Справа № 440/9448/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 р. Справа № 440/9448/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, повний текст складено 24.09.25 по справі № 440/9448/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування акта

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області , в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №5386 від 03.07.2025 року про припинення дії (анулювання) ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2400102 терміном дії з 01.07.2024 року по 01.07.2029 року видану ТОВ П.РІТЕЙЛ на АЗС за адресою: м. Полтава, вул. Леоніда Каденюка (колишня Серьогіна), будинок 4-Б.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ" задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №5386 від 03 липня 2025 року про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2400102 терміном дії з 01 липня 2024 року до 01липня 2029 року, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ", адреса місця торгівлі Полтавська область, м. Полтава, вулиця Леоніда Каденюка, будинок 4-Б. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ" (вул. Каденюка Леоніда, б. 4-Б,м. Полтава, Полтавська область, 36008, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Головне управління ДПС у Полтавській області ,не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу , вважає , що судом порушено норми матеріального (п. 12 ст. 3 ЗУ № 265/95-ВР, п. 28 ч. 2 ст. 46 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ІХ) права та норми процесуального (ст.ст. 72, 90, 242 КАС України) права. В обґрунтування посилається на те , що під час фактичної перевірки ТОВ «П.РІТЕЙЛ» встановлено, що суб`єктом господарювання не забезпечено ведення в порядку, встановленому законодавством. Обліку товарних запасів, здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Сума товарів, що не обліковані у встановленому порядку становить 842423,20 грн, а саме: в ході перевірки суб`єктом господарювання виконано операції по внесенню в РРО інформації про приймання пального: бензину А-95-євро5 в кількості 2960 л. по ціні 51,98 грн; дизельного палива в кількості 11310 л. по ціні 48,98 грн; газу скрапленого в кількості 3870 л. по ціні 34,78 грн. На початок проведення перевірки документів, що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів, змінні звіти за формою 17-НП, 14-ГС), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) перевіряючим не надано. Операції по внесенню пального до РРО виконано з метою приведення у відповідність фактичних залишків даним обліку та здійснено після початку перевірки. За дане порушення передбачена відповідальність п. 28 ч. 2 ст. 46 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». 03.07.2025 рішенням ГУ ДПС у Полтавській області № 5386 припинено дію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Звертаємо увагу, що в рішенні ГУ ДПС у Полтавській області № 5386-рл від 03.07.2025 про припинення (анулювання) дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним зазначено, що підставою є: «факт здійснення ліцензіатом ЗБЕРІГАННЯ не облікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті перевірки або в рішенні суду, якщо об`єм пального більше як на 5 відсотків перевищує залишки (п. 28 ч. 2 ст. 46 ЗУ № 3817)». Таким чином, в рішенні контролюючого органу конкретизована підстава для анулювання ліцензії ТОВ «П.РІТЕЙЛ», що спростовує висновки Полтавського окружного адміністративного суду, викладені у рішенні від 24.0.2025 по даній справі. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 по справі № 440/9448/25, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ТОВ «П.РІТЕЙЛ» подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та формальними, а рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням вимог законодавства: при повному з`ясуванні обставин, які мали значення для правильного вирішення справи, з дотриманням порядку дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів, з дотриманням вимог щодо застосування норм матеріального та процесуального права, а отже є таким, що відповідає завданню адміністративного судочинства, а також вимогам щодо законності та обґрунтованості судового рішення. Просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 року у справі №440/9448/25 без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа .

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ «П.РІТЕЙЛ» створене та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 15.06.2022 року, номер запису 000063404. Основним видом здійснення Товариством господарської діяльності згідно КВЕД є: роздрібна торгівля пальним (основний) (47.30), а також іншими супутніми товарами. Господарська діяльність ТОВ «П. РІТЕЙЛ» здійснюється на автозаправних станціях, що знаходиться в користуванні товариства на підставі договорів оренди, зокрема на АЗС, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Леоніда Каденюка (колишня Серьогіна), будинок 4-Б.

26.05.2025 в.о. начальника Головного управління ДПС у Полтавській області Сергієм Левченко підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями, статті 72 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" з метою контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, прийнято наказ №1769-п "Про проведення фактичної перевірки", яким наказано провести фактичну перевірку ТОВ "П.РІТЕЙЛ" () за місцем фактичного провадження діяльності, за адресою: м. Полтава, вул. Леоніда Каденюка (колишня Серьогіна), будинок 4-Б, з 26.05.2025 року тривалістю десять діб .

На підставі вищевказаного наказу були видані направлення на проведення перевірки від 26.05.2025 №3139, №3140.

За результатом проведення фактичної перевірки оформлено Акт від 04.06.2025 року №7657/16/31/РРО/44796056, в якому контролюючий орган дійшов до висновків про порушення, зокрема п. 12 статті 3 Закону України «Про Застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері громадського харчування та послуг»; п. 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу ТОВ «П.РІТЕЙЛ» 16.06.2025 подано заперечення на Акт фактичної перевірки з документами на спростування висновків контролюючого органу.

Згідно повідомлення про результати розгляду заперечень Головним управлінням ДПС у Полтавській області зазначено, що суть порушення пункту 12 статті 3 Закону №265 полягає в наступному: в ході перевірки СГ виконано операції по внесенню до РРО інформації про приймання пального: бензину А-95 євро5 в кількості 2960 л. по ціні 51,98 грн., дизельного палива в кількості 11310 л. по ціні 48,98 грн. та газу скрапленого в кількості 3870 л. по ціні 34,78 грн. На початок проведення перевірки документів, що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів, змінні звіти за формою 17-НП, 14-ГС, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) перевіряючим не надано. Сума товарів, що не обліковані у встановленому порядку склала 842423,20 грн. Заперечення ТОВ «П.РІТЕЙЛ» залишено без задоволення, а висновки Акта перевірки без змін.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято рішення № 5386 від 03.07.2025 року припинено дію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2400102 терміном дії з 01.07.2024 року по 01.07.2029 року видану ТОВ «П.РІТЕЙЛ» на АЗС за адресою: м. Полтава, вул. Леоніда Каденюка (колишня Серьогіна), будинок 4-Б .

Позивач не погодився з рішенням Головного управління ДПС у Полтавській області № 5386 від 03.07.2025 року припинено дію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2400102 терміном дії з 01.07.2024 року по 01.07.2029 року видану ТОВ «П.РІТЕЙЛ» на АЗС за адресою: м. Полтава, вул. Леоніда Каденюка (колишня Серьогіна), будинок 4-Б та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення податкового органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог , виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27.07.2024 р. набрав чинності Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 р. № 3817-IX (в подальшому - Закон №3817-ІХ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Пунктом 40 частини 1 статті 1 Закон №3817-ІХ визначено, що ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону №3817-ІХ, дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування, який надав відповідну ліцензію, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Згідно з ч. 5 ст. 46 Закону 3817-IX, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності набирає чинності на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків.

У разі якщо за результатами адміністративного або судового оскарження рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності рішення прийнято на користь платника податку, то ліцензія, що була припинена таким рішенням органу ліцензування, вважається діючою з дати її припинення.

Приписами ч. 10 ст. 46 Закону №3817-IX, датою припинення дії ліцензії є день набрання чинності рішенням про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону №3817-ІХ, у рішенні про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності зазначаються: 1) реквізити (номер і дата) рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (дата у форматі ДДММРРРР); 2) найменування та код органу ліцензування, що прийняв рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності; 3) реєстраційний номер ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, дія якої припинена; 4) вид ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, дія якої припинена; 5) реквізити суб`єкта господарювання: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ; для фізичних осіб - підприємців - прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), місцезнаходження (адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування), за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та/або номер паспорта (для фізичних осіб, які мають право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); для осіб, уповноважених на ведення обліку діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи, та осіб, які є відповідальними за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договорів, - найменування та код уповноваженої особи згідно з ЄДРПОУ і податковий номер, наданий такій особі під час взяття на облік договору згідно з пунктом 63.6 статті 63 та пунктом 64.6 статті 64 Податкового кодексу України; для іноземних суб`єктів господарської діяльності - найменування та податковий номер постійного представництва; 6) підстава/підстави та опис підстав (обґрунтування) для прийняття рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності із зазначенням відповідного пункту частини другої цієї статті; 7) строк набрання чинності рішенням про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності; 8) строк і порядок оскарження рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (у тому числі найменування та місцезнаходження податкового органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). На рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності накладається кваліфікована електронна печатка податкового органу.

З матеріалів справи вбачається, що 03.07.2025 Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято рішення про припинення дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним №5386, зокрема, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ" про припинення дії ліцензії на право торгівлі пальним №2400102 терміном дії ліцензії з 01.07.2024 по 01.07.2029, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ" на автозаправочну станцію з магазином за адресою: м. Полтава, вул. Леоніда Каденюка (колишня Серьогіна), будинок 4-Б, (підстава: п. 28 ч. 2 ст. 46 факт здійснення зберігання та/або реалізація необлікованого пального, встановленого контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки, якщо об`єм необл. пальн. більш як на 5% перевищує обсяг обігу або залишку пального.

Як підстава у оспорюваному рішенні вказаний пункт 28 частини 2 статті 46 Закону №3817-ІХ факт зберігання та/або реалізації необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального.

Зі змісту спірного рішення неможливо встановити, яке саме порушення встановлено контролюючим органом, що слугувало підставою для прийняття оспорюваного рішення: факт зберігання чи факт реалізації необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки, чи обидва такі факти

Отже, оспорюване рішення всупереч вимогам пункту 6 частини 3 статті 46 Закону №3817-ІХ не містить такого обов`язкового реквізиту, як опису підстав (обґрунтування) для прийняття оспорюваного рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

В акті фактичної перевірки від 04.06.2025 №7657/16/31/РРО/447960056 зазначено, що 26.05.2025 о 16 год. 17 хв. на АЗС з магазином за адресою: м. Полтава, вул. Леоніда Каденюка (колишня Серьогіна), будинок 4-Б, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ "П.РІТЕЙЛ", розпочато фактичну перевірку. Працівниками ГУ ДПС у Полтавській області в ході перевірки СГ виконано операції по внесенню до РРО інформації про приймання пального: бензину А-95 євро5 в кількості 2960 л. по ціні 51,98 грн., дизельного палива в кількості 11310 л. по ціні 48,98 грн. та газу скрапленого в кількості 3870 л. по ціні 34,78 грн. На початок проведення перевірки документів, що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів, змінні звіти за формою 17-НП, 14-ГС), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) перевіряючим не надано. Операції по внесенню пального до РРО виконано з метою приведення у відповідність фактичних залишків даним обліку та здійснено після початку перевірки. Платником податків не забезпечено надання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а сам до перевірки не надано банківські виписки про рух коштів ПО рахунку (еквайринг).

Позивач стверджує, що ним надавалися до фактичної перевірки в повному обсязі документи, в розумінні як вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» так і Інструкцій №281, №331, які підтверджують облік товарів, що знаходились на АЗС, тому числі товарно-транспортні накладні, журнали обліку надходження нафтопродуктів та газу скрапленого, змінні звіти оператора за формою 17-НП та 14-ГС, що підтверджується копією пояснень в рамках фактичної перевірки.

Разом з тим, в акті від 04.06.2025 №7657/16/31/РРО/447960056 контролюючим органом не конкретизовано, які саме документи надавалися до перевірки, а які саме необхідні документи не були надані позивачем до фактичної перевірки 26.05.2025.

Відповідно до п. 28 ч. 2 ст. 46 Закону №3817-ІХ, підставами для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності є: факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального, крім ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки, - зберігання та/або реалізації необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки або в рішенні суду, яке набрало законної сили, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - перевищує 15 відсотків) чи 2 відсотки об`єму відповідного резервуара; факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки, зберігання необлікованого пального, встановлений контролюючим органом в ході перевірки та зафіксований в акті такої перевірки або у рішенні суду, яке набрало законної сили, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 10 відсотків обсягу залишків пального. Об`єм необлікованого пального визначається в літрах та/або кілограмах. Методика визначення об`єму необлікованого пального встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що матеріали фактичної перевірки, оформленої актом від 04.06.2025 №7657/16/31/РРО/447960056, та його додатки, що є невід`ємною частиною акту перевірки, не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення контролюючим органом факту здійснення позивачем реалізації товарів (пального), які не обліковані у встановленому порядку.

Щодо доводів податкового органу про здійснення позивачем зберігання необлікованого пального, об`єм якого перевищує 5 відсотків залишків пального, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (у редакції, чинній на час проведення фактичної перевірки) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496, затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів (далі по тексту - Інструкція № 281/171/578/155).

Колегія суддів зазначає, що способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів, відповідно до Інструкції №281/171/578/155 регулює порядок проведення інвентаризації нафти та нафтопродуктів на підприємствах.

Відповідно до пп.10.2.1 пункту 10.2 Інструкції № 281, приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

За приписами пп.10.2.10 пункту 10.2 Інструкції № 281, на підставі ТТН та акту приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП (додаток 14).

У відповідності до пп.10.3.1.3 пункту 10.3 Інструкції № 281 облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Згідно з положеннями пп.10.4.1 пункту 10.4 Інструкції № 281, на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС №17-НП.

Підпунктом 10.4.2 пункту 10.4 Інструкції № 281 передбачено, що під час приймання-передавання зміни оператори АЗС:

- визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи «обліковий залишок попередньої зміни»), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок);

- вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок);

- роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті;

- передають залишок готівки;

- перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК.

У разі встановлення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі в границях відносної похибки методу вимірювання маси згідно з ГОСТ 26976 зміна передається і приймається за обліковим залишком нафтопродукту. Перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення фіксується у змінному звіті. У разі перевищення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі понад зазначених норм керівництво повинно вжити заходів щодо проведення позачергової інвентаризації. До встановлення обставин перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення обліковий залишок не корегується.

Згідно з пп.10.4.3 пункту 10.4 Інструкції № 281, після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою №17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий залишається на АЗС.

За змістом пп.16.1 пункту 16 Інструкції № 281, матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою №17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий залишається у матеріально відповідальної особи.

Підпунктом 16.2 пункту 16 Інструкції № 281 встановлено, що бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ПРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі № 17-НП, та надходження готівки.

Способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Розділ 13 Інструкції №281/171/578/155 регулює порядок проведення інвентаризації нафти та нафтопродуктів на підприємствах.

Відповідно до пункту 13.5 Інструкції №281/171/578/155 для здійснення інвентаризації розпорядчим документом керівника підприємства створюються робочі і постійно діючі інвентаризаційні комісії, до складу яких залучаються особи, що мають досвід здійснення інвентаризації. Забороняється вводити до складу робочої інвентаризаційної комісії головного бухгалтера підприємства та матеріально відповідальних осіб. Забороняється призначати головою робочої інвентаризаційної комісії у тих самих матеріально відповідальних осіб одного й того самого працівника два рази підряд. Розпорядчим документом керівника підприємства установлюються терміни початку та завершення робіт з інвентаризації.

Пунктом 13.13 Інструкції №281/171/578/155 передбачено, що результати вимірювань у резервуарах і технологічних трубопроводах інвентаризаційною комісією заносяться до журналу реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №7-НП, а також до акта вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №3-НП (додаток 26). Розрахунки наявності нафти та/або нафтопродуктів у технологічних нафтопродуктопроводах підприємств заносяться до відомості наявності нафтопродуктів (нафти) у технологічних нафтопродуктопроводах за формою №23-НП (додаток 27) та на АЗС до відомості нафтопродуктів у технологічних трубопроводах АЗС за формою №35-НП (додаток 28).

Отже, співставлення даних обліку звітів АЗС за формою N 16-НП та N 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів, є належним та правомірним способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів (якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постанові від 08.09.2020 у справі №823/990/16.

Відповідно до Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики № 332 від 03.06.2002, приймання СВГ, що надійшов автомобільним транспортом від постачальників, проводиться вантажоодержувачем на підставі видаткових та товаротранспортних накладних та документів про якість (паспортів) на СВГ. Видаткова та товаротранспортна накладні є підставою для оприбуткування СВГ за складським та бухгалтерським обліком підприємства. Інформація про кількість СВГ, що надійшов на підприємство в автоцистернах, зазначається у журналі оперативного обліку СВГ за формою № 2-ГС і після здавання звіту матеріально відповідальною особою в бухгалтерію оприбутковується за бухгалтерським обліком. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою № 14-ГС.

Співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП та № 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів, є належним та правомірним способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів (якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку).

Отже, станом на час проведення фактичної перевірки, оформленої актом від 04.06.2025 №7657/16/21/РРО/44796056, єдиним можливим способом перевірки наявності необлікованих нафтопродуктів є співставлений даних обліку звітів АЗС за формою №16-НП та №17-НП та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

При проведенні фактичної перевірки було здійснено зняття фактичних залишків нафтопродуктів в резервуарах та здійснювалось їх кількісне порівняння з обліковими даними РРО. Акт фактичної перевірки не містить висновків та/або фактів виявлення нестачі пального та/або його надлишків.

Як випливає зі змісту акту фактичної перевірки від 04.06.2025 №7657/16/21/РРО/44796056 такої різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС, та кількістю реалізованих нафтопродуктів, перевіряючі не встановили.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підпунктами 4.2.5.4-4.2.5.6 пункту 4.2 Інструкції №281/171/578/155 передбачено, що для дистанційного керування паливно-роздавальними колонками мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.

Місцеве керування паливно-роздавальними колонками має передбачати можливість функціонування з РРО.

Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1 % від об`єму відпущених пального або олив.

Наведені вище положення свідчать про те, що після оприбуткування нафтопродуктів, дані лічильника сумарного обліку паливно-роздавальних колонок, система керування паливно-роздавальними колонками та реєстратори розрахункових операцій діють як одне ціле та не повинні мати розбіжностей даних більш ніж на 0,1%.

Таким чином, реєстратор розрахункових операцій є носієм доказової інформації про обіг пального на АЗС.

Щодо доводів відповідача про те, що до перевірки позивачем не були надані документи, які підтверджують придбання та облік пального за місцем фактичного провадження діяльності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі №1.380.2019.004011 викладено правовий висновок про те, що законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону № 996-ХIV покладено на уповноважену особу.

Частинами першою та другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

До перевірки позивачем надавалися товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) форми 1-ТТН, які є документами, що підтверджують факт здійснення господарської операції щодо поставки нафтопродуктів на АЗС.

В акті перевірки від 04.06.2025 №7657/16/21/РРО/44796056 6 контролюючим органом не зафіксовано не надання до фактичної перевірки 26.05.2025 саме товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) форми 1-ТТН.

За приписами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

При цьому, питання надання платниками податків документів посадовим (службовим) особам контролюючих органів регулюється статтею 85 Податкового кодексу України.

Зокрема, згідно з п. 85.2 статті 85 Податкового кодексу, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п. 85.4 статті 85 Податкового кодексу, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Як зазначено в п. 85.6 статті 85 Податкового кодексу, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису (п. 85.7. статті 85 Податкового кодексу).

Згідно з п. 85.8 статті 85 Податкового кодексу, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

При цьому, відповідно до вимог Податкового кодексу України були розроблені Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між структурними підрозділами Державної податкової служби України та відповідними підрозділами територіальних органів ДПС при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджені наказом Державної податкової служби України від 04.09.2020 № 470 (далі Методичні рекомендації).

Згідно з п.п. 1.4.7.3 п. 1.4 Розділу І Методичних рекомендацій, у разі ненадання платником податків під час проведення перевірки (крім наведених у цьому пункті випадків та випадків, передбачених підпунктом 1.4.6 пункту 1.4 цього розділу цих Методичних рекомендацій) відповідних документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації тощо, які необхідні для її здійснення, складається відповідний акт, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.5 пункту 1.4 цього розділу цих Методичних рекомендацій, а також вживаються заходи щодо документування цих фактів у відповідних розділах (додатках) до акта перевірки з наведенням переліку документів, які не надано (за необхідності згрупованих за типами).

Отже, положення статті статті 85 Податкового кодексу та Методичних рекомендацій визначають порядок надання платниками податків документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, посадовим (службовим) особам контролюючих органів, а також дії контролюючого органу у разі відмови платника податків або його законного представника від надання документів для перевірки.

При цьому, відмова платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така передбачає складення відповідного акту, що засвідчує факт відмови, який має містити підписи посадових осіб контролюючого органу та платника податків або його законного представника; у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

З матеріалів справи вбачається , що у письмовому зверненні про отримання документів ГУ ДПС у Полтавській області просило надати копії перелічених у цьому зверненні документів на підставі пункту 85.4 статті 85 Податкового кодексу України.

Вказаний запит контролюючий орган вручив позивачу з метою реалізації права саме на отримання належним чином завірених копій документів.

28.05.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ" до податкового органу подано пояснення в рамках фактичної перевірки до яких додано : накази про прийняття на роботц, реєстраційне посвідчення РРО, довідка про опломбування, ліцензії, акти виконаних робіт, копія договору еквайрінгу, журнали обліку надходження нафтопродуктів та газа вуглеводного скраплення, змінні звіти за формою №17-НП, №14-ГС, документація на підтвердження товарних запасів.

Однак, дані документи не були враховані відповідачем під час фактичної перевірки.

В подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ" разом із запереченнями на акт перевірки повторно надавалися контролюючому органу документи, у тому числі, змінні звіти АЗС за формою №17-НП, №14-ГС, товарно-транспорті накладні, журнали обліку нафтопродуктів та газу вуглеводного склепленого, копія Z-звіту за 26.05.2025, копії фіскальних чеків за період з 09.03.2025 по 03.06.2025..

Однак, контролюючий орган також залишив вказані документи поза увагою.

При цьому, колегія суддів звертає увагу , що в акті перевірки відповідачем не конкретизовано, які саме документи не були надані позивачем під час проведення перевірки.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем в установлений строк було надано документи, які свідчать про оприбуткування (облік) нафтопродуктів та скрапленого вуглеводного газу за місцем їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильних висновків, що ГУ ДПС у Полтавській області не доведено факту здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №2400102, зберігання та/або реалізації необлікованого пального, об`єм якого перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №5386 від 03.07.2025 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2400102 терміном дії з 01.07.2024 до 01.07.2029 року, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ", адреса місця торгівлі: Полтавська область, м. Полтава, вулиця Леоніда Каденюка, будинок 4-Б, прийнято відповідачем не на підставі, що визначені Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 по справі № 440/9448/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко