Справа № 200/4185/25
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

02 січня 2026 року Справа №200/4185/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасувати протокол засідання комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період №15/6 від 03.06.2025 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 27 травня 2025 року № 1153, про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2025 року у справі №200/4185/25 повернуто апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали, в якій позивач просить прийняти окрему ухвалу щодо не виконання ІНФОРМАЦІЯ_3 Рішення від 19.08.2025р. та Ухвали від 13.11.2025р. по справі №200/4185/25, та направити її до ІНФОРМАЦІЯ_4 для притягнення до дисциплінарної відповідальності службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 та до правоохоронних органів для встановлення наявності кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КК України; накласти на керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 штраф за невиконання рішень та ухвал по справі 200/4185/25: Ухвали від 16.06.2025, від 28.07.2025, від 19.08.2025р., Рішення від 19.08.2025р., Ухвали від 13.11.2025р.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначене клопотання було передане на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Трояновій О.В.

Розглянувши клопотання позивача, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 названої правової норми визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За результатом розгляду заяви в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приймає рішення про залишення її без задоволення, або постановляє окрему ухвалу на підставі статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 названої правової норми в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Частиною 9 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Аналізу наведених норм дає підстави для висновку, що після ухвалення рішення по суті спору виключно у випадку подання заяви в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України та тільки за результатами розгляду такої, за наявності підстав для її задоволення суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Окрема ухвала, в порядку ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України, після завершення розгляду справи по суті не постановляється.

Суд зауважує, що позивачем заяву в порядку ст.383 КАС України до суду не було подано.

Стосовно накладення на керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 штраф за невиконання рішень та ухвал по справі, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст.144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Одним із видів заходів процесуального примусу є штраф (п. 5 ч. 1 ст. 145 КАС України).

Статтею 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. 2. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Отже, ст. ст. 249, 383 КАС України не передбачено накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень чи його посадових осіб у випадку, якщо після постановлення окремої ухвали рішення суду залишається невиконаним.

Суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф (у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), відповідно до ч. 3 ст. 382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту про виконання судового рішення.

Проте, позивач у порядку саме ст. 382 КАС України не звертався до суду із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідальність за невиконання рішення суду у вигляді накладення штрафу на боржника передбачена також статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII. Водночас, винесення постанови про накладення штрафу на боржника відповідно до статті 75 вказаного Закону належить до повноважень державного виконавця, а не суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що встановлення ст. ст. 382 - 383 КАС України різних способів судового контролю за виконанням рішень судів зумовлює і різні процесуальні форми реалізації позивачем права на ініціювання того чи іншого способу судового контролю. Як вже зазначалося судом, законодавцем встановлено не лише відмінні правила подання та розгляду заяв в порядку ст.ст. 382-383 КАС України, але й розмежовано повноваження суду щодо прийняття до розгляду цих процесуальних питань, тому їх об`єднання в одній заяві є недопустимим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про повернення клопотання позивача про постановлення окремої ухвали без розгляду та накладення штрафу на кервіника, як очевидно необґрунтованого.

Керуючись ст. ст. 370, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали повернути без розгляду.

Ухвала відповідно до вимог частини першої статті 256 КАС України набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Троянова