Справа № 420/36681/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про визнання заявленого судді відводу необґрунтованим

02 січня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву-клопотання громадянина України ОСОБА_1 про відвід судді Хлімоненкової М.В. від розгляду справи №420/36681/25,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 29.10.2025 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №-1502-UA0022808 від 04.06.2025, №-1502-UA0022808 від 04.06.2025, №-1502-UA0022808 від 04.06.2025.

За приписами п.3 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі, судом було встановлено, що даний позов подано без дотримання приписів ч.3 ст.161 КАС України, у зв`язку із чим ухвалою суду від 03.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

На виконання вказаної ухвали від позивача до суду надійшла заява про звільнення від сплати судового збору, у якій вказував на відсутність можливості сплатити судовий збір за подання цього позову через відсутність у нього доходів.

Ухвалою суду від 09.12.2025, зважаючи на наведені заявником доводи, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову у цій справі, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Вирішив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

29.12.2025 до суду надійшла заява-клопотання від громадянина України ОСОБА_1 , у якій просить відвести суддю Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкову Марину В`ячеславівну від розгляду справи №420/36681/25 за наявності інших обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, а саме: у зв`язку із поданням ОСОБА_1 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області до неї особисто цивільного позову, за яким вона є відповідачем; у зв`язку з винесенням нею ухвали від 03.11.2025 по справі №420/36681/25 від себе особисто без державних символів України, а саме без Державного Герба України.

У своїх доводах заявник вказує, що за ч.3 ст.16 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» у даній справі не може бути здійснюватись правосуддя без символів судової влади, яким в тому числі є Державний Герб України. Натомість, суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В. 03.11.2025 прийняла нібито ухвалу по справі №420/36681/25 від себе особисто, оскільки ця ухвала не містить символів державної влади, а саме без Державного Герба України. Замість цього ухвала містить зображення тризуба, як Державного Герба України і Символ судової влади. Але в законодавстві, як вказує заявник, він не знайшов такого Державного Герба України, як тризуб. Отже, тризуб в ухвалі судді по справі №420/36681/25 є підробленим гербом держави, оскільки не є символом судової влади за ч.1 ст.16 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Оскільки, як далі вказує заявник, суддя Хлімоненкова М.В. не розпізнає Державного герба України, а значить Судових символів влади, то у нього викликає сумнів її компетентність та неупередженість у справі №420/36681/25.

Також, позивач вказує на те, що до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ним подано цивільний позов про зобов`язання фізичних осіб - громадян, серед яких також суддя Хлімоненкова М.В., утриматись від дій, що порушують приписи ст.20 Конституції України 1996 року і є свавільним втручанням у сферу особистого життя заявника, ОСОБА_1 , а саме порушують право користуватися власністю, право на життя, на свободу та особисту недоторканість, який розглядається у справі №946/9637/25.

Розглянувши заявлений відвід, суд дійшов переконання про його необґрунтованість, з огляду на таке.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено у ст. 40 КАС України, в частинах 3, 4, 11 якої закріплено:

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

За змістом частини першої статті 35 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Також, суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується ставлення суду до сторін у справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні по справі "Ветштайн проти Швейцарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Суд враховує, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, обов`язковою є наявність зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту.

В той же час, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами.

Згідно з ст.39 КАС України відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Із заяви-клопотання громадянина України ОСОБА_1 вбачається, що загалом підставами для відводу судді у даному випадку позивач вважає те, що ухвала, прийнята суддею Хлімоненковою М.В. 03.11.2025 по даній справі не містить Символів державної влади, а саме Державного Герба України, а також, що суддя Хлімоненкова М.В. є одним з відповідачів у справі №946/9637/25 за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання утриматись від дій, що порушують приписи ст. 20 Конституції України 1996 року і є свавільним втручанням у сферу особистого життя, а саме порушують право користування власністю, право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Проте, на думку суду, такі аргументи заявника, не можуть свідчити про будь-яку упередженість суду, не є такими, які можуть вплинути на неупередженість або об`єктивність судді Хлімоненкової М.В., є повністю безпідставними, не можуть слугувати підставами для відведення судді як такі, що викликали б сумнів у його неупередженості або об`єктивності, а отже вимоги заяви ґрунтуються на особистих припущеннях заявника.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Хлімоненкової М.В. в цілому в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суду або об`єктивності при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів поданої заяви про відвід не вбачається.

Суд зазначає, що наявність тризуба на ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2025, поза розумним сумнівом, не є доказом упередженості судді при розгляді цієї справи чи підставою для відводу.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2025 у справі №946/9637/25 матеріали №946/9637/25 (провадження № 2/946/4775/25) за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання утримання від певних дій направлено до Приморського районного суду м. Одеса (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33), - за підсудністю.

Отже, на момент звернення ОСОБА_1 із заявою-клопотанням про відвід судді Хлімоненкової М.В. від розгляду справи №420/36681/25 відсутні обставини, передбачені ст. 36 КАС України, що могли б викликати обґрунтований сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді, доводи заявника є безпідставними та необґрунтованими, не свідчать про наявність передбачених ст.36 КАС України підстав, що перешкоджають або унеможливлюють розгляд даної справи суддею Хлімоненовою М.В., тобто про наявність підстав, передбачених нормами адміністративного процесуального законодавства, за якими суддя, визначений для розгляду цієї справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у відповідності до вимог чинного законодавства, підлягає відводу від розгляду справи, адже останнім не наведено обставин, які прямо та/або опосередковано вказують на наявність сумніву у безсторонності чи неупередженості судді під час вирішення справи.

Відтак, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу, та відсутність підстав для його задоволення.

З огляду на викладене, враховуючи приписи ч.4 ст.40 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви-клопотання громадянина України ОСОБА_1 про відвід судді Хлімоненкової М.В. від розгляду цієї справи, вбачається за необхідне передати заяву для визначення судді, яким буде здійснюватися її розгляд, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст.18, 31, 34, 36, 37, 39, 40, 243, 248, 250, 256 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Заявлений громадянином України ОСОБА_1 відвід судді Хлімоненкової М.В. від розгляду справи №420/36681/25,- визнати необґрунтованим.

Передати справу №420/36681/25 для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду судді, що вирішуватиме питання про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА