Справа № 340/4079/25
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

05 січня 2026 року справа № 340/4079/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (далі військова частина), військової частини НОМЕР_2 (далі військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до військової частини 2 про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування і виплати грошової компенсації за невикористані 138 дні оплачуваної відпустки.

Водночас просить суд зобов`язати військову частину перерахувати грошову компенсацію і виплатити додаткові кошти.

Не подав заяви про поновлення строку звернення до суду.

23 червня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.25-26).

22 грудня 2025 року суд надав ОСОБА_1 строк для подання заяви про поновлення строку звернення до суду (а.с.81-84).

26 грудня 2025 року представниця позивача подала заяву про поновлення строку звернення до суду (а.с.86-88).

Пояснила, що строк звернення до суду не пропущений, оскільки 13 травня 2025 року військова частина надала відповідь щодо порядку розрахунку грошової компенсації.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про залишення позову без розгляду з таких підстав.

Так, 01 лютого 2025 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби (а.с.17(на звороті)-18).

У день звільнення зі служби виплатили грошову компенсацію за невикористані 138 днів відпустки у сумі 154553,10 грн (а.с.75-77).

05 травня 2025 року представниця позивача звернулася до військової частини 2 зі запитом щодо надання розрахунку грошової компенсації (а.с.18-19).

13 травня 2025 року відповідь надала військова частина (а.с.19-21).

Позов подано до суду 18 червня 2025 року (а.с.24).

Висновок про пропущення строку звернення до суду.

Так, за правовим висновком Верховного Суду у постанові від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23 не поширюється строк звернення до суду стосовно розгляду вимог, право на які виникли до 19 липня 2022 року.

Стосовно розгляду позовних вимог, право на які виникло після 19 липня 2022 року, поширюється строк звернення до суду.

Спір стосується питань проходження публічної (військової) служби.

Отже, відноситься до компетенції адміністративного суду.

Право на виплату грошової компенсації виникло у день звільнення з військової служби.

Приписами частини 2 статті 233 КЗпП України (в редакції станом на 19 липня 2022 року, яка чинна досі) встановлено, що зі заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, на день звернення до суду до правовідносин стосовно виплати коштів при звільненні поширюється строк звернення до суду.

Приписами частини 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Питання стосовно строку звернення до суду у справах щодо виплати заборгованості з грошового забезпечення військовослужбовців при звільненні зі служби досліджував Верховний Суд і зробив такий висновок (постанова від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22).

38. Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Верховний Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

39. Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

40. Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

40.1. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

42. Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Суд погоджується з правовим висновком Верховного Суду стосовно 3-ох місячного строку звернення до суду.

Отже, у справах щодо стягнення грошового забезпечення строк звернення до суду бере відлік не раніше дня звільнення зі служби.

У військової частини може бути заборгованість перед військовослужбовцем за тривалі періоди перед звільненням зі служби, яку зобов`язана виплатити у день звільнення.

3-ох місячний строк звернення до суду після звільнення не зменшує періоду часу, заборгованість за який мала бути виплачена, а лише встановлює час, упродовж якого військовослужбовець має право звернутися до суду зі заявою про виплату усієї заборгованості за весь час служби.

01 лютого 2025 року позивача звільнили з військової служби і цього ж дня виплатили грошову компенсацію за невикористані 138 днів відпусток.

Кількість невикористаних днів відпусток зазначено у наказі про звільнення.

Тому ОСОБА_1 міг самостійно дізнатися про суму одноденного грошового забезпечення і його складові, які враховували при обчисленні грошової компенсації.

Позов подано до суду 18 червня 2025 року.

Отже, пропущений 3-ох місячний строк звернення до суду, так як розпочав відлік з 02 лютого 2025 року, а завершився 01 травня того ж року.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача зі заявою про надання розрахунку грошової компенсації (05 травня 2025 року) за межами строку звернення суду.

Поважні причини пропущення строку звернення до суду існують в межах нього.

Тому надання відповідачем відповіді на звернення за межами строку звернення до суду не є поважною причиною пропущення строку звернення до суду, так як звернення надіслано за межами процесуального строку.

Позивач жодним чином не пояснює, що обмежило у зверненні до суду упродовж 3-ох місяців після звільнення зі служби.

У наказі про звільнення зі служби чітко зазначено про кошти, які належать при звільненні.

Тому міг чітко виявити ознаки порушеного права у день звільнення з військової служби.

3-ох місяців достатньо для звернення до відповідача, отримання відповіді і звернення до суду.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду і не зазначив поважних причин його пропущення.

Рішенням Великої Палати Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року №1-р/2025 визнаною неконституційноою частину 1 статті 233 КЗпП України.

Висновок Конституційного Суду України стосувався строку звернення до суду працівника під час виконання трудових обов`язків, а не після звільнення з роботи.

До спірних правовідносин суд застосував приписи частини 2 статті 233 КЗпП України, які не визнанні неконституційними.

Приписами частини 3 статті 123 КАС України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст.123 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку звернення до суду.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили після підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ