Справа № 120/9442/25
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 січня 2026 р. Справа № 120/9442/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовом звернулось Головне управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

В мотивування позовних вимог зазначили, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області та за ним рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "а-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та за пунктами 2-8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з вересня 2020 по березень 2024 в загальній сумі 1 829,74 грн.

Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не сплачено, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Так, відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Однак, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, оскільки до суду повернулось рекомендоване повідомлення із відміткою про вручення поштового відправлення 05.10.2025.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Україна" перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та має обов`язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно картки особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "а-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та за пунктами 2-8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з вересня 2020 по березень 2024 в загальній сумі 1 829,74 грн.

Заявлена сума заборгованості підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про наявну заборгованість Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" по Списку №2 за період за період з вересня 2020 по березень 2024 в загальній сумі 1 829,74 грн., розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, витягом з картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку №2, повідомленням щодо направлення розрахунків по відшкодуванню пільгових пенсій по Списку №2 від 14.09.2020 №0200-0502-8/42475, від 07.10.2020 №0200-0502-8/47112, від 13.01.2021 №0200-0502-8/1804, від 07.05.2021 №0200-0502-8/28042, від 07.07.2021 №0200-0502-2/1168, від 10.01.2022 №0200-0602-8/2011, від 06.04.2022 №0200-0603-8-19063, від 13.06.2022 №0200-0603-8/35318, від 12.01.2023 №0200-0603-8/3640, від 09.03.2023 №0200-0603-8/22863, від 11.01.2024 №0200-0603-8/4208, від 06.03.2024 №0200-0603-8/23447, копіями реєстрів направлених листів відповідачу.

Оскільки, заборгованість добровільно не сплачено, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо наявності підстав для стягнення заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, суд виходить з наступного.

Особливості відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 року №1058-IV), Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон від 26.06.1997 року №400/97-ВР) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція від 19.12.2003 року №21-1).

Так, згідно зі статтею 5 Закону від 09.07.2003 року №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону від 09.07.2003 року №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

Абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону від 26.06.1997 року №400/97-ВР передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", встановлюються ставки збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в таких розмірах: 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (пункт 1 статті 4 Закону від 26.06.1997 року №400/97-ВР).

Пунктом 6.1 Інструкції від 19.12.2003 року №21-1 визначено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із пунктом 6.4 Інструкції від 19.12.2003 року №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За правилами, встановленими пунктом 6.7 Інструкції від 19.12.2003 року №21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, зазначеними нормами визначено обов`язок підприємств, установ, організацій своєчасно відшкодовувати органам Пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пенсій особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. При цьому, підставою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №1 та №2.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах по Списку №2 за період з вересня 2020 по березень 2024 в загальній сумі 1 829,74 грн.

Враховуючи вищезазначене та те, що станом на день розгляду справи доказів погашення вказаної заборгованості в сумі 1 829,74 грн. відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, та сума відображена в позовній заяві підтверджується належними доказами, а тому наявні підстави для задоволення даного позову.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2 в сумі 1 829,74 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять дев`ять гривень сімдесят чотири копійки).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця. вул. Зодчих, буд.22, )

Відповідач: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Україна" (23310, Вінницька обл., Вінницький р-н., с. Зозів, вул. Соборна, буд.24, )

Суддя Комар Павло Анатолійович