Справа № 160/20493/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія-К» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія-К» до Дніпровської митниці (далі - відповідач), у якій просить:
-визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці: №UA110000/2023/000016/2 від 11.04.2023 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024, відмовлено в задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна Компанія-К» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.01.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія-К» задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024 у справі №160/20493/23 скасовано, справу №160/20493/23 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, касаційним судом у постанові від 23.01.2025 вказано, що судами попередніх інстанцій не перевірено, чи виключно зазначена електронна адреса (.) визначена відповідачем як така, що призначена для надсилання вхідної/вихідної кореспонденції, як і не перевірено, на підставі яких документів електронна адреса - набула такого статусу. Крім того, судами не надано оцінки доводам про те, що електронна адреса теж належить відповідачу та використовується ним в підсистемі «Електронний суд». Зокрема, не встановлено, який правовий статус вказаної електронної адреси та на підставі яких документів його визначено. Як і не перевірено та не надано оцінки доводам позивача про те, що протягом попередніх періодів взаємодія ТОВ «Дистрибуційна Компанія-К» з митницею здійснювалась шляхом направлення документів відповідачу на електронну пошту: . Отже, суди попередніх інстанцій, як належним чином не перевірили та не встановили правовий статус електронних адрес та , так і не перевірили, чи дійсно в попередніх періодах взаємодія між позивачем та митницею здійснювалась саме за електронною адресою , як на те посилався позивач, та чи надходили документи, про які вказує в позовній заяві позивач на електронну адресу - . Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що представником позивача на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 2 листопада 2023 року надано суду докази направлення копії листа від 29 травня 2023 року №29/05 електронною поштою на електронну адресу - , а саме, скріншоти. Водночас при цьому суди лише виходячи з наявності на наданому позивачем скріншоті напису « 31 мая 2023г. в 18:22 (доставлено через 0 секунд)» (мовою оригіналу) дійшли висновку, що сталась технічна помилка та фактично лист з додатками не був доставлений. Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене.

03.02.2025 адміністративна справа №160/20493/23 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Бухтіяровій М.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 прийнято до розгляду адміністративну справу №160/20493/23, розгляд справу вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Цією ж ухвалою витребувано у позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія-К»: докази на підтвердження обставин взаємодії ТОВ «Дистрибуційна компанія-К» з митницею у попередніх періодах шляхом направлення документів відповідачу на електронну пошту: .

Також, вказаною ухвалою суду витребувано у відповідача - Дніпровської митниці наступну інформацію: яка електронна адреса Дніпровської митниці є офіційною електронною адресою відповідача, якими документами це підтверджується; письмові пояснення та докази на їх підтвердження щодо того, чи виключно електронна адреса . визначена відповідачем, як така, що призначена для надсилання вхідної/вихідної кореспонденції; на підставі яких документів електронна адреса набула статусу офіційної електронної адреси; чи належить нежить електронна адреса відповідачу, який її правовий статус та якими документами це підтверджується; чи надходили до Дніпровської митниці засобами електронного зв`язку на електронну пошту від позивача документи, а саме: лист за вих.№29/05 від 29.05.2023 з додатками; письмові пояснення та докази на їх підтвердження щодо того, за якою електронною поштою в попередні періоди здійснювалась взаємодія ТОВ «Дистрибуційна компанія-К» з митницею.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

17.02.2025 позивачем подано клопотання про долучення доказів на підтвердження обставин взаємодії ТОВ «Дистрибуційна компанія-К» з митницею шляхом направлення документів на електронну пошту: (відзив у справі №160/20493/23, відзив на апеляційну скаргу у справі №160/20493/23, скріншот з електронної пошти Gmail про надіслання відзиву по справі №160/20493/23, клопотання по справі №160/23708/23, додаткові пояснення по справі №160/23859/23, апеляційна скарга по справі №160/23708/23, апеляційна скарга по справі №160/23859/23), а також про залучення до матеріалів справи висновку експертного дослідження від 31.10.2024 №ЕД-19/104-24/39405-КТ.

27.02.2025 відповідачем подано відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. Дніпровська митниця з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 23.01.2025, вважає за необхідне зазначити, що наказом Держмитслужби від 20.11.2019 № 33 зі змінами внесеним наказом Держмитслужби від 28.03.2023 № 114 затверджено перелік офіційних поштових адрес територіальних органів Державної митної служби України. Для Дніпровської митниці визначено офіційну електронну поштову адресу - . Поштова скринька створена відповідно до Положення №13 та є технологічною скринькою юридичного підрозділу Дніпровської митниці, яка є територіальним органом Держмитслужби. Дана скринька призначена для її використання посадовими особами юридичного підрозділу під час виконання своїх посадових обов`язків. У зв`язку із зазначеним дана електронна скринька була використана при реєстрації електронного кабінету у ЄСІТС, через який здійснюється обмін процесуальними документами за судовими справами, стороною в яких є митниця, а інтереси митниці представляють посадові особи юридичного підрозділу. Отже, електронна адреса , за якою зареєстровано електронний кабінет в ЄСІТС, створена виключно для використання в підсистемі «Електронний суд». Реєстрація вхідної/вихідної кореспонденції здійснюється через офіційну електронну адресу . За викладених обставин, оспорюване рішення є правомірним, посадові особи митниці при прийнятті оспорюваного рішення діяли в межах наданих повноважень та в спосіб, передбачений чинним законодавством.

04.03.2025 позивачем подано відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Пунктом 10 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя №18/45/0/15-21 від 17.08.2021, визначено, що державні органи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. При цьому ідентифікатором є адреса електронної пошти, визначена як офіційна суб`єктом владних повноважень, а доменним іменем - ім`я у домені gov.ua, зареєстроване суб`єктом владних повноважень. Отже, з урахуванням зазначених норм, офіційною електронною адресою суб`єкта владних повноважень є також адреса яка зареєстрована в Електронному кабінеті ЄСІТС. Статтею 55 МК України не передбачено, на яку саме адресу митниці, мають бути надіслані додаткові документи. Отже, з урахуванням норм вони мають бути вислані на будь-яку офіційну електронну адресу суб`єкта владних повноважень. Офіційною електронною адресою суб`єкта владних повноважень є також адреса яка зареєстрована в Електронному кабінеті ЄСІТС. Зазначене Положення не протирічить нормам Постанови КМУ, а розширює поняття офіційної електронної адреси, що може використовуватись суб`єктом владних повноважень. Відповідачем в Електронному кабінеті ЄСІТС зареєстрована електронна адреса . Зазначена електронна адреса не протирічить вимогам Постанови КМУ. Зазначену електронну адресу Дніпровська митниця використовує при здійсненні своїх владних повноважень та не заперечує належність цієї електронної адреси Дніпровській митниці. На момент відправлення листа від 29.05.2023 №29/05 на електронну адресу Дніпровської митниці () було відсутнє визначення офіційної електронної адреси. Електронна адреса повністю відповідала вимогам Положення, а отже була легітимною та належною для листування з Дніпровською митницею. Наданий до відзиву витяг із автоматизованої системи аналізу та обліку документообігу ДМСУ «Master» не є належним доказом не надіслання позивачем листа від 29.05.2023 №29/05 з додатками, оскільки документ отриманий на електронну пошту може бути не зареєстрований суб`єктом владних повноважень. Поряд з цим, відповідно до висновку експертного дослідження №ЕД-19/104-24/39405-КТ від 31.10.2024, що виконаний Дніпровський науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, автоматичного повернення листа у зв`язку з не доставкою/помилкою не було, а отже лист доставлено.

Відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь позивача не скористався.

Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія-К» зареєстроване 03.12.2007, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про державну реєстрацію юридичної особи за ідентифікаційним кодом 35609385; основний вид діяльності за КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

29 березня 2023 року між ТОВ «Дистрибуційна компанія-К», Україна (далі - покупець) та компанією ALIKА-L sp. z о.о., Польща (далі - продавець) укладено Контракт №29/03-1 міжнародної купівлі-продажу (далі - Контракт), предметом якого є здійснення поставки вживаних автомобілів, мотоциклів згідно інвойсів, які є невід`ємною частиною контракту.

Загальна вартість контракту складає 11000,00 євро (п.2.2. Контракту).

Продавець поставляє покупцю товар на умовах - FCA Zalusti 420, Zlin 763 02 Czech republic (Інкотермс 2020) (п.3.1 Контракту).

Строк поставки товару - до 15.04.2023 (п.3.2 Контракту).

Датою відвантаження (поставки) товару вважається дата, зазначена на супровідних документах (п.3.3 Контракту).

Згідно з пунктом 4.1 Контракту покупець сплачує продавцю кошти на банківський рахунок продавця протягом 60 календарних днів від дати виставлення рахунку (інфойсу, проформи інвойса). Валюта контракту євро.

01.04.2023 позивачу виставлений рахунок №1/04/23 від 01.04.2023 до Контракту щодо оплати товару - автомобіля ВМW М6 2008 WIN: WBSEK91030CS31002 (country of origin: DE) у кількості 1 за ціною 11000,00 євро за умовами поставки FCA Zalusti 420, Zlin 763 02 Czech republic.

Відповідно до платіжного доручення від 05.04.2023 б/н на виконання умов Контракту ТОВ «Дистрибуційна компанія - К» здійснено оплату за товар.

07.04.2023 з метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару «Автомобіль легковий для перевезення людей, що використовувався: марка - BMW, модель - М6 Cabrio 5 0 - номер кузова/VlN - НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий; робочий об`єм Циліндрів - 4999 см3, дата виготовлення - 21.07.2008; екологічна норма - не нижче Євро 2; колір - «синій», представником позивача до Дніпровської митниці подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) №23UA54U6.

У графах 22, 42 ЕМД №23UA54U6 заявлена митна вартість товару визначена за ціною контракту у сумі 11 000,00 євро, умови поставки EXW CZ Zlin (гр. 20).

За ЕМД №23UA54U6 від 07.04.2023 товар імпортований Товариству з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія - К» від відправника/експортера компанії ALIKА-L sp. z о.о., Польща на підставі наступних товаросупровідних документів: зовнішньоекономічний контракт №29/03-1 від 29.03.2023, рахунок №1/04/23 від 01.04.2023; платіжний документ від 05.04.2023 б/н; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 29.03.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 09.06.2021; автотранспортна накладна №000380 від 04.04.2023; декларація походження товару №1/04/23 від 01.04.2023; рахунок на оплату ТЕО №4 від 04.04.2023; довідка про транспортні витрати б/н від 04.04.2023; експертний висновок 90т23 від 07.04.2023; доручення б/н від 08.03.2023; договір-заявка №29-1/03-2023 від 29.03.2023; документ №11507 від 07.04.2023; фото ТЗ від 07.04.2023; паспортний документ; договір про надання послуг митного брокера.

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, із застосуванням інформаційних технологій митним органом встановлено, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Декларанту сформовано електронне повідомлення (ідентифікатор 2cdb8ac3-928e-48f7-a95d-4211d42890fe), відповідно до якого встановлено наступне:

1. відповідно до пункту 3.1 Контракту продавець поставляє покупцю товар на умовах поставки FCA Zalusti 420, Zlin (Чехія), однак в графі 20 електронної митної декларації (далі - ЕМД) від 07.04.2023 №23UA54U6 зазначено умови поставки EXW CZ Zlin. Розбіжності в умовах поставки можуть свідчити про не включення до ціни товару витрат на навантаження;

2. згідно з графою 4 «місце та дата завантаження» наданої до митного контролю CMR від 04.04.2023 №000380 зазначено Варшава (Польща), що не відповідає заявленим у контракті умовам поставки. Зазначене може свідчити про не включення до ціни товару усіх складових, у тому числі, за маршрутом Zlin (Чехія) - Варшава (Польща);

3. відповідно до наданого до митного контролю платіжного доручення від 05.04.2023 б/н оплата товару здійснено з рахунка IBAN НОМЕР_4 , однак в рахунку від 01.04.2023 №1/04/23 зазначено - IBAN UA062019. Таким чином не можливо достеменно встановити з якого рахунку була здійснена оплата, що може свідчити про залучення до зовнішньоекономічної операції третіх осіб, а також про те що надані до митного контролю документи містять ознаки підробки.

4. згідно з наданого до митного контролю договору-заявки від 29.032023 №29-1/03-2023 вартість послуг з перевезення складає 1450 євро. Відповідно до наданого рахунку на оплату від 04.04.2023 №04 вартість послуг складає 57565,00 грн, що не відповідає розрахунку за курсом Національного банку України на дату виставлення рахунку 04.04.2023 №04 (1450*39,761 = 57 653,45 грн);

5. відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна гуртуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальному ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості. У відповідності до розділу 5 «Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків» Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 здійснено аналіз інтернет-ресурсів та встановлено наявність на інтернет-ресурсі https://webcacha.googleusercontent.com /search?q=cache:YnDlxjmRn_AJ;https://www.automobile.fr/Voiture/BMW-M6-Cabrio-V10-46.000km-E64-008/vhc:car.pgn:4.pgs:50,ms1:3500_47,dmg:false/pg:vipcar/327830013.html&cd=11&hl=ru&ct=clnk&gl=ua пропозиції до продажу транспортного засобу «BMW М6 Cabrio» рік 2008, пробіг 46000 км (на фото, доданих до ЕМД зазначено пробіг 46815 км), реєстраційний номер 7Z0 6473, Продавець VEST SPOL.S.R.O., адреса Zalusli 420 CZ-76302 Zlin, які збігаються з відомостями оцінюваного транспортного засобу, вказаними у свідоцтві про реєстрацію від 09.06.2021 MUL279I72. Запропонована вартість продажу транспортного засобу на вказаному інтернет-ресурсі - 39 008 євро. Таким чином є можливість ідентифікувати зазначений транспортний засіб та первинного власника. Таким чином, у митного органу наявні обґрунтовані сумніви, що митна вартість задекларованого товару ґрунтується на дійсній вартості. З урахуванням зазначеного до вказаної зовнішньоекономічної операції можливе залучення третіх осіб, та не враховано розмір комерційної надбавки.

З огляду на викладене, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, з урахуванням посередницького характеру угоди, відповідно до ч. 5 статті 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням частин 2 - 3 статті 53 МКУ, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

-договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

-рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

-рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

-за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

-транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

-виписку з бухгалтерської документації;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару;

- митну декларацію країни відправлення.

У відповідь на повідомлення митного органу представником позивача у заяві від 10.04.2023 вказано, що всі документи, відомості про які зазначені у графі 44 митної декларації, та передбачені ст. 53 МКУ, надано разом із митною декларацією, інших документів, в т.ч. передбачених ч.6 ст. 53 МКУ, у 10-денний термін надати можливості немає, тому просить прийняти рішення про коригування митної вартості.

Враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності, розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність у документах відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів, що митна вартість задекларованого товару ґрунтується на дійсній вартості, про що зазначено у ході проведення консультації, митним органом зроблено висновок, що заявлений декларантом метод визначення митної вартості не може бути застосованим.

Враховуючи викладене, з урахуванням задекларованої декларантом транспортної складової митна вартість товару розрахована на рівні 39008+(20000,00/39,9146)=39509,0698 євро з урахуванням всіх складових, митна вартість оцінюваного товару скоригована митним органом на другорядним методом визначення митної вартості - 2-г) за резервним методом, згідно з положеннями статті 64 МК України, та ґрунтується на інформації з інтернет-ресурсу https://webcache. Googleusercontent.com/search?q=cache:YnDlxjmRn_AJ: https://www.automobile.fr/Voiture/BMW-M6-Cabrio-V10-46.000kmE642008/vhc:car,pgn:4,pgs:50,msl:350047, dmg:false/pg:vipcar/327830013.html&cd=ll&hl=ru&ct=clnk&gl=ua пропозиції до продажу транспортного засобу «BMW М6 Cabrio» рік - 2008, пробіг - 46000км (на фото, доданих до ЕМД зазначено пробіг - 46815 км), реєстраційний номер 7Z0 6473, Продавець - VEST SPOL.S.R.O., адреса Zalusti 420 CZ-76302 Zlin, які збігаються з відомостями оцінюваного транспортного засобу, вказаним у свідоцтві про реєстрацію від 09.06.2021 № НОМЕР_3 , про що прийнято рішення про коригування митної вартості від 11.04.2023 №UA110000/2023/000016/2.

У зв`язку із коригуванням митної вартості товарів за МД №23UA54U6 від 07.04.2023 митним органом оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA110130/2023/000162 та було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.

Товар випущений у вільний обіг за МД №23UA48U3 від 11.04.2023.

29.05.2023 ТОВ «Дистрибуційна компанія-К» сформовано повідомлення до Дніпровської митниці за вих. №29/05 від 29.05.2023 про надання копії наступних документів на підтвердження митної вартості, а саме: рахунку №1/04/23 від 01.04.2023 з уточненнями; CMR №000380 від 04.04.2023 з уточненням; рахунку на оплату №04 від 04.04.2023 з виправленнями; договору-заявки №29-1/03-2023 від 29.03.2023 з уточненнями; довідки про транспортні витрати б/н від 04.04.2023 з уточненнями; платіжної інструкції №610 від 07.04 2023; акту виконаних робіт №01 від 07.04.2023, аркушу коригування від 11.04.2023.

Вказане повідомлення та долучені документи під супровідним листом від 31.05.2023 вих.№2-31 скеровано Адвокатським бюро «Майя Сергєєва та партнери» засобами електронного зв`язку з електронної пошти: на електронну пошту - .

Не погодившись із рішенням відповідача про коригування митної вартості від 11.04.2023 №UA110000/2023/000016/2, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина друга статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).

Згідно із частиною першою статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.

Митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України).

Відповідно до частини статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом статті 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою означеної статті окреслено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, якими є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За змістом частини четвертої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 Митного кодексу України).

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 Митного кодексу України).

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Приписами частини першої статті 337 Митного кодексу України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Згідно пунктом 1 частини четвертої статті 54 цього Кодексу митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною першою статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Системний аналіз вказаних положень Митного кодексу України дає підстави дійти висновку, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, або у разі якщо подані на підтвердження заявленої митної вартості документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари

При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально, а митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у разі неподання декларантом документів згідно з переліком.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

Згідно з частинами восьмою та дев`ятою статті 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

Частиною десятою статті 55 МК встановлено, що якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому разі митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надане забезпечення сплати митних платежів повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Отже, положення частини сьомої - десятої статті 55 МК України регламентовано дії декларанта з метою випуску товару у вільний обіг у випадку, якщо останній не згоден з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів та має намір подати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

Також положеннями частин сьомої та восьмої статті 55 МК України встановлено додаткові преференції для декларанта у вигляді можливості протягом 80 днів зібрати та подати митному органу додаткові документи у випадку якщо про вказану незгоду буде заявлено під час митного оформлення і випуск товару у вільний обіг буде здійснено «під гарантію». Митний орган, в свою чергу, при надходженні додаткових документів у вказаний проміжок часу самостійно зможе переглянути винесене ним рішення про коригування митної вартості.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 520/3246/2020.

У ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем 11.04.2023 прийнято рішення №UA110000/2023/000016/2 про коригування митної вартості товару (автомобіля BMW, модель М6 Сabrio 5.0, WIN: НОМЕР_1 ) за ЕМД №23UA54U6 від 07.04.2023, заявленої позивачем за ціною договору.

У графах 22, 42 ЕМД №23UA54U6 заявлена митна вартість товару визначена за ціною контракту у сумі 11 000,00 євро, умови поставки EXW CZ Zlin (гр. 20).

Підставою для здійснення коригування митної вартості в сторону збільшення ціни товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості (2-г резервного методу) стали висновки митного органу про те, що надані на підтвердження заявленої митної вартості документи містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а також не надано документи на вимогу митного органу, про що зазначено у гр.33 рішення.

Суд зазначає, що під час судового розгляду підтверджено наявність розбіжностей у документах, про які зазначено митним органом в оскаржуваному рішенні.

Так, згідно з умовами контракту №29/03-1 від 29.03.2023 та відповідно до рахунку №1/04/23 від 01.04.2023 поставка товару обумовлена на умовах FCA Zalusti 420, Zlin (Чехія), однак в графі 20 ЕМД від 07.04.2023 №23UA54U6 зазначено про умови поставки - EXW CZ Zlin.

Отже, відомості щодо поставки товару, що задекларовані, не відповідали відомостям в супровідних документах.

Також, згідно з графою 4 «місце та дата завантаження» наданої до митного контролю CMR від 04.04.2023 №000380 зазначено Варшава (Польща), що не відповідає заявленим у контракті умовам поставки (Чехія).

Крім того, відповідно до наданого до митного контролю платіжного доручення від 05.04.2023 б/н оплата товару здійснено з рахунка IBAN НОМЕР_4 , однак в рахунку від 01.04.2023 №1/04/23 зазначено - IBAN НОМЕР_5 .

А згідно з наданого до митного контролю договору-заявки від 29.032023 №29-1/03-2023 вартість послуг з перевезення складає 1450 євро. Відповідно до наданого рахунку на оплату від 04.04.2023 №04 вартість послуг складає 57565,00 грн, що не відповідає розрахунку за курсом Національного банку України на дату виставлення рахунку 04.04.2023 №04 (1450*39,761 = 57 653,45 грн).

Суд враховує, що під час митного оформлення позивачем не обґрунтовано виявлених розбіжностей та не надано жодних документів на їх спростування, а у відповіді на повідомлення митного органу представником позивача лише зазначено, що всі документи, відомості про які зазначені у графі 44 митної декларації надано разом із митною декларацією, а інших документів у 10-денний термін надати можливості немає.

Отже, під час митного оформлення позивач жодним чином не заперечив виявлених розбіжностей та наполягав на прийнятті рішення про коригування митної вартості.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, позивач зазначає про безпідставність неврахування митним органом додаткових документів, наданих ТОВ «Дистрибуційна компанія-К» відповідно до положень частини восьмої статті 55 МК України листом вих. №29/05 від 29.05.2023 на підтвердження обґрунтованості визначення митної вартості товару за основним методом - ціною договору.

Однак, такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження надіслання ТОВ «Дистрибуційна компанія-К» до Дніпровській митниці таких документів у належний спосіб, тобто на офіційну електронну пошту митниці.

Як слідує з матеріалів справи, 29.05.2023 ТОВ «Дистрибуційна Компанія-К», керуючись положенням пунктів 8 та 9 статті 55 Митного кодексу України, складено повідомлення до Дніпровської митниці вих. №29/05 (а.с.153 т.1) про надання копій наступних документів на підтвердження заявленої митної вартості, а саме: рахунку №1/04/23 від 01.04.2023 з уточненнями; CMR №000380 від 04.04.2023 з уточненням; рахунку на оплату №04 від 04.04.2023 з виправленнями; договору-заявки №29-1/03-2023 від 29.03.2023 з уточненнями; довідки про транспортні витрати б/н від 04.04.2023 з уточненнями; платіжної інструкції №610 від 07.04 2023; акту виконаних робіт №01 від 07.04.2023, аркушу коригування від 11.04.2023.

Вказане повідомлення ТОВ «Дистрибуційна Компанія-К» за вих.№29/05 від 29.05.2023 з долученими до нього додатками під супровідним листом від 31.05.2023 вих.№2-31 (а.с. 149 т. 1) Адвокатським бюро «Майя Сергєєва та партнери» скеровано засобами електронного зв`язку з електронної пошти: на електронну пошту - (а.с.148, 163, 192 т.1).

Однак, електронна пошта не визначена для Дніпровської митниці офіційною електронною поштою.

За визначенням статті 9 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - Закон №851-IV) електронний документообіг (обіг електронних документів) - сукупність процесів створення, оброблення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, використання та знищення електронних документів, які виконуються із застосуванням перевірки цілісності та у разі необхідності з підтвердженням факту одержання таких документів.

Порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Відповідно до статті 10 Закону №851-IV відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ.

Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, датою і часом відправлення електронного документа вважаються дата і час, коли відправлення електронного документа не може бути скасовано особою, яка його відправила. У разі відправлення електронного документа шляхом пересилання його на електронному носії, на якому записано цей документ, датою і часом відправлення вважаються дата і час здавання його для пересилання.

Вимоги підтвердження факту одержання документа, встановлені законодавством у випадках відправлення документів рекомендованим листом або передавання їх під розписку, не поширюються на електронні документи. У таких випадках підтвердження факту одержання електронних документів здійснюється згідно з вимогами цього Закону.

За приписами статті 11 Закону №851-IV електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження.

Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за їх місцезнаходженням (для фізичних осіб - місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, електронна комунікаційна, інформаційно-комунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 11 частини першої, частини другої статті 15 Закону «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію про діяльність суб`єктів владних повноважень, а саме про: їхні місцезнаходження, поштову адресу, номери засобів зв`язку, адреси офіційного веб-сайту та електронної пошти.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Суб`єктами владних повноважень, у розумінні приписів пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, є органи державної влади, які належать до розпорядників інформації відповідно до статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», тому в силу вимог закону зобов`язані оприлюднювати інформацію про свою діяльність, зокрема, про офіційний веб-сайт та електронну пошту, в тому числі на своєму веб-сайті, якщо такий є.

Отже, електронна адреса, інформацію про яку опубліковано на офіційному веб-сайті суб`єкта владних повноважень, є такою, що є офіційною електронною адресою цього органу державної влади.

Так, відповідно до відомостей вкладки «Контакти» на офіційному веб-сайті Державної митної служби України, в розділі «Дніпровська митниця» зазначено, що реєстрація вхідної/вихідної кореспонденції здійснюється наступними засобами телекомунікаційного зв`язку - «+29; .» (https://customs.gov.ua/contacts); для письмових звернень за запитів на публічну інформацію визначено наступні засоби телекомунікаційного зв`язку - «+39»; Email: , .

Отже, за інформацією, що опублікована на офіційному веб-сайті Державної митної служби України щодо Дніпровської митниці, реєстрація вхідної/вихідної кореспонденції здійснюється лише за електронною поштою - .

Іншої адреси електронної пошти, окрім - , для цілей листування фізичних чи юридичних осіб з Дніпровською митницею з питань митної справи, веб-сайт Державної митної служби України не містить.

Крім того, суд звертає увагу, в Положенні про Єдину базу даних електронних адрес, номерів факсів (телефаксів) суб`єктів владних повноважень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 січня 2011 року №5 (чинного на час формування позивачем повідомлення за вих.№29/05 від 29.05.2023), наводиться визначення поняття «електронна адреса суб`єкта владних повноважень» як адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені.

При цьому, ідентифікатором є адреса електронної пошти, визначена як офіційна суб`єктом владних повноважень, а доменним іменем - ім`я у домені gov.ua, зареєстроване суб`єктом владних повноважень.

Наказом Держмитслужби від 20.11.2019 № 33 «Про використання доменних імен Державної митної служби України в українському домені Інтернету» (зі змінами, внесеним наказом Держмитслужби від 28.03.2023 №114 «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 20.11.2019 № 33») затверджено перелік доменних імен територіальних органів Державної митної служби України. Для Дніпровської митниці визначено доменне ім`я - dn.customs.gov.ua.

Також, вказаним Наказом затверджено перелік офіційних електронних адрес територіальних органів Державної митної служби України. Для Дніпровської митниці визначено офіційну електронну поштову скриньку - .

Отже, офіційна електронна пошта Дніпровської митниці з 28.03.2023 є саме .

За таких обставин, листування між митницею та суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності з питань митної справи має здійснюватися з використанням офіційної електронної адреси, інформація про яку є загальнодоступною та опублікована на офіційному сайті митниці, у спірному випадку - це електронна пошта .

Суд відхиляє доводи сторони позивача про те, що офіційною електронною адресою Дніпровської митниці є також і електронна пошта - , оскільки електронна використана відповідачем для реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС), а отже є офіційною електронною адресою лише для листування та документообігу в ЄСІТС, та використовується для офіційного обміну процесуальними документами між судом та іншими учасниками судового процесу.

Оскільки надання додаткових документів в порядку частини сьомої статті 55 МК України не пов`язано із судовим розглядом справи, а є листуванням декларанта із митним органом з питань митної справи, належною адресою для направлення таких документів є саме електронна пошта , яка зазначена на офіційному сайті митниці.

Будь-які документи, що направлені на іншу електронну пошту, є такими, що направлені у неналежний спосіб.

Доводи сторони позивача про те, що протягом попередніх періодів взаємодія ТОВ «Дистрибуційна Компанія-К» з митницею здійснювалась шляхом направлення документів відповідачу на електронну пошту: , не враховуються судом, оскільки належних та допустимих доказів відповідному позивач не надав, а матеріали справи не містять.

Долучені до клопотання від 17.02.2025 документи, а саме: відзив у справі №160/20493/23, відзив на апеляційну скаргу у справі №160/20493/23, скріншот з електронної пошти Gmail про надіслання відзиву по справі №160/20493/23, клопотання по справі №160/23708/23, додаткові пояснення по справі №160/23859/23, апеляційна скарга по справі №160/23708/23, апеляційна скарга по справі №160/23859/23, свідчать лише про обмін ТОВ «Дистрибуційна Компанія-К» процесуальними документами в певній судовій справі, стороною в яких є Дніпровська митниця, за допомогою електронної пошти відповідача, яка використана для реєстрації електронного кабінету та є його офіційною адресою для листування та документообігу в ЄСІТС.

Виходячи з викладеного, судом не встановлено порушень з боку митного органу, доводи позивача про безпідставність неврахування відповідачем додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості, що долучені до повідомлення за вих.№29/05 від 29.05.2023, не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів надіслання їх відповідачу на офіційну електронну адресу, інформація про яку є загальнодоступною та опублікована на офіційному сайті митниці (), що фактично унеможливило їх врахування відповідачем.

При цьому, як зазначалось судом, під час митного оформлення та прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості позивачем не спростовано виявлених розбіжностей, а у відповіді на повідомлення митного органу представник позивача лише зазначив, що всі документи, відомості про які зазначені у графі 44 митної декларації надано разом із митною декларацією, а інших документів у 10-денний термін надати можливості немає, та просив прийняти рішення про коригування митної вартості.

Суд повторно зазначає, декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у разі неподання декларантом документів згідно з переліком.

Оскільки подані декларантом документи містили розбіжності та позивачем не спростовано сумнівів митного органу у визначенні митної вартості товару, позивачу правомірно було відмовлено у митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю відповідно до вимог митного законодавства.

При цьому, в рішенні про коригування митної вартості товару зазначено, які саме документи містять розбіжності, а також вказано про обставини, що унеможливлюють розмитнення товару за ціною договору.

Суд відхиляє доводи позивача про необґрунтованість застосування резервного методу визначення митної ціни товару без використання попередніх методів.

Результати процедури консультацій та неприйнятність застосування методів визначення митної вартості товарів, що передують резервному, відображені у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

Такий підхід, на думку суду, не суперечить положенням частини першої статті 64 Митного кодексу України, за змістом якої митна вартість оцінюваних товарів за резервним методом визначається з використанням способів, які не суперечать законам України.

Водночас правову позицію щодо застосування резервного методу у разі неможливості підтвердити документально ціну за договором після проведення консультацій висловлено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 1.380.2019.004752 (провадження № К/9901/10914/20).

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд доходить висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці №UA110000/2023/000016/2 від 11.04.2023 відповідає вимогам чинного законодавства, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для його скасування, оскільки надані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності та не повній мірі підтверджували числові значення складових митної вартості, а направлення додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості на адресу митного органу не підтверджено стороною позивача.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість, підстави, якими позивач обґрунтовує протиправність оспорюваного рішення, спростовуються матеріалами, а інших підстав для визнання неправомірним вказаного рішення відповідача судом не встановлено.

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія-К» (кол , місцезнаходження: 51215, Дніпропетровська область, Новомосковський р-н, с. Орлівщина, провулок Лісний, буд 10) до Дніпровської митниці (, місцезнаходження: 49038, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Ольги Княгині, будинок 22) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова