Справа № 420/96/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/96/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 № 2262-ХІІ на підставі наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 документів для призначення пенсії.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 № 2262-ХІІ на підставі наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 документів для призначення пенсії.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 у справі №420/15600/23 ІНФОРМАЦІЯ_1 підготував та направив до Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області подану Позивачем заяву про призначення пенсії та документи, необхідні для призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Проте листом від 15.11.2024 року №2100-0307-8/46354 Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області (далі Відповідач) відмовило Позивачу у призначенні пенсії.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач посилається на положення ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), п.3 Поряду обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393), який передбачає зарахування періодів служби на пільгових умовах.

Позивач зазначає про те, що під час проходження військової служби брав участь у бойових діях, в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також проходив військову службу на льотній роботі у реактивній та турбогвинтовій авіації. Такі періоди проходження військової служби зараховані до календарної вислуги років Позивача для обчислення пенсії на пільгових умовах. На момент звільнення зі ЗСУ календарна вислуга років Позивача становить 14 років 3 місяці 11 днів, а загальна вислуга (з урахуванням періодів, які зараховуються на пільгових умовах) понад 27 років (27 років 09 місяців 22 днів), а тому набув право на призначення пенсії за вислугу років.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 (суддя Токмілова Л.М.) провадження у справі відкрито, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, та зазначає, що оскільки, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 необхідно мати вислуги 23 календарних роки і більше, а у Позивача в календарному обчислені вислуга склала 14 років 03 місяці 11 днів, прийнято рішення відмовити Позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 13 Закону № 2262 в зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років на момент звільнення зі служби. Вимога Позивача про застосування при призначенні пенсії вислуги років у календарному обчисленні не ґрунтується на нормах закону.

Відповідач зауважує, що в Законі № 2262-XII не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності 25 і більше років вислуги, обчисленої на пільгових умовах; вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 25 років, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 No393», і стаття 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування. Тобто постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07. 1992 №393» змінено правове регулювання щодо врахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Крім того, відповідач зазначає, що грошовий атестат №640 від 08.09.2021 в/ч НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 доданий в кольоровій копії (не оригінал), що не відповідає вимогам Розділу ІІ Порядку №3-1. Також, в заяві про призначення пенсії від 01.11.2024 гр. ОСОБА_1 зазначено відомості про проходження військової служби у в/ч НОМЕР_2 . Поряд з цим військовий квиток (або витяг з наказу в/ч) з зазначенням початку періоду служби та умов проходження служби відсутні, що не відповідає вимогам статті 2 Закону №2262.

Згідно розпорядження керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 №149, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Токмілової Л.М. з 20.05.2025 у довготривалій соціальній відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 420/96/25.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2025, для розгляду цієї адміністративної справи визначена суддя Хлімоненкова М.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду (суддя Хлімоненкова М.В.) від 02.06.2025 справу №420/96/25 прийнято до провадження справу. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно витягу з наказу Командувача сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) №365 від 05.10.2017, ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №266 від 26.10.2017 майора ОСОБА_1 , заступника командира вертолітної ескадрильї, звільненого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 05 жовтня 2017 року № 365 запас, з 26 жовтня 2017 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 у справі №420/15600/23 визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо оформлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років, викладену у листі № 8/209 від 08.06.2023. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області подану ОСОБА_1 заяву про призначення пенсії та документи, необхідні для призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Головним управління ПФУ в Херсонській області 12.11.2024 прийнято Рішення 13782/03-16 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , у якому вказано про те, що відділом з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянуто заяву та пакет документів для призначення пенсії за вислугу років, що направлені супровідним листом від 05.11.2024 (вх.№2707/5 від 08.11.2024) ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ХО ТЦК) на виконання вимог рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/15600/23 на гр. ОСОБА_1 .

За результатами розгляду документів вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону №2262 у зв`язку з: - відсутністю необхідної календарної вислуги років, обчисленої з урахуванням вимог Постанови №393 (зі змінами), на момент звільнення зі служби, а саме 23 календарних роки і 6 місяців; - відсутністю оригіналу грошового атестату гр. ОСОБА_1 №640 від 08.09.2021 в/ч НОМЕР_1 відповідно до вимог Розділу ІІ Порядку №3-1; - перебуванням на військовій службі та відсутністю відомостей про початок військової служби та умов проходження служби на час написання заяви про призначення пенсії та подання документів до Головного управління, що суперечить статті 2 Закону № 2262.

Пакет документів для призначення пенсії за вислугу років гр. ОСОБА_1 повернуто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом Головного управління ПФУ в Херсонській області №2100-0307-8/46354 від 15.11.2024 повідомлено позивача про прийняття рішення №13782/03-16 від 12.11.2024 про відмову у призначенні йому пенсії за вислугу років.

Як вбачається із розрахунку вислуги років №1063 від 19.07.2019, здійсненого фінансово-економічним управлінням КСВ ЗСУ, вислуга років ОСОБА_1 включає: календарний строк служби 14 років 3 місяці 11 днів та періоди, які зараховуються на пільгових умовах (один місяць за три місяці, один місяць за два місяці). Загальна вислуга складає 27 років 9 місяців 22 дні. Кількість повних років на вислугу 27.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років та наявним у нього права на призначення такої пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону №2262-XII встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом "а" статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу.

Відповідно до статті 2 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Приписами пункту "а" частини першої статті 12 Закону №2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно п. «а» ч.1, ч.5 ст. 17 Закону №2262-XII особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується військова служба.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17-2 Закону №2262-XII визначено, що обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України та Національному антикорупційному бюро України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. «б» ч.1, 3 ст.50 Закону №2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1.

Пунктами 2, 11 Розділу І Порядку №3-1 визначено, що заяви про призначення пенсій за вислугу років подаються до Головних управлінь Пенсійного фонду України в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважений структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1993 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», в редакції на час звільнення позивача з військової служби, визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року; таємно; час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення;

б) один місяць служби за два місяці: у з`єднаннях, частинах і підрозділах, що беруть участь у підтриманні режиму надзвичайного стану; на льотній роботі у реактивній та турбогвинтовій авіації - на умовах, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Адміністрацією Державної прикордонної служби України; на атомних підводних крейсерах, атомних підводних човнах, дизельних підводних човнах, обладнаних допоміжними атомними енергетичними установками, і підводних човнах із спеціальними енергетичними установками - за умовами, що визначаються Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки України; на посадах водолазів, які виконують роботу в умовах тривалого перебування під підвищеним тиском під водою або у барокамерах, на умовах, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Міністерством транспорту та зв`язку і Адміністрацією Державної прикордонної служби України; час служби у лепрозорних і протичумних відділеннях військових госпіталів, у відділеннях військових госпіталів по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у відділеннях анестезіології та реанімації військових госпіталів, у судово-медичних установах і патологоанатомічних лабораторіях; таємно; час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в закладах охорони здоров`я, призначених для тримання і лікування інфекційних хворих засуджених та надання психіатричної допомоги, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16.02.2022 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», яка набрала чинності 19.02.2022, до Порядку №393 внесено зміни, відповідно до яких Порядок №393 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.».

Також, пункт 3 Порядку №393 викладено в новій редакції, згідно якої до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року; таємно; час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

б) один місяць служби за два місяці: у з`єднаннях, частинах і підрозділах, що беруть участь у підтриманні режиму надзвичайного стану; на льотній роботі у реактивній та турбогвинтовій авіації - на умовах, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби України; на атомних підводних крейсерах, атомних підводних човнах, дизельних підводних човнах, обладнаних допоміжними атомними енергетичними установками, і підводних човнах із спеціальними енергетичними установками - за умовами, що визначаються Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки України; на посадах водолазів, які виконують роботу в умовах тривалого перебування під підвищеним тиском під водою або у барокамерах, на умовах, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Міністерством транспорту та зв`язку і Адміністрацією Державної прикордонної служби України; час служби у лепрозорних і протичумних відділеннях військових госпіталів, у відділеннях військових госпіталів по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у відділеннях анестезіології та реанімації військових госпіталів, у судово-медичних установах і патологоанатомічних лабораторіях; таємно; час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в закладах охорони здоров`я, призначених для тримання і лікування інфекційних хворих засуджених та надання психіатричної допомоги, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції.

Отже, пункт 3 Порядку №393 (в редакції постанови №119) визначає види служби, які зараховуються на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.

Правове регулювання щодо права на призначення пенсії за вислугу років зазнало змін і, у зв`язку з такими змінами, як Закон №2262-ХІІ, так і Порядок №393 (в редакції постанови №119) виникнення права на таку пенсію пов`язують з наявністю певної вислуги років в календарному обчисленні, а не пільговому.

У постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду України у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 10.12.2024 у справі №520/5695/23 вирішувалося правове питання: яке законодавство підлягає застосуванню суб`єктом владних повноважень для обрахунку вислуги років під час оформлення документів для призначення пенсії. Те, яке було чинним на момент звільнення, чи те, яке було чинним на момент, особа почала реалізовувати своє право на призначення пенсії?

Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав взято до уваги різні аспекти дії закону у часі, які неодноразово досліджувалися Конституційним Судом України, та Суд дійшов висновку, що у разі безпосередньої (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності. Якщо під час вирішення суб`єктом владних повноважень певного питання (в даній справі щодо наявності підстав для направлення до пенсійного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років), до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками. (п.51, 52 постанови).

Також Верховним Судом зазначено, що Постанову №119 прийнято Кабінетом Міністрів України на реалізацію своїх повноважень та після прийняття такої постанови і стаття 12 Закону №2262-XII, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування. Так, виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови. Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393» усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та Порядком № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII. (пункти 56-58 постанови).

З огляду на наведене, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у цій справі вважає правильним підхід, застосований у постанові Верховного Суду від 14.11.2023 у справі №600/3836/22-а, відповідно до якого умовою для призначення пенсії за вислугу років для осіб, які звільнились зі служби до набрання чинності постанови №119, але звернулись із заявою про оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ після набрання чинності зазначеної постанови, є наявність календарної вислуги років, без можливості обрахунку такої вислуги в пільговому обчисленні (пункт 59 постанови).

При цьому, Судова палата вважає, що визначальним в цій справі є момент, коли позивач почав реалізовувати своє право на призначення пенсії. Ураховуючи те, що він звернувся з заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ у 2023 році, після набрання чинності постановою №119, то суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, відтак його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними (пункт 60 постанови).

Як встановлено судом в ході розгляду даної справи, Рішення №13782/03-16 від 12.11.2024 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 прийнято за результатами розгляду заяви та пакету документів для призначення пенсії за вислугу років, що направлені ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання вимог рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/15600/23.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 08.06.2023 року № 8/209 відмовив надіслати подану позивачем заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Поряд із цим, у рішенні Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/15600/23 зазначено, що Позивач стверджував, що в 2019 році звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про призначення пенсії, але відповіді на своє звернення не отримав. У лютому 2022 року повторно подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву та необхідний пакет документів для призначення пенсії. Проте, доказів такого звернення позивач суду не надав.

Доказів звернення у лютому 2022 року із заявою про призначення пенсії до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач не надав і в ході розгляду даної справи.

У позові, що є предметом розгляду у даній справі позивач також стверджує про те, що в 2019 році звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про призначення пенсії, але відповіді на своє звернення не отримав, при цьому не надав доказів на підтвердження такої обставини.

Втім, суд критично ставиться до такого твердження, оскільки, у разі наявності вказаних обставин, позивач не оскаржував бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мала місце у 2019 році. До суду звернувся після повторного звернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мало місце, як стверджує позивач, у лютому 2022 року.

При цьому, враховуючи що відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 була надана позивачу в червні 2023 року, звернення позивача у лютому 2022 році виявляється для суду малоймовірним.

Судом не встановлено та позивачем не доведено тієї обставини, що він у лютому 2022 року, до набрання чинності Постановою №119, вчиняв дії щодо реалізації свого права на призначення пенсії за вислугу років шляхом звернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою оформлення необхідних документів та їх направлення до пенсійного органу для призначення пенсії.

Застосовуючи наведені вище правові висновки до спірних правовідносин, які виникли у справі, що переглядається, суд дійшов висновку про те, що оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 23 календарних років 06 місяців, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то відповідач правомірно відмовив позивачу у призначення пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років.

На момент винесення відповідачем Рішення №13782/03-16 від 12.11.2024 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом № 2262-XII та Порядком № 393, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ч.2 ч.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В ході розгляду справи відповідачем доведено правомірності своїх дій та рішення. Доводи позивача спростовуються вище зазначеним.

Підсумовуючи вищенаведене у сукупності, виходячи із заявлених предмета та підстав позову, оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судові витрати не розподіляються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса: вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА

.