Справа № 640/7435/21
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

02 січня 2026 року

м. Київ

справа №640/7435/21

адміністративне провадження №К/990/52592/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року

у справі №640/7435/21

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський електротранспортний завод»

до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Київський електротранспортний завод» звернулося до адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), в якій просило:

- визнати протиправними та скасувати абзац 2 пункту 1 «Містобудівні умови та обмеження» від 28 грудня 2019 року №28545/0/7-1-19, де зазначено: «Органів охорони культурної спадщини»;

- визнати протиправними та скасувати абзац 3 пункту 5 «Містобудівні умови та обмеження» від 28 грудня 2019 року №28545/0/7-1-19, де вказано: «об`єкт проєктування знаходиться в межах центральної планувальної зони, історичного ареалу, в зоні регулювання забудови третьої категорії (згідно з рішеннями виконкому Київської міської ради народних депутатів від 10 жовтня 1988 року №976, 16 липня 1979 року №920, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17 травня 2002 року №979, рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року №370/180)»;

- визнати протиправними та скасувати абзац 4 пункту 5 «Містобудівні умови та обмеження» від 28 грудня 2019 року №28545/0/7-1-19, де зазначено: «Розроблення проєктної документації на будівництво має відповідати вимогам Закону України «Про охорону культурної спадщини», постанові Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №318 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності та території історичних ареалів населених місць» та потребує погодження з Департаментом охорони культурної спадщини»;

- визнати протиправними та скасувати абзац 5 пункту 5 «Містобудівні умови та обмеження» від 28 грудня 2019 року №28545/0/7-1-19, де зазначено: «дозвіл на виконання робіт отримати згідно з Законом України «Про охорону культурної спадщини» та розпорядження Київської міської державної адміністрації №979 від 17 травня 2002 року»;

- визнати протиправними та скасувати абзац 16 пункту 5 «Містобудівні умови та обмеження» від 28 грудня 2019 року №28545/0/7-1-19, де зазначено: «Про охорону культурної спадщини».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021 року, позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року, Київська міська прокуратура в інтересах держави в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, через підсистему ЄСІКС «Електронний суд», 28 жовтня 2025 року звернулася з апеляційною скаргою

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, заступник керівника Київської міської прокуратури 15 грудня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою судом з`ясовані такі обставини.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статей 13, 54, 129 Конституції України, статей 1, 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08 червня 2000 року №1805-III (далі - Закон №1805-III), статей 5, 17, 22, 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI), статті 5 Закону України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року №2780-XII (далі - Закон №2780-XII), та порушив положення статей 2, 13, 53, 54, 121, 122, 242, частини першої статті 293, частини другої статті 299 КАС України, а також безпідставно не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 лютого 2022 року у справі №160/7319/18, від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22.

У касаційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури стверджує, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у відкритті провадження у зв`язку зі спливом одного року з дня складення повного тексту рішення, що передбачено положеннями частини другої статті 299 КАС України, оскільки не врахував, що ця норма містить виняток для суб`єктів владних повноважень, які подають скаргу у справі, про розгляд якої вони не були повідомлені, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки. Міністерство культури України не залучалося до справи, хоча рішення суду скасовує вимоги щодо погодження будівництва в історичному ареалі, що безпосередньо зачіпає права Міністерства.

Скаржник наголошує, що апеляційний суд не врахував висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 лютого 2022 року у справі №160/7319/18, який полягає у тому, що положення частини другої статті 299 КАС України містять виняток застосування наслідків пропуску строку на апеляційне оскарження суб`єктами владних повноважень незалежно від причин, якщо вони не були повідомлені про розгляд справи, а рішення впливає на їхні права. Суд повинен перевірити, чи вирішено питання про права заявника, і відкрити провадження.

Крім того скаржник зазначає, що пропуск строку не був обумовлений суб`єктивною поведінкою скаржника, а залежав від того, що Міністерство та прокурор не були учасниками процесу. Прокуратура дізналася про наявність підстав для оскарження лише 30 вересня 2025 року після ознайомлення з матеріалами справи.

Скаржник також посилається на висновки щодо важливості захисту права на доступ до суду, викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22, який полягає у тому, що суворе застосування процесуальних строків (особливо під час воєнного стану або коли особа не знала про суд) може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

У касаційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури просить Верховний Суд скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, проаналізувавши підставу, на якій подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття скарги до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на апеляційний (другий) перегляд рішення суду, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції положень статей 13, 54, 129 Конституції України, статей 1, 32 Закону №1805-III, статей 5, 17, 22, 26 Закону №3038-VI, статті 5 Закону №2780-XII, та перевірки дотримання положень статей 2, 13, 53, 54, 121, 122, 242, частини першої статті 293, частини другої статті 299 КАС України, а також необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11 лютого 2022 року у справі №160/7319/18, від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року у справі №640/7435/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський електротранспортний завод» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

2. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №640/7435/21.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Кравчук

В.М. Шарапа