Справа № 120/18110/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

05 січня 2026 р. Справа № 120/18110/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришена Руслана Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування рішення, наказів, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування рішення, наказів, зобов`язання вчинити дії .

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Водночас положення статей 160, 161, 172 КАС України поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

За змістом позовних вимог позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 оформлене протоколом від 06.09.2024 року №17 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарчої діяльності) від 11.09.2024 року №755 в частині призову та направлення для проходження військової служби за мобілізацією з ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 11.09.2024 року №260 в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 солдата ОСОБА_2 на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу;

- визнати протиправним та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 27 жовтня 2024 року №173-PC та командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 жовтня 2025 року №303 в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 на посаду номера обслуги 1 Мотопіхотного відділення з мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби та виключити солдата ОСОБА_2 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В позовній заяві позивач, окрім іншого, просить визнати протиправним та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 27 жовтня 2024 року №173-PC.

Отже, відповідачем за вказаною позовною вимогою має бути військова частина НОМЕР_5 , однак в реквізитах позовної заяви згадана військова частина не визначена відповідачем.

Тому в цій частині, позивачу необхідно визначитися із суб`єктним складом відповідачів або змістом заявлених позовних вимог до кожного із відповідачів.

Водночас, відповідно до п. 7 ст. 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Відповідно до вищезазначених позовних вимог позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом від 06.09.2024 року №17, визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 27 жовтня 2024 року №173-PC.

Однак, спірні рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 оформлене протоколом від 06.09.2024 року №17 та наказ командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 27 жовтня 2024 року №173-PC до матеріалів адміністративного позову не долучено, клопотання про їх витребування (у разі неможливості отримання копії рішення та наказу самостійно) не заявлене, чим порушено вимоги положень ч. 7 ст. 161 КАС України.

Тому, для усунення цього недоліку позовної заяви, позивачу необхідно надати суду належним чином засвідченні копії оспорюваного рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 та наказу командира військової частини НОМЕР_5 .

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазнаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертаючись до суду із вимогою про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 жовтня 2025 року №303, позивач надав наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 жовтня 2024 року №303.

Отже, позивачу необхідно уточнити та конкретизувати зміст позовних вимог в цій частині, зазначивши правильну дату наказу командира військової частини НОМЕР_1 .

Також, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з положень частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру сума судового збору становитиме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 становить 3028,00 грн.

Як вже зазначалося судом вище, позивач звернувся до суду з шістьма вимогами немайнового характеру, одна з яких є похідною. Отже, при зверненні до суду позивач мав би сплатити судовий збір в сумі 6056 грн.

Натомість, до матеріалів позовної заяви позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору в загальній сумі 2422,40 грн.

З огляду на викладене, позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 3633,6 грн (1211,20 х 5 - 2422,40 грн).

Окрім цього, представником позивача заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду із цим позовом.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, представник позивача зазначає, що підставою звернення до суду є рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.04.2025 по справі №120/15143/24, яке залишено в силі постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025. Також, додатковою поважною причиною пропуску строку звернення до суду слугує безперервне перебування позивача на військовій службі з 27.10.2024.

Оцінюючи клопотання представника позивача про поновлення строку для звернення, суд зазначає про таке.

Особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Тобто, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Так, позивач, окрім іншого, просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом від 06.09.2024 року №17, щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Однак звернувся до суду із цим позовом лише 29.12.2025, тобто поза межами шестимісячного строку для звернення до суду.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , командира військової частини НОМЕР_3 , командира військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_5 , суд зазначає наступне.

За визначенням пункту 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач був призваний та направлений для проходження військової служби, що підтверджується наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарчої діяльності) від 11.09.2024 року №755 та в подальшому був зарахований до списків військової частини НОМЕР_4 .

Натомість, щодо позовних вимог в частині скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказу командира військової частини НОМЕР_3 , командира військової частини НОМЕР_5 та командира військової частини НОМЕР_1 , звернувся до суду лише 29.12.2025, тобто поза межами місячного строку для звернення до суду.

Суд вказує, що відповідно до відомостей наявних в КП "ДСС" адвокат Грабік О.А. діяла від імені ОСОБА_1 подавши до суду позовну заяву у справі №120/15143/24, яка була зареєстрована в суді 12.11.2024, додавши до неї ордер про надання правничої допомоги серії АВ №1164798 від 11.11.2024, на підставі договору про надання правничої допомоги №16/09 від 16.09.2024.

Отже, позивач отримував належну правничу допомогу від дати складання договору (16.09.2024) з його представником Грабік О.А., а тому через свого представника міг реалізувати своє право для звернення до суду із дотриманням відповідного строку звернення до суду із цим позовом.

Суд критично ставиться на покликання представника позивача про набрання рішення у справі №120/15143/24 законної сили, як на підставу для поновлення строку звернення до суду із цим позовом, оскільки позивач будучи мобілізованим, не міг не усвідомлювати факту свого перебування на військовій службі та правових наслідків виданого наказу про його призов.

У постанові від 04.10.2024 у справі № 200/1643/24 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій у тому, що посилання позивача на проходження військової служби під час ведення воєнного стану на території України не може бути безумовною підставою для поновлення строку на подання позовної заяви без зазначення конкретних обставин, які вплинули на можливість своєчасного звернення до суду, та без надання доказів на підтвердження того, що виконання обов`язків служби під час введення військового стану вплинуло на позивача, і, відповідно, обумовило пропуск строку на звернення до суду.

Відтак, у заяві про поновлення строку звернення до суду, не наведено аргументованих доводів про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, підтверджених належними і достатніми доказами, тобто про наявність таких об`єктивних, незалежних від волі позивача обставин, які унеможливлювали або ускладнювали можливість звернення до суду в межах шестимісячного та місячного строку звернення до суду, у відповідній частині позовних вимог.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Отже, представником позивача у заяві про поновлення процесуального строку не наведено достатніх та переконливих аргументів, не надано відповідних доказів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод для звернення позивача до суду, які б завадили звернутися позивачу або його представнику з цим позовом протягом встановленого законом строку, а тому наведені обставини суд визнає недостатніми для висновку про те, що позивачем з поважних причин пропущено строк звернення до суду з цим позовом (шестимісячний та місячний строк звернення до суду відповідно).

Отже, звернувшись із цим позовом до суду лише 29.12.2025 позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом. Обставини, на які посилається представник позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, не визнаються судом такими, що свідчать про поважність причин пропуску такого строку.

Зазначені вище недоліки свідчать про невідповідність поданої позивачем позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160 цього Кодексу.

Суд враховує положення частини першої статті 9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто, саме суб`єкт звернення із відповідною заявою повинен обґрунтувати існування передбачених статтями 121, 123 КАС України підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

У постанові Верховного Суду від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 зауважено, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого строку. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання нею звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність адміністративного позову вимогам закону, позовну заяву належить залишити без руху з встановленням особі, яка її подала, достатнього строку для усунення виявлених недоліків заяви шляхом:

1) уточнення суб`єктного складу відповідачів або змісту заявлених позовних вимог до кожного із відповідачів, з наданням позовної заяви в новій редакції, яка би відповідала вимогам ст. 160, 161 КАС України;

2) надання до суду належним чином засвідченої копії рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленого протоколом від 06.09.2024 року №17, та наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 27 жовтня 2024 року №173-PC;

3) уточнення позовних вимог в частині зазначення дати наказу командира військової частини НОМЕР_1 , який є предметом спору;

4) надання до суду документу, який підтверджує сплату судового збору в розмірі 3633,6 грн за реквізитами: ГУК у Він. обл./м. Вінниця/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4002856; призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд та/або надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

5) подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав (додаткових підстав), що можуть свідчити про поважність пропуску такого строку з підтверджуючими відповідні обставини доказами.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишити без задоволення.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування рішення, наказів, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

3. Запропонувати позивачу у 10 - денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

4. Копію ухвали надіслати позивачу/його представнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна