Справа № 360/657/25
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 січня 2026 року м. ДніпроСправа № 360/657/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Середи Ігоря Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/657/25 за позовом Середи Ігоря Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Середи Ігоря Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

За наслідками розгляду вказаної справи, рішення суду від 02.06.2025 позовні вимоги Середи Ігоря Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 08 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 08 лютого 2017 по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, в сумі 48 296,46 грн (сорок вісім тисяч двісті дев`яносто шість гривень 46 коп.), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

23.12.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Середи Ігоря Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/657/25 за позовом Середи Ігоря Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, в якій заявник просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , не на користь якої ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по адміністративній справі 360/657/25 за позовом ОСОБА_1 про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 відповідачем було виплачено позивачу суму індексації грошового забезпечення у розмірі 37138,27 грн, яка не відповідає розміру визначеного судом.

Відповідач, виконуючи рішення суду, здійснив відрахування податків та зборів із суми 48 296,46 грн у загальному розмірі 23%, з яких 18% - це податок доходу фізичних осіб, 5% - це військовий збір.

В той же час, представник позивача вважає, що такі дії з боку боржника, суперечать рішенню Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 по справі №360/657/25, а також нормам Податкового кодексу України та Постанови КМУ №44 від 15.01.2004р.

Боржником безпідставно не виконано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 по адміністративній справі №360/657/25 в повному обсязі.

Представником позивача 09.12.2025 направлено заяву до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

За твердженням представника позивача, такі дії відповідача вказують на невиконання ним рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 по справі №360/657/25 в повному обсязі і одночасно порушують вимоги Податкового кодексу України та Постанови КМУ №44 від 15.01.2004р.

Станом на дату подання клопотання про встановлення судового контролю, рішення Луганського окружного адміністративного суду по даній справі не виконано, судячи із наявних доказів в матеріалах справи, існують ризики про його не виконання.

Ухвалою суду від 25.12.2025 заяву про встановлення судового контролю призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 02.01.2026.

30.12.2025 від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на заяву про встановлення судового контролю, в якому зазначено таке.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 позивачу було здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у розмірі 37188,27 грн. згідно платіжної інструкції від 27.11.2025 №31080 з відрахування військового збору у розмірі 2414,82 грн. та ПДФО у розмірі 8693,37 грн, про що свідчить розрахунковий лист від 29.12.2025 №1494.

Згідно довідки щодо належної позивачу індексації грошового забезпечення вбачається що нарахування були здійснені у відповідності до резолютивної частини рішення суду, а саме у розмірі 48 296,46 грн.

З цієї суми відповідач зобов`язаний утримати обов`язкові податки.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 164.3 Податкового кодексу України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб визначено розділ ІV Податкового кодексу України, в якому не передбачено звільнення від обкладання податком на доходів фізичних осіб грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, крім сум грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачених законом, які виплачуються з бюджету чи бюджетною установою (пп. 165.1.10 п. 165.1 ст. 165 ПКУ).

Відповідно до п. 168.5 ст. 168 ПКУ суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Згідно з підпунктом 1 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України ставка військового збору становить, зокрема для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» № 4015-IX від 10.10.2024 збільшено ставку військового збору з 1,5% до 5% від оподатковуваного доходу фізичних осіб (пункт 1.3).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» № 4113 від 04.12.2024 уточнений перелік доходів військовослужбовців до яких застосовується ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка.

Відповідно до підпункту 4 підпункту 1.3 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зазначена ставка військового збору застосовується до доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу) військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Таким чином, умовами для оподаткування військовим збором у розмірі 1,5 відсотка, з 01.01.2025 (з моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» № 4113 від 04.12.2024) є: статус діючого військовослужбовця та отримання грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення відбулась на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2025, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від суду від 16.10.2025 у справі №360/657/25 в редакції підпункту 4 підпункту 1.3 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Тобто, станом на день виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2025, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від суду від 16.10.2025 у справі №360/657/25 редакція пункту 1.3 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачала оподаткування за ставкою 5 %.

Також представник відповідача звернув увагу суду на лист Адміністрації Державної прикордонної служби України, згідно із яким після індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України від 19.03.2025 №1497/ІПК/99-00-24-03-03 зазначено, що здійснювати оподаткування нарахованих за діючими на момент оподаткування ставками, тобто станом на день виконання рішення суду ставка військового збору 5%.

В розпорядженні військової частини НОМЕР_1 відсутня інформація щодо проходження позивачем військової служби, до матеріалів справи також не додано.

Представником позивача в заяві не зазначено окремою вимогою щодо зобов`язання компенсувати суми ПДФО та оподаткувати за ставкою 1,5% або взагалі не оподатковувати будь- яким податком та відсутнє прохання здійснити розподіл податків. Натомість, під час розгляду справи, суд під час розгляду справи вирішив дане питання вказавши, про утриманням з суми 48 296,46 грн, передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті. Виплата була проведена позивачу на виконання рішення суду, яким не зобов`язано відповідача здійснити відповідні нарахування, відтак рішення суду виконано в повному обсязі.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю у повному обсязі.

30.12.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на заяву про встановлення судового контролю, в якій представник позивача не погоджується із доводами відповідача щодо виконання рішення суду, вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Так, у відзиві відповідач зазначає, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 позивачу були здійснені нарахування та виплата індексації грошового забезпечення у розмірі 37188,27 грн.

Згідно платіжної інструкції від 27.11.2025 №31080 з відрахування військового збору у розмірі 2414,82 грн. та ПДФО у розмірі 8693,37 грн., про що свідчить розрахунковий лист від 29.12.2025 №1494.

Згідно довідки щодо належної позивачу індексації грошового забезпечення вбачається що нарахування були здійснені у відповідності до резолютивної частини рішення суду, а саме у розмірі 48 296,46 грн.

З цієї суми відповідач зобов`язаний утримати обов`язкові податки. Разом з тим, згідно з ч.ч. 4, 5 Порядку № 44, виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

ОСОБА_1 має статус військовослужбовця і на теперішній час, що підтверджується матеріалами справи, а саме військовим квитком.

Таким чином твердження відповідача про його необізнаність не відповідають дійсності.

У спірний період, який обумовлений позовними вимогами (08.02.2017 28.02.2018) позивач проходив дійсну військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у відповідача, що спростовує посилання останнього на п.168.5 ст. 168 ПКУ.

В той же час, посилання відповідача на те, що станом на день виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2025, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від суду від 16.10.2025 у справі №360/657/25 редакція пункту 1.3 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачала оподаткування за ставкою 5 %, спростовуються тим, що така норма не застосовується до діючих військовослужбовців у розумінні Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» № 4113 від 04.12.2024.

Представник позивача вважає, що твердження відповідача про те, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №360/657/25 не зобов`язано його здійснити таку компенсацію, не заслуговують на увагу, оскільки частина друга статті 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та посадовців органів державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а ні покладатись на резолютивну частину судового рішення.

В той же час, приписами Постанови №44 зобов`язано суб`єктів владних повноважень здійснювати виплату грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Стосовно посилання відповідача на лист Адміністрації Державної прикордонної служби України, згідно якого після індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України від 19.03.2025 №1497/ІПК/99-00- 24-03-03 зазначено, що здійснювати оподаткування нарахованих за діючими на момент оподаткування ставками, тобто станом на день виконання рішення суду ставка військового збору 5%, на думку представника позивача, він не є нормативно-правовим актом та не може бути застосований судом при вирішенні справи по суті.

Оскільки позивач набув право на виплату грошового забезпечення під час виконання обов`язків військової служби та в цей час перебував на грошовому забезпеченні у відповідача, то таким чином має право на компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб не залежно від того чи прописано це було в рішенні суду.

На підставі викладеного просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , не на користь якої ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по адміністративній справі 360/657/25 за позовом ОСОБА_1 про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина друга статті 382-1 КАС України).

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для встановлення контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/657/25 від 02.06.2025, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2025 позовні вимоги Середи Ігоря Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 08 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 08 лютого 2017 по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, в сумі 48 296,46 грн (сорок вісім тисяч двісті дев`яносто шість гривень 46 коп.), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 без дати та без номеру щодо належної до виплати індексації грошового забезпечення згідно з постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі № 360/657/25 ОСОБА_1 нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 08 лютого 2017 року до 28 лютого 2018 року (базовий місяць січень 2008 року) у загальному розмірі 48296,37 грн.

Згідно із розрахунковим листом від 29.12.2025 № 1494 за листопад 2025 року ОСОБА_1 на виконання спірного судового рішення нараховано індексацію грошового забезпечення у розмірі 48296,46 грн, утримано із цієї суми ПДФО 8693,37 грн та військовий збір 2414,82 грн, всього перераховано на картку 37188,27 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 27.11.2025 № 31080 позивачу 27.11.2025 виплачено перераховану індексацію грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі № 360/657/25 у розмірі 37188,27 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до приписів статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Суд зазначає, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Також судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється шляхом оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Разом з цим, для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого статтею 382-1 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Суд зазначає, що за наслідками судового розгляду справи № 360/657/25 суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 08 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року та зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 08 лютого 2017 по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, в сумі 48 296,46 грн (сорок вісім тисяч двісті дев`яносто шість гривень 46 коп.), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Надані представником позивача та відповідачем у сукупності письмові докази свідчать про виконання відповідачем спірного рішення в частині виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 08 лютого 2017 по 28 лютого 2018 року у розмірі 37188,27 грн.

Водночас, відповідач під час виконання спірного рішення, як і зазначив суд у резолютивній частині рішення, утримав із нарахованої суми 48 296,46 грн передбачені законом податки та обов`язкові платежів при її виплаті, а саме ПДФО та військовий збір.

У випадку незгоди позивача із розміром утриманих податків і зборів, дії відповідача щодо утримання передбачених законом податків та обов`язкових платежів при виплаті суми індексації грошового забезпечення, а саме ПДФО та військового збору, можуть бути предметом оскарження в окремому позовному провадженні та не можуть бути кваліфіковані судом як невиконання судового рішення у справі № 360/657/25, оскільки такі дії виходять за межі спірних правовідносин, що були предметом судового розгляду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність передбачених КАС України підстав для встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі № 360/657/25, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Середи Ігоря Євгеновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/657/25 за позовом Середи Ігоря Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська