Справа № 160/19834/25
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправного, зобов`язання вчинити певні дії,-
08.07.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі-відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 05 червня 2024 року по 07 червня 2024 року, з 07 червня 2024 року по 09 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 20 червня 2024 року, з 19 липня 2024 року по 07 серпня 2024 року, з 07 серпня 2024 року по 22 серпня 2024 року, з 22 серпня 2024 року по 10 вересня 2024 року, з 10 вересня 2024 року по 25 вересня 2024 року, з 25 вересня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 14 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, з 07 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, з 21 листопада 2024 року по 10 грудня 2024 року, з 11 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року, з 07 березня 2025 року по 13 березня 2025 року, з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року, з 25 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язати нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 05 червня 2024 року по 07 червня 2024 року, з 07 червня 2024 року по 09 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 20 червня 2024 року, з 19 липня 2024 року по 07 серпня 2024 року, з 07 серпня 2024 року по 22 серпня 2024 року, з 22 серпня 2024 року по 10 вересня 2024 року, з 10 вересня 2024 року по 25 вересня 2024 року, з 25 вересня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 14 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, з 07 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, з 21 листопада 2024 року по 10 грудня 2024 року, з 11 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року, з 07 березня 2025 року по 13 березня 2025 року, з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року, з 25 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 05.06.2023 року. Зазначає, що у зв`язку з отриманням бойового поранення, перебував на стаціонарному лікуванні з 05 червня 2024 року по 07 червня 2024 року, з 07 червня 2024 року по 09 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 20 червня 2024 року, з 19 липня 2024 року по 07 серпня 2024 року, з 07 серпня 2024 року по 22 серпня 2024 року, з 22 серпня 2024 року по 10 вересня 2024 року, з 10 вересня 2024 року по 25 вересня 2024 року, з 25 вересня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 14 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, з 07 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, з 21 листопада 2024 року по 10 грудня 2024 року, з 11 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року, з 07 березня 2025 року по 13 березня 2025 року, з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року, з 25 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року. Однак, відповідачем не було нараховано та виплачено додаткову винагороду, чим порушено його право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 у розмірі 100000,00 тис грн. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду для захисту свої прав.
Цією ж ухвалою надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
23.07.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає наступне. Позивач зазначає, що не знаходився на безперервному лікуванні, як про це у своєму відзиві на позовну заяву зазначає відповідач. 19.11.2024 позивач прибув до Військової частини НОМЕР_1 , надав до командування свого підрозділу та військової частини копії виписок з лікувальних закладів. Військова частина НОМЕР_1 видала оригінал направлення на стаціонарне лікування до Військової частини НОМЕР_2 вих. № 958 від 20.11.2024. Враховуючи вищевикладене, безперервне перебування позивача на лікуванні закінчилось 18.11.2024. З 21.11.2024 по 11 квітня 2025 року - другий період перебування на лікуванні. Відповідач не нараховував та не виплачував додаткову винагороду за другий період. Щодо доводів відповідача про необхідність наявності висновку військово- лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні позивач зазначає, що Порядок №260 не містить норми про необхідність подання довідки ВЛК про необхідність тривалого лікування, для отримання виплати додаткової винагороди в розмірі 100000грн.
17.11.2025 року від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що позивач отримував додаткову винагороду за період з 05.06.2024 по 20.06.2024, з 19.07.2024 по 05.10.2024. З огляду на що, просить задовольнити позовні вимоги за період з 06.10.2024 по 18.11.2024 та з 21.11.2024 по 11.04.2025.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , був мобілізований та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 05.06.2023 року.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 13.06.2024 року №4835, молодший сержант ОСОБА_1 03.06.2024 року отримав бойове поранення: вогнепальне осколкове сліпе поранення нижньої третини правого плеча з наявністю уламка (видалено).
Відповідно до перевідного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №2533/1348 хірургічного відділення позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 05.06.2024 по 07.06.2024 року з діагнозом: вогнепальне осколкове сліпе поранення (03.06.2024) м`яких тканин правого плеча. Посттравматична невропатія променевого нерву.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3296 хірургічного відділення позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 07.06.2024 по 09.06.2024 року.
З епікризу №4299/747 КНП «Здолбунівська центральна міська лікарня Здолбунівської міської ради Рівненської області «Обласний центр бойової травми та кістково-гнійної хірургії»» вбачається, що 10.06.2024 року позивачу було зроблено операцію: ексцизійна обробка правого плеча.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 20.06.2024 року №8090, позивач потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 19.07.2024 року №4876, позивач потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №9800 нейрохірургічного відділення позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 07.08.2024 по 22.08.2024 року.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 22.08.2024 року №164, позивач потребує відпустки для лікування у зв`язку з травмою на 30 календарних днів за станом здоров`я. Операція: 07.08.2024 р. Нейроліз променевого нерва праворуч в ділянці нижньої третини плеча.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4722 нейрохірургічного відділення позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 10.09.2024 по 25.09.2024 року.
Відповідно до виписки 24/2156 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 25.09.2024 по 14.10.2024 року з діагнозом: Т92.4- Стан після ВОСП 03.06.24 р. нижньої третини правого плеча з порушенням функції правого променевого та серединного нервів з вираженим порушенням сенсомоторної функції. Операція 07.08.24 р.-нейроліз променевого нерва праворуч в ділянці нижньої третини плеча.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5329 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 14.10.2024 по 07.11.2024 року з діагнозом: Наслідки перенесеного вогнепального (03.06.2024р) осколкового сліпого поранення м`яких тканин нижньої третини правого плеча з наявністю уламка, лікований оперативно (03.06.2024 ПХО вогнепальних ран; 10.06.2024 ексцизійна обробка правого плеча; 07.08.2024 нейроліз променевого нерва праворуч в ділянці нижньої третини плеча), у вигляді зміцнілих шкіряних рубців правого плеча (І90.59), розгинальної контрактури правого ліктьового суглоба (М24:5), післятравматичної невропатії правого променевого, серединного нервів (G56) з розвитком парезу розгиначів правої кисті з больовим синдромом з помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки (Т92). Поширений остеохондроз грудного та поперекового відділів хребта, деформуючий спондильоз I (перша) ст., грудний кіфоз-ІІ ст., з больовим синдромом, з помірним порушенням стато-динамічної функції. (М42.1) Початкові прояви хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості (193.3). Пігментний невус кон`юнктиви нижньої повіки правого ока (D31.0). Викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання (І34.2). Множинний ускладнений карієс зубів верхньої та нижньої щелепи (К02.9).
В період з 07.11.2024 по 18.11.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ГВВ» ЖОР Центр неврологічної допомоги та психологічної реабілітації учасників АТО, що підтверджується випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №8135, наявною в матеріалах справи.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6042 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 21.11.2024 по 10.12.2024 року з діагнозом: Наслідки перенесеного вогнепального (03.06.2024р) осколкового сліпого поранення м`яких тканин нижньої третини правого плеча з наявністю уламка, лікований оперативно (03.06.2024 ПХО вогнепальних ран; 10.06.2024 ексцизійна обробка правого плеча; 07.08.2024 нейроліз променевого нерва праворуч в ділянці нижньої третини плеча), у вигляді зміцнілих шкіряних рубців правого плеча (І90.59), розгинальної контрактури правого ліктьового суглоба (М24:5), післятравматичної невропатії правого променевого, серединного нервів (G56) з розвитком парезу розгиначів правої кисті з больовим синдромом з помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки (Т92). Поширений остеохондроз грудного та поперекового відділів хребта, деформуючий спондильоз I (перша) ст., грудний кіфоз-ІІ ст., з больовим синдромом, з помірним порушенням стато-динамічної функції. (М42.1) Початкові прояви хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості (193.3). Пігментний невус кон`юнктиви нижньої повіки правого ока (D31.0). Викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання (І34.2). Множинний ускладнений карієс зубів верхньої та нижньої щелепи (К02.9).
Відповідно до виписного епікризу, виданого медичним закладом «Оберіг» позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 11.12.2024 по 07.03.2025 року.
Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1275 вбачається, що в період з 07.03.2025 по 13.03.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні.
В період з 13.03.2025 по 24.03.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ГВВ» ЖОР Центр неврологічної допомоги та психологічної реабілітації учасників АТО, що підтверджується випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №2261, наявною в матеріалах справи.
В період з 25.03.2025 по 11.04.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в реабілітаційному відділенні в КНП «ГВВ» ЖОР Центр неврологічної допомоги та психологічної реабілітації учасників АТО, що підтверджується випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №2261, наявною в матеріалах справи.
30.06.2025 року позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням надати детальний розрахунок сум, що йому були виплачені та виплатити додаткову грошову винагороду за період лікування після отриманого поранення у розмірі 100 000 грн. за періоди з 05 червня 2024 року по 07 червня 2024 року, з 07 червня 2024 року по 09 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 20 червня 2024 року, з 19 липня 2024 року по 07 серпня 2024 року, з 07 серпня 2024 року по 22 серпня 2024 року, з 22 серпня 2024 року по 10 вересня 2024 року, з 10 вересня 2024 року по 25 вересня 2024 року, з 25 вересня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 14 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, з 07 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, з 21 листопада 2024 року по 10 грудня 2024 року, з 11 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року, з 07 березня 2025 року по 13 березня 2025 року, з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року, з 25 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року.
Листом від 02.05.2025 року за вих. №1772/424/ ВихЗПІ відповідачем було надано довідку про грошове забезпечення та відрахування №3396 від 29.04.2025 р.
В матеріалах справи міститься довідка про нарахування та відрахування грошового забезпечення за період з 06/2024 по 03/2025, відповідно до якої з червня 2024 року та до вересня 2024 року отримував Додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022р., в розмірі 100000 грн., яка повинна виплачуватися військовослужбовцю, який під час захисту Батьківщини отримав тяжке поранення.
В період з жовтня 2024 по березень 2025 року (за період вересень 2024-квітень 2025 року) позивач та отримував Додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022р., в розмірі 100000 грн., яка повинна виплачуватися військовослужбовцю, який під час захисту Батьківщини отримав тяжке поранення.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022р., в розмірі 100000 грн. в періоди з 05 червня 2024 року по 07 червня 2024 року, з 07 червня 2024 року по 09 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 20 червня 2024 року, з 19 липня 2024 року по 07 серпня 2024 року, з 07 серпня 2024 року по 22 серпня 2024 року, з 22 серпня 2024 року по 10 вересня 2024 року, з 10 вересня 2024 року по 25 вересня 2024 року, з 25 вересня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 14 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, з 07 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, з 21 листопада 2024 року по 10 грудня 2024 року, з 11 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року, з 07 березня 2025 року по 13 березня 2025 року, з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року, з 25 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні та проходження реабілітації внаслідок тяжкого поранення отриманого під час захисту Батьківщини, що й стало підставою для звернення до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ; у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до статті 1-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ; у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Частинами другої-четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України Про введення воєнного стану від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи в суді.
Пунктом 1-2 Постанови №168 встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Пунктами 9 та 10 розділу XXXIV Порядку № 260 передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку № 260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно п. 13 розділу XXXIV Порядку № 260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Виходячи зі змісту наведених норм, суд приходить до висновку, що додаткова винагорода до 100000 грн на місяць виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їхнього здійснення.
У період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100000 грн на місяць виплачується також за час перебування вказаних військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), за формою, наведеною у додатку 5 Положення №402, яка видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, що обов`язково містить:
військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини;
інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста;
обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва);
підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Отже, додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, або за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.
Відповідно до п.1 Класифікатора, кваліфікуючими ознаками тяжкості травм, отриманих в результаті нещасного випадку на виробництві (далі - травми), є характер отриманих ушкоджень, ускладнення та наслідки, пов`язані з цими ушкодженнями.
За ступенем тяжкості травми розподіляються на 2 категорії: тяжкі і легкі (п. 2 Класифікатора).
ОСОБА_1 , був мобілізований та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 05.06.2023 року.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 13.06.2024 року №4835, молодший сержант ОСОБА_1 03.06.2024 року отримав бойове поранення: вогнепальне осколкове сліпе поранення нижньої третини правого плеча з наявністю уламка (видалено).
Відповідно до перевідного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №2533/1348 хірургічного відділення позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 05.06.2024 по 07.06.2024 року з діагнозом: вогнепальне осколкове сліпе поранення (03.06.2024) м`яких тканин правого плеча. Посттравматична невропатія променевого нерву.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3296 хірургічного відділення позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 07.06.2024 по 09.06.2024 року.
З епікризу №4299/747 КНП «Здолбунівська центральна міська лікарня Здолбунівської міської ради Рівненської області «Обласний центр бойової травми та кістково-гнійної хірургії»» вбачається, що 10.06.2024 року позивачу було зроблено операцію: ексцизійна обробка правого плеча.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 20.06.2024 року №8090, позивач потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 19.07.2024 року №4876, позивач потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №9800 нейрохірургічного відділення позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 07.08.2024 по 22.08.2024 року.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 22.08.2024 року №164, позивач потребує відпустки для лікування у зв`язку з травмою на 30 календарних днів за станом здоров`я. Операція: 07.08.2024 р. Нейроліз променевого нерва праворуч в ділянці нижньої третини плеча.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4722 нейрохірургічного відділення позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 10.09.2024 по 25.09.2024 року.
Відповідно до виписки 24/2156 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 25.09.2024 по 14.10.2024 року з діагнозом: Т92.4- Стан після ВОСП 03.06.24 р. нижньої третини правого плеча з порушенням функції правого променевого та серединного нервів з вираженим порушенням сенсомоторної функції. Операція 07.08.24 р.-нейроліз променевого нерва праворуч в ділянці нижньої третини плеча.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5329 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 14.10.2024 по 07.11.2024 року з діагнозом: Наслідки перенесеного вогнепального (03.06.2024р) осколкового сліпого поранення м`яких тканин нижньої третини правого плеча з наявністю уламка, лікований оперативно (03.06.2024 ПХО вогнепальних ран; 10.06.2024 ексцизійна обробка правого плеча; 07.08.2024 нейроліз променевого нерва праворуч в ділянці нижньої третини плеча), у вигляді зміцнілих шкіряних рубців правого плеча (І90.59), розгинальної контрактури правого ліктьового суглоба (М24:5), післятравматичної невропатії правого променевого, серединного нервів (G56) з розвитком парезу розгиначів правої кисті з больовим синдромом з помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки (Т92). Поширений остеохондроз грудного та поперекового відділів хребта, деформуючий спондильоз I (перша) ст., грудний кіфоз-ІІ ст., з больовим синдромом, з помірним порушенням стато-динамічної функції. (М42.1) Початкові прояви хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості (193.3). Пігментний невус кон`юнктиви нижньої повіки правого ока (D31.0). Викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання (І34.2). Множинний ускладнений карієс зубів верхньої та нижньої щелепи (К02.9).
В період з 07.11.2024 по 18.11.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ГВВ» ЖОР Центр неврологічної допомоги та психологічної реабілітації учасників АТО, що підтверджується випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №8135, наявною в матеріалах справи.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6042 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 21.11.2024 по 10.12.2024 року з діагнозом: Наслідки перенесеного вогнепального (03.06.2024р) осколкового сліпого поранення м`яких тканин нижньої третини правого плеча з наявністю уламка, лікований оперативно (03.06.2024 ПХО вогнепальних ран; 10.06.2024 ексцизійна обробка правого плеча; 07.08.2024 нейроліз променевого нерва праворуч в ділянці нижньої третини плеча), у вигляді зміцнілих шкіряних рубців правого плеча (І90.59), розгинальної контрактури правого ліктьового суглоба (М24:5), післятравматичної невропатії правого променевого, серединного нервів (G56) з розвитком парезу розгиначів правої кисті з больовим синдромом з помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки (Т92). Поширений остеохондроз грудного та поперекового відділів хребта, деформуючий спондильоз I (перша) ст., грудний кіфоз-ІІ ст., з больовим синдромом, з помірним порушенням стато-динамічної функції. (М42.1) Початкові прояви хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості (193.3). Пігментний невус кон`юнктиви нижньої повіки правого ока (D31.0). Викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання (І34.2). Множинний ускладнений карієс зубів верхньої та нижньої щелепи (К02.9).
Відповідно до виписного епікризу, виданого медичним закладом «Оберіг» позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 11.12.2024 по 07.03.2025 року.
Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1275 вбачається, що в період з 07.03.2025 по 13.03.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні.
В період з 13.03.2025 по 24.03.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ГВВ» ЖОР Центр неврологічної допомоги та психологічної реабілітації учасників АТО, що підтверджується випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №2261, наявною в матеріалах справи.
В період з 25.03.2025 по 11.04.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в реабілітаційному відділенні в КНП «ГВВ» ЖОР Центр неврологічної допомоги та психологічної реабілітації учасників АТО, що підтверджується випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №2261, наявною в матеріалах справи.
30.06.2025 року позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням надати детальний розрахунок сум, що йому були виплачені та виплатити додаткову грошову винагороду за період лікування після отриманого поранення у розмірі 100 000 грн. за періоди з 05 червня 2024 року по 07 червня 2024 року, з 07 червня 2024 року по 09 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 20 червня 2024 року, з 19 липня 2024 року по 07 серпня 2024 року, з 07 серпня 2024 року по 22 серпня 2024 року, з 22 серпня 2024 року по 10 вересня 2024 року, з 10 вересня 2024 року по 25 вересня 2024 року, з 25 вересня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 14 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, з 07 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, з 21 листопада 2024 року по 10 грудня 2024 року, з 11 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року, з 07 березня 2025 року по 13 березня 2025 року, з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року, з 25 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року.
Листом від 02.05.2025 року за вих. №1772/424/ ВихЗПІ відповідачем було надано довідку про грошове забезпечення та відрахування №3396 від 29.04.2025 р.
Отже, вищенаведеними доказами підтверджується факт перебування позивача на лікуванні у зв`язку з травмуванням, отриманим у зв`язку із Захистом Батьківщини.
Однак, суд звертає увагу позивача на те, що грошове забезпечення позивачу продовжувало виплачуватись, а додаткова винагорода припинила виплачуватись, що підтверджено довідкою про грошове забезпечення від 29.04.2025 №3396, наявною в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування, висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
Така ж норма закріплена у п. 9 розділу І Порядку №260, відповідно до якого грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Так, позивач почав лікування 05.06.2024, отже, чотири місяці безперервного лікування, в яке входить як стаціонарне лікування, так і відпустки за станом здоров`я. закінчуються 05.10.2024.
Після 05.10.2024 позивач не отримував жодного висновку військово-лікарської комісії про потребу продовження лікування, а отже у військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для продовження виплати додаткової винагороди за час лікування після 05.10.2024, що підтверджено матеріалами справи.
Крім того, позивачем помилково зазначено, що відповідачем не було нараховано та виплачено додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення в періоди з червня 2024 року по серпень 2024 року, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення та відрахування №3396 від 29.04.2025 р.
Також, з матеріалів справи вбачається безперервне лікування позивача за періоди з 05.06.2024 по 18.11.2024 року та з 21.11.2024 по 11.04.2025 року.
Однак, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 11 ст. 10-1 Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.
Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль.
Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку. Не пізніше закінчення встановленого абзацом першим: цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про його придатність до військової служби.
Отже, вказана норма Закону №2011-ХІІ визначає, що висновок ВЛК про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку. А згідно норм чинного законодавства, виплата грошового забезпечення військовослужбовцю здійснюється за наказом уповноваженої особи військової частини.
Відповідно до п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168), виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1- 1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.
Отже, зазначена норма визначає такі підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000грн, як перебувати на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.
Відповідно до п. 9 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міноборони України №260, 07.06.2018, грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 11 розділу XXXIV Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі до 100000,00 грн, відповідно до пункту 1 Постанови №168, за періоди стаціонарного лікування у зв`язку із отриманням травми пов`язаної із захистом Батьківщини з 05 червня 2024 року по 07 червня 2024 року, з 07 червня 2024 року по 09 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 20 червня 2024 року, з 19 липня 2024 року по 07 серпня 2024 року, з 07 серпня 2024 року по 22 серпня 2024 року, з 22 серпня 2024 року по 10 вересня 2024 року, з 10 вересня 2024 року по 25 вересня 2024 року, з 25 вересня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 14 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, з 07 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, з 21 листопада 2024 року по 10 грудня 2024 року, з 11 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року, з 07 березня 2025 року по 13 березня 2025 року, з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року, з 25 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року.
Під час розгляду справи по суті відповідач не надав до суду належні та допустимі докази на спростування обставин проходження позивачем лікування, у зв`язку з травмуванням, пов`язаним із Захистом Батьківщини.
Однак, відповідачем було нараховано та виплачено додаткову винагороду в збільшеному до 100000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення в періоди з червня 2024 року по серпень 2024 року, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення та відрахування №3396 від 29.04.2025 р.
У відзиві відповідач вказує, що було здійснено перерахунок та буде здійснено доплату недоотриманої додаткової винагороди за період 20.09.2024 - 05.10.2024 перебування на стаціонарному лікуванні після поранення отриманого при захисті Батьківщини, буде виплачений згодом.
Як зазначено позивачем в додаткових поясненнях від 17.11.2025 року такий перерахунок було здійснено відповідачем на день складання рішення.
З урахуванням вище викладеного, суд зазначає, що відповідачем не було порушено право позивача на отримання грошового забезпечення за періоди з 05.06.2024 по 20.06.2024, з 19.07.2024 по 05.10.2024, що також підтверджується позивачем в додаткових поясненнях від 15.11.2025 року.
Таким чином, відповідачем порушено право позивача на отримання додаткової винагород, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини в розмірі 100000,00 грн (у розрахунку на місяць) за періоди з 06 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 14 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, з 07 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, з 21 листопада 2024 року по 10 грудня 2024 року, з 11 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року, з 07 березня 2025 року по 13 березня 2025 року, з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року, з 25 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року.
Відповідно до ч.1 статті 9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 139, 241 - 246, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправного, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 06 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 14 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, з 07 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, з 21 листопада 2024 року по 10 грудня 2024 року, з 11 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року, з 07 березня 2025 року по 13 березня 2025 року, з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року, з 25 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, збільшеної до 100000,00 грн., з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме з 06 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 14 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, з 07 листопада 2024 року по 18 листопада 2024 року, з 21 листопада 2024 року по 10 грудня 2024 року, з 11 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року, з 07 березня 2025 року по 13 березня 2025 року, з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року, з 25 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна