Справа № 240/11419/25
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/11419/25

категорія 113080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Ткачука Володимира Васильовича про відвід судді Лавренчук Ольги Володимирівни від розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить:

- визнати протиправними дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання ОСОБА_1 повістки не встановленої форми та не визначеного зразка;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 утриматись від вчинення дій щодо надання повісток не встановленої форми та не визначеного зразка ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/11419/25 було визначено суддю Лавренчук О.В..

Суддя своєю ухвалою від 25.04.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

У період із 30.06.2025 по 18.07.2025 та із 06.08.2025 по 26.08.2025 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 26.09.2025 постановлено зупинити провадження в адміністративній справі № 240/11419/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року вирішено ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 скасувати, а справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Адміністративна справа №240/11419/25 надійшла до Житомирського окружного адміністративного суду 05.12.2025.

Ухвалою суду від 08.12.2025 постановлено продовжити розгляд справи.

У період із 22.12.2025 по 05.01.2026 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС 06.01.2026 адвокатом Ткачуком Володимиром Васильовичем, представник ОСОБА_1 згідно ордеру серії АМ №1121134, подано заяву про відвід судді. В обґрунтування заяви вказує на порушення строків розгляду справи; безпідставне зупинення провадження; упередженість, яку обґрунтовує скасуванням ухвали про зупинення провадження у справі; наявність конфлікту інтересів та сумнівів у неупередженості ( обґрунтовує тим, що чоловік судді Лавренчук Ольги Володимирівни є військовозобов`язаним, він перебуває у службовій або адміністративній залежності від рішень ІНФОРМАЦІЯ_3 , до складу і в структуру якого входить відповідач у даній справі (ТЦК та СП) щодо питань військового обліку та бронювання.)

Відповідно до частини 3 статті 40 питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу.

Розглянувши заяву адвоката Ткачука В.В. про відвід судді Лавренчук О.В. від розгляду адміністративної справи №240/11419/25 та зазначені в ній мотиви для відводу, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з нормами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Підстави для відводу судді визначено частиною першою статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи:

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 36 КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" визначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Зі змісту заяви адвоката Ткачука В.В. вбачається, що його заява про відвід судді обґрунтована, зокрема, скасуванням судом апеляційної інстанції прийнятої суддею Лавренчук Ольгою Володимирівною ухвали про зупинення провадження у справі.

Разом з тим, у разі незгоди із судовими рішеннями під час розгляду даної справи таке рішення може бути оскаржено у порядку, встановленому процесуальним законодавством, та не є доказом упередженості судді при розгляді справи чи підставою для задоволення заяви про відвід судді.

Окрім того, аргументи стосовно перебування даної справи у провадженні суду з порушенням строків, визначених ст.258 КАС України, не є свідченням упередженості судді під час розгляду відповідної справи, тому не може бути підставою для відводу. Така підстава не передбачена статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України України, як підстава для відводу судді.

Відповідачем у даній справі є ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому перебування мого чоловіка на службі у Державній установі "Житомирська виправна колонія (№4)" на посаді молодшого інспектору відділу охорони не є свідченням наявності конфлікту інтересів та сумнівів у моїй неупередженості.

Слід підкреслити, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Аргументи, якими мотивовано заяву про відвід судді, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення суддею Лавренчук О.В. гарантій неупередженості.

На думку суду, доводи, викладені у заяві, не можуть свідчити про упередженість судді та її необ`єктивність і жодним чином не свідчать про неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення у вказаній справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з положеннями частини 4 статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд, з метою уникнення будь яких сумнівів у неупередженості судді Лавренчук О.В. при розгляді справи, вважає за необхідне відповідно до частини 4 статті 40 КАС України передати дану справу іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та буде визначений в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України, для вирішення заяви про відвід.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Визнати необґрунтованою заяву адвоката Ткачука Володимира Васильовича від 06.01.2026 (вх.№1036/26) про відвід судді Лавренчук Ольги Володимирівни від розгляду адміністративної справи №240/11419/25.

Передати адміністративну справу №240/11419/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 та ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення питання щодо відводу судді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя О.В. Лавренчук