Справа № 140/13485/25
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження розгляду справи

02 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/13485/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши питання про продовження розгляду справи в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач 2), Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач 3) про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо встановлення посадового окладу при призначенні на посаду, окладу за військовим званням «Солдат» та з 31.07.2022 «Старший солдат», присвоєного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 28.11.2022 №295-РС ОСОБА_1 , зарахованому до списків особового складу та призначеному наказом військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 15.06.2022 №8, без застосування показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, за період з 19.07.2022 по 21.01.2023; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 19.07.2022 по 21.01.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481 грн та на 01 січня 2023 року в сумі 2684 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифного розряду (коефіцієнта), згідно Додатків 1,14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо не нарахування та невиплати, ОСОБА_1 , одноразових виплат - грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік (серпень 2022 року) та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових потреб за 2022 рік (грудень 2022) із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 до відповідного тарифного розряду (коефіцієнта) при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 , нарахувати та виплатити, ОСОБА_1 одноразові виплати - грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових потреб за 2022 рік із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифного розряду (коефіцієнта) з утриманням належних податків та зборів та врахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати грошового забезпечення з посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 без застосування показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01.01.2023, за період з 22.01.2023 по 28.02.2023; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 22.01.2022 по 28.02.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 в сумі 2684 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифного розряду (коефіцієнта), згідно Додатків 1,14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразових виплат - грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік (лютий 2023 року) із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 до відповідного тарифного розряду (коефіцієнта) при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити, ОСОБА_1 одноразову виплату - грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 в сумі 2684 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифного розряду (коефіцієнта) з утриманням належних податків та зборів та врахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 з посадового окладу та окладу за військовим званням без застосування показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, який складав 2684 грн., за період з 01.03.2023 по 19.05.2023; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.03.2023 по 19.05.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 в сумі 2684 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифного розряду (коефіцієнта), згідно Додатків 1,14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Судом також зазначалось, що питання дотримання строку звернення до суду буде вирішено судом після отримання відзиву та письмових доказів від відповідача.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку п`ять днів з дня вручення вказаної ухвали.

На адресу суду 11.12.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Суд, ураховуючи рішення Конституційного Суду України від 11.12.2025 № 1-р/2025 (справа № 1-7/2024(337/24)) у справі за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України (справа щодо строків звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат), зазначає, що обставини, які зумовили залишення позовної заяви без руху, - відпали.

Окрім того, Конституційний Суд України зазначив, що установлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат суперечить Конституції України, оскільки призводить до фактичного звуження змісту та обсягу конституційних прав, гарантованих статтями 43 і 55 Конституції України, порушує гарантії своєчасного одержання винагороди за працю та позбавляє працівника реальної можливості ефективно реалізувати право на судовий захист, що суперечить частині першій статті 8, частині сьомій статті 43, частині першій статті 55 Конституції України.

Таким чином, суд має враховувати, що оспорювані приписи Закону, якими встановлено обмеження тримісячним строком для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат не узгоджуються з засадничими конституційними цінностями, зокрема такими, як принцип гарантії своєчасного одержання винагороди за працю та реальної можливості ефективно реалізувати право на судовий захист (статті 43, 55 Конституції України).

У разі недотримання принципу верховенства права, невідповідності приписів закону нормам Конституції України, суд в силу приписів частини четвертої статті 7 КАС України при виборі норм права, які застосовуються до спірних відносин при вирішенні спору, має застосувати принцип верховенства права.

Суд має застосувати правовий акт, який має вищу юридичну силу, а саме, норми Конституції України, а не норми закону, оскільки пряме (безпосереднє) застосування Конституції у поєднанні з принципом її верховенства над іншими правовими актами неминуче передбачає повноваження судів відмовитись від застосування будь-якого правового акта, який вони визначають таким, що суперечить Конституції України у цілому або частково.

Питання застосування частини четвертої статті 7 КАС України до правовідносин, які виникли до ухвалення Конституційним Судом України рішення про визнання положень закону неконституційними, перебувало на розгляді Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 10.12.2024 по справі №240/19209/21 визначено, що положення частини четвертої статті 7 КАС України мають бути застосовані до правовідносин, які виникли до ухвалення рішення Конституційного Суду України, яким положення закону визнані неконституційними. Після прийняття рішення Конституційним Судом України застосуванню підлягають положення Конституції України із урахуванням юридичної позиції, сформульованої у рішенні Конституційного Суду України. Суди не мають застосовувати положення законів, які не відповідають Конституції, незалежно від того, чи визнавалися вони Конституційним Судом України неконституційними, тобто закони, що суперечать Конституції України не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними.

Зокрема, Верховний Суд у цій постанові визначив наступний спосіб застосування частини четвертої статті 7 КАС України до правовідносин, які виникли до ухвалення Конституційним Судом України рішення про визнання положень закону неконституційними:

1) на будь-якій стадії судового процесу у випадку, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції, він не застосовує такий закон чи інший правовий акт, зокрема й до правовідносин, які виникли до ухвалення рішення Конституційного Суду України, яким положення закону визнані неконституційними, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії, оскільки принцип прямого (безпосереднього) застосування Конституції у поєднанні з принципом її верховенства над іншими правовими актами неминуче передбачає повноваження судів відмовитись від застосування будь-якого правового акта, який вони визначають таким, що суперечить Конституції України;

2) суди застосовують процесуальний механізм, передбачений частиною четвертою статті 7 КАС України, зокрема й у випадку, коли Конституційним Судом України сформульовано юридичну позицію щодо положення закону, яке підлягало застосуванню на час виникнення відповідних правовідносин.

Отже, керуючись приписами статті 7 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне враховувати, що установлені приписи частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат суперечать Конституції України з моменту встановлення такого обмеження.

Не зважаючи на те, що оспорювані виплати грошового забезпечення виникли за період до ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2025 №1-р/2025 у справі №1-7/2024(337/24), суд вважає, що частина перша статті 233 КЗпП України щодо встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, до спірних правовідносин не застосовується.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Відтак, оскільки недоліки позовної заяви усунуті, тому розгляд справи необхідно продовжити.

Керуючись статтями 123, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.І. Смокович