вирішувати справу, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що у межах даної справи саме інспектор Управління патрульної поліції наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд, обираючи спосіб притягнення винної особи до відповідальності.

На підставі викладеного, Конституції України, Закону України «Про дорожній рух України», ст.ст. 7, 122, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 72, 73, 76- 78, 90, 94, 241-246, 250, 257, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.09.2025.

Суддя І.В. Яременко