Справа № 480/2629/25
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року Справа № 480/2629/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Павлічек В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2629/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) в частині нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в 2025 році, ОСОБА_1 без врахування у складі грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, щомісячної додаткової грошової винагороди за бойове чергування, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ НОМЕР_2 ) нарахувати та доплатити ОСОБА_1 недоплачену одноразову грошову допомогу при звільненні у 2025 році, з врахуванням у складі грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, щомісячну додаткову грошову винагороду за бойове чергування, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідачем при обрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні не було враховано щомісячну додаткову грошову винагороду за бойове чергування, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704. Такі дії відповідача призвели до того, що позивачу в неповному обсязі здійснено нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

На виконання вимог суду, представником відповідача було надано суду через систему "Електронний суд" відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що в лютому 2025 Позивачу на підставі наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби за № 238-ОС від 14.02.2025 нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 24 повних календарних років, в сумі 311472 грн. Дана сума розраховується наступним чином: сума місячного грошового забезпечення за 24 повних календарних років * 50 відсотків. При цьому винагорода за бойове чергування сама по собі не має характер постійної та щомісячної додаткової грошової винагороди, оскільки вона виплачується військовослужбовцям на підставі наказів відповідного начальника (командира) органу Держприкордонслужби за час фактичного несення бойового чергування (бойової служби). Тобто військовослужбовець може в певний місяць і не нести бойового чергування, і тому винагорода за бойове чергування йому нараховуватись не буде. Винагорода за бойове чергування відповідно до змісту наказу МВС України М?558 від 22.06.2018 не входить в склад грошового забезпечення, а тому не може враховуватись при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби (а.с. 19-21).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 14.02.2025 року №238-ОС позивача, звільненого з військової служби у запас наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 31.01.2025 № 154-ОС за підпунктом б (за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не виявили бажання продовжувати військову службу) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, із правом носіння військової форми одягу, виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення з 14.02.2025 року (а.с. 9).

Водночас у даному наказі зазначено про виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 24 повних календарних років.

Відповідно до особистих карток на грошове забезпечення за 2024 рік та за 2025 рік, позивачу за період з січня 2024 року по лютий 2025 року (14.02.2025 дата звільнення з військової служби) була нарахована та виплачена додаткова грошова винагорода за бойове чергування (а.с. 10-11).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не врахування додаткової грошової винагороди за бойове чергування, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в подальшому - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно із ст. 1 Закону № 2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно із абз. абз. 1, 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби: зокрема, за станом здоров`я.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (в подальшому - Інструкція № 558), главою 9 розділу V якої визначено порядок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Відповідно до п. 1, 3, глави 3 розділу ІV Інструкції 558 військовослужбовцям, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, передбачених Інструкцією про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2015 року № 1261, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1391/27836; екіпажів літаків, вертольотів, кораблів, катерів, що виконують завдання з охорони державного кордону територіального моря та виключної (морської) економічної зони України, за час бойового чергування (бойової служби) виплачується винагорода в розмірі до 20 відсотків посадового окладу, обчисленого в установленому порядку за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови № 704 на місяць.

Винагорода за бойове чергування (бойову службу) виплачується за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказів відповідного начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Підставою для видання наказу є рапорти відповідних начальників (командирів) підрозділів, у яких зазначаються посада, прізвище та ініціали військовослужбовців, які залучалися до несення бойового чергування (бойової служби), кількість чергувань (вилітів) та загальний відсоток для встановлення розміру винагороди.

Згідно із п.п. 1 п. 1 глави 9 розд. V Інструкції № 558, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби: за станом здоров`я.

Відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції 558, грошове забезпечення військовослужбовців (крім курсантів Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького (далі академія) із числа осіб, які не перебували на військовій службі перед зарахуванням на навчання) складається з:

посадового окладу;

окладу за військовим званням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії);

одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із:

основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням);

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Отже, Інструкцією 558 не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, таких складових як винагорода за бойове чергування.

Разом з тим, застосовуючи вищезазначену Інструкцію як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, відповідач не врахував пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 по справі №522/2738/17 надаючи системне тлумачення викладених правових норм, звернула увагу на те, що структура грошового забезпечення військовослужбовців визначена законом, а тому не може бути звужена нормами підзаконних нормативно-правових актів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон № 2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам Закону № 2011-ХІІ.

Наведені висновки відповідають правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 № 825/997/17 та постанові Верховного Суду від 14.07.2020 по справі № 820/1784/17.

Згідно з особовими картками грошового забезпечення позивача, під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), позивачу виплачувалася винагорода за бойове чергування у 2022-2025 роках (14.02.2025 дата звільнення з військової служби), проте, не була включена до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, про що також зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву (а.с. 10-11).

Тобто, перед звільненням виплата позивачу винагороди за бойове чергування мала постійний характер, а тому, на переконання суду, за жодних обставин така складова не може вважатись одноразовою.

Таким чином бездіяльність відповідача щодо не врахування грошової винагороди за бойове чергування у складі грошового забезпечення для обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

А відтак, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо відшкодування судових витрат у даній справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) в частині нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в 2025 році, ОСОБА_1 без врахування у складі грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, щомісячної додаткової грошової винагороди за бойове чергування, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди за бойове чергування, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек