Справа № 520/28540/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 р. № 520/28540/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

У С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з ОСОБА_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 272028,00 гривень на розрахунковий рахунок №UA0020649, одержувач: ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21080900, код одержувача: 37874947, банк одержувача: Казначейство України.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до облікових даних контролюючого органу відповідач має заборгованість у загальному розмірі 272028,00 грн. У зв`язку з тим, що вказана податкова заборгованість погашена не була, дану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача.

На виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України судом було направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо відповідача, ОСОБА_1 , та отримано відповідь №1947705 від 29.10.2025, в якій зазначено, що адресою реєстрації відповідача є АДРЕСА_1 (а.с.63).

Ухвалою судді від 03.11.2025 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана позивачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку до електронного кабінету ЄСІТС, відповідачу - засобами поштового зв`язку, однак на адресу суду повернувся конверт із відміткою "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується довідкою про причини повернення/досилання.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

При цьому, згідно із ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, відповідач уважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд установив таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.34, 19-1.1.45 пункт 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з підпунктами 20.1.18 та 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Судом установлено, що ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку в Головному управління ДПС у Харківській області як фізична особа-підприємець (РНОКПП НОМЕР_1 ). Основним видом її економічної діяльності була роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах (КВЕД 47.41), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.7-9).

Як убачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач припинила підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця 01.11.2024 (а.с.8).

Суд зазначає, що відповідно до статті 52 Цивільного Кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Відповідач має податковий борг по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у загальному розмірі 272028,00 грн, який виник у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податковому повідомленні - рішенні №8 вiд 08.02.2024 (а.с.28-29).

Судом установлено, що зазначене вище податкове повідомлення-рішення надсилалося на адресу відповідача, яка вказана у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження фізичної особи - підприємця, однак не було вручено, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою про причини повернення/досилання (а.с.30).

Відповідач зверталася до Державної податкової служби України зі скаргою на вказане податкове повідомлення-рішення (а.с.34).

Листом від 15.10.2024 №30956/6/99-00-06-03-02-06 Державна податкова служба України залишила без розгляду скаргу відповідача та повернула її скаржнику (скаргу подано з пропуском строку) (а.с. 31-33, 35, 36).

Відомостей щодо оскарження зазначеного вище податкового повідомлення-рішення у судовому порядку матеріали справи не містять.

Сума заборгованості за вказаним податковим повідомленням-рішенням обліковується в інтегрованих картках відповідача.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом з`ясовано, що з метою погашення заборгованості податковим органом направлена податкова вимога від 23.05.2024 №0-2040 на адресу відповідача: АДРЕСА_2 , яка вказана у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження фізичної особи-підприємця та була повернута відправнику, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про причини повернення/досилання (а.с.39).

Відповідно до пункт 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отже, зважаючи на положення пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення та податкова вимога, які направлялися відповідачу, є належним чином врученими.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Доказів скасування вказаної вимоги відповідачем до суду не надано.

Згідно п.п. 14.1.153. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто, податкове зобов`язання платника податків уважається узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Згідно з п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З листа Головного управління ДПС у Харківській області від 23.09.2025 №20279/5/20-40-13-09-13 убачається, що податкова вимога від 23.05.2024 №0-2040 є чинною протягом усього строку безперервного існування податкового боргу з моменту утворення до повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів (а.с.40).

Станом на день звернення позивача до суду, відповідачем податковий борг у загальному розмірі 272028,00 грн не сплачений, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків (а.с.41-42).

Згідно з п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, а відповідач не надав суду доказів погашення вказаної вище суми боргу, суд доходить висновку щодо правомірності вимог Головного управління ДПС у Харківській області, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Указані судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до бюджету України з ОСОБА_1 суму податкового боргу у загальному розмірі 272028,00 грн (двісті сімдесят дві тисячі двадцять вісім гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН