Справа № 560/19047/25
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 січня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 361 296,75 грн.

Ухвалою суду від 11.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ОСОБА_1 12.12.2025 подано зустрічний позов до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить:

1. Визнати протиправним податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 07.04.2025 №00/7402/2411, яким ОСОБА_1 нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 6 096,00 грн. (шість тисяч дев`яносто шість гривень 00 коп.) за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання за затримку сплати орендної плати з фізичних осіб в розмірі 60 970,00 грн.

2. Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 , виключивши інформацію щодо нарахування заборгованості (недоїмки) зі сплати недоїмки в сумі 24 881,19 грн. та пені в сумі 454,70 грн.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви позивачеві необхідно було усунути шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено;

- доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами.

- належним чином засвідчених копій доданих до зустрічного позову документів, з урахуванням вимог статті 94 КАС України (у двох примірниках).

До суду надійшла заява позивача, в якій просить поновити строк на звернення до суду.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 07.04.2025 було оскаржене нею в адміністративному порядку відповідно до статті 56 Податкового кодексу України. Рішенням Державної податкової служби України від 16.05.2025 №14113/6/99-00-06-01-02-06 строк розгляду скарги було продовжено до 05.07.2025 включно.

Позивач вказує, що протягом 2025 року тривалий час перебувала на лікуванні, зокрема з 02.06.2025 по 09.06.2025 на стаціонарному лікуванні в КНП "ХОЛ" ХОР.

За твердженням позивача, рішення ДПС України за результатами розгляду скарги від 04.07.2025 №19306/16/99-00-06-01-02-06 їй своєчасно не стало відомо, оскільки поштове відправлення було отримане її неповнолітнім сином у період її відсутності вдома та не було їй передане. Про існування зазначеного рішення позивач дізналася лише 23.12.2025 після отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з наведеними обставинами позивач вважає, що пропуск строку звернення до суду стався з причин, які не залежали від її волі, та просить суд поновити строк звернення до адміністративного суду.

Щодо цієї заяви суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (частина 4 статті 122 КАС України).

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України, зі змісту слідує, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас, якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

У постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 Верховний Суд відступив від попередньої правової позиції щодо застосування до спірних відносин строку, встановлено ПК України (1095 днів з дня отримання платником податків рішення) та сформулював нову правову позицію, за якою норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті. Зазначені висновки також містяться у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №320/6849/19.

З огляду на те, що платником податків застосовано процедуру досудового врегулювання спору шляхом подання скарги на оскаржене в судовому порядку податкове повідомлення-рішення, застосуванню належать положення пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, яким встановлено місячний строк звернення до суду.

Згідно з пунктом 56.17 статті 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги (підпункт 56.17.2); днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (підпункт 56.17.3).

За змістом частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строки звернення до суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів.

Як встановив суд, рішенням ДПС України від 04.07.2025 №19306/6/99-00-06-01-02-06 скаргу залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін.

Рішення за результатами розгляду скарги позивач отримав 11.07.2025, що вказує в позовній заяві.

Позов подано до суду 12.12.2025, тобто, з пропуском місячного строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

У підставах для поновлення процесуального строку позивач стверджує, що дізнався про рішення Державної податкової служби України 23.12.2025, після отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

У постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду зазначив, що триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Разом з тим, позивач не обґрунтовує тривалу пасивну поведінку щодо зацікавленості розгляду його скарги Державною податковою службою України, яка подана 01.05.2025.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. При цьому, не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Позивач не надав належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не навів поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого, виданої КНП "ХОЛ" ХОР, позивач перебував у вказаному медичному закладі на стаціонарному лікуванні у період з 02.06.2025 по 09.06.2025, тобто до винесення рішення ДПС України від 04.07.2025 №19306/6/99-00-06-01-02-06 та його отримання 11.07.2025.

Отже, подані документи не стосуються періоду наданого на оскарження податкового повідомлення-рішення безпосередньо, більше того особи мають право реалізовувати свої права через своїх представників.

Таким чином, обставини якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду, суд вважає неповажними. Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що слід продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Керуючись статтями 121, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 26.12.2025.

Продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду протягом 5 днів з отримання цієї ухвали заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Д.А. Божук