Справа № 360/650/25
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення

02 січня 2026 року м. ДніпроСправа № 360/650/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/650/25 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , поданим в його інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 від 23 грудня 2025 року б/н про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/650/25 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , поданим в його інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що Луганським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 6 червня 2025 року у адміністративній справі № 360/650/25, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2025 року, за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії.

На виконання вищезазначеного рішення відповідач виплатив позивачу суму індексації грошового забезпечення у розмірі 66114,46 грн, яка не відповідає розміру визначеного судом. Відповідач, виконуючи рішення суду, здійснив відрахування податків та зборів із суми 85927,87 грн у загальному розмірі 23 %, з яких 18 % - це податок з доходу фізичних осіб, 5 % - це військовий збір.

У той же час, представник позивача вважає, що такі дії з боку відповідача суперечать рішенню Луганського окружного адміністративного суду від 6 червня 2025 року у справі № 360/650/25, а також нормам Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Отже, представник позивача вважає, що відповідач безпідставно не виконав рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 червня 2025 року у адміністративній справі № 360/650/25 у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, представник позивача просить суд зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у справі № 360/650/25.

Луганський окружний адміністративний суд ухвалою від 24 грудня 2025 року призначив заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/650/25 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , поданим в його інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи на 2 січня 2026 року. Запропонував ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовій частині НОМЕР_1 ) у строк до 31 грудня 2025 року включно подати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд»: відзив на заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду з документальним підтвердженням викладених у відзиві доводів; документально підтверджену інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 червня 2025 року у справі № 360/650/25 в частині стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 85927,87 грн (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім грн 87 коп.), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті (зокрема наказ про виплату нарахованої на виконання рішення суду індексації грошового забезпечення та докази виплати такої індексації).

30 грудня 2025 року від відповідача через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» за вхідним реєстраційним № 23763/2025 надійшов відзив на заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/650/25 від 30 грудня 2025 року б/н разом з доказами, що обґрунтовують заперечення відповідача проти означеної заяви.

У відзиві відповідач зазначив, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 червня 2025 року позивачу ним здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у розмірі 85927,87 грн згідно із платіжною інструкцією від 21 листопада 2025 року № 30125 із відрахуванням військового збору у розмірі 4296,39 грн та ПДФО у розмірі 15467,02 грн, про що свідчить розрахунковий лист від 29 грудня 2025 року № 1495.

Згідно із довідкою щодо належної позивачу індексації грошового забезпечення нарахування були здійснені відповідно до резолютивної частини рішення суду, а саме у розмірі 85927,87 грн. З цієї суми відповідач зобов`язаний утримати обов`язкові податки.

Щодо утримання податків і зборів відповідач зазначив таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 164.3 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах. Порядок оподаткування доходів фізичних осіб визначено розділ ІV ПК України, в якому не передбачено звільнення від обкладання податком на доходів фізичних осіб грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, крім сум грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачених законом, які виплачуються з бюджету чи бюджетною установою (підпункт 165.1.10 пункту 165.1 статті 165 ПК України).

Відповідно до пункту 168.5 статті 168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Згідно із підпунктом 1 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України ставка військового збору становить, зокрема для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту.

Законом України від 10 жовтня 2024 року № 4015-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» збільшено ставку військового збору з 1,5 % до 5 % від оподатковуваного доходу фізичних осіб (пункт 1.3).

Законом України від 4 грудня 2024 року № 4113 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» уточнено перелік доходів військовослужбовців, до яких застосовується ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка.

Відповідно до підпункту 4 підпункту 1.3 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» ПК України зазначена ставка військового збору застосовується до доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу) військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Отже, резюмує відповідач, умовами для оподаткування військовим збором у розмірі 1,5 відсотка з 1 січня 2025 року є: статус діючого військовослужбовця та отримання грошового забезпечення.

З огляду на обставини цієї справи стає зрозумілим, що виплата грошового забезпечення відбулась на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 червня 2025 року, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2025 року у справі № 360/650/25, в редакції підпункту 4 підпункту 1.3 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Тобто, станом на день виконання спірного рішення редакція пункту 1.3 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачала оподаткування за ставкою 5 %.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення.

Представник позивача подав відповідь на відзив від 30 грудня 2025 року б/н, у якій не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на заяву.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина друга статті 382-1 КАС України).

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для встановлення контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає таке.

Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 6 червня 2025 року у справі № 360/650/25, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2025 року, задоволено повністю позов ОСОБА_2 , поданий в його інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії:

визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно «січень 2008 року»;

стягнув з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 85927,87 грн (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім грн 87 коп.), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 без дати та без номеру щодо належної до виплати індексації грошового забезпечення згідно з постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2025 року у справі № 360/650/25 ОСОБА_2 нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року (базовий місяць січень 2008 року) у загальному розмірі 85927,87 грн.

Згідно із розрахунковим листом від 29 грудня 2025 року № 1495 за листопад 2025 року ОСОБА_2 на виконання спірного судового рішення нараховано індексацію грошового забезпечення у розмірі 85927,87 грн, утримано із цієї суми ПДФО 15467,02 грн та військовий збір 4296,39 грн, всього перераховано на картку 66164,46 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 21 листопада 2025 року № 30125 позивачу 21 листопада 2025 року виплачено перераховану індексацію грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі № 360/650/25 у розмірі 66164,46 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до приписів статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Суд зазначає, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Також судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється шляхом оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Разом з цим, для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого статтею 382-1 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Суд зазначає, що за наслідками судового розгляду справи № 360/650/25 суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно «січень 2008 року» та стягнув з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 85927,87 грн (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім грн 87 коп.), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Надані представником позивача та відповідачем у сукупності письмові докази свідчать про виконання відповідачем спірного рішення в частині виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 66164,46 грн.

Водночас, відповідач під час виконання спірного рішення, як і зазначив суд у резолютивній частині рішення, утримав із нарахованої суми 85927,87 грн передбачені законом податки та обов`язкові платежів при її виплаті, а саме ПДФО та військовий збір.

Суд зазначає, що у випадку незгоди позивача із розміром утриманих податків і зборів, дії відповідача щодо утримання передбачених законом податків та обов`язкових платежів при виплаті суми індексації грошового забезпечення, а саме ПДФО та військового збору, можуть бути предметом оскарження в окремому позовному провадженні та не можуть бути кваліфіковані судом як невиконання судового рішення у справі № 360/650/25, оскільки такі дії виходять за межі спірних правовідносин, що були предметом судового розгляду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність передбачених КАС України підстав для встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 червня 2025 року у справі № 360/650/23, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/650/25 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , поданим в його інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська