Справа № 420/30633/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

02 січня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 у справі №420/30633/24 протиправною та такою, що ускладнює виконання судового рішення і порушує права позивача, зобов`язання вчинити дії та стягнути кошти, які прийняті на виконання судового рішення, відповідно до вимог ст.383 КАС України,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі №420/30633/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року у справі №420/30633/24 скасовано.

Прийнято у справі №420/30633/24 нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати» від 19.10.2000 року №2050-III компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії в сумі 167299 грн. 26 коп. за період з 01.01.2016 року по 31.11.2019 року; в сумі 17651 грн. 54 коп. за період з 01.12.2019 року; в сумі 191250 грн. 36 коп. за період з 01.12.2019 року по 31.05.2023 року; в сумі 119 850 грн. 01 коп. за період з 01.12.2019 року по 30.11.2023 року; в сумі 36608 грн. 81 коп. за період з 25.10.2022 року по 30.04.2024 року, (по дні, з яких розпочалась виплата перерахованої пенсії).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати» від 19.10.2000 року №2050-III компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії в сумі 167299 грн. 26 коп. за період з 01.01.2016 року по 31.11.2019 року; в сумі 17651 грн. 54 коп. за період з 01.12.2019 року; в сумі 191250 грн. 36 коп. за період з 01.12.2019 року по 31.05.2023 року; в сумі 119 850 грн. 01 коп. за період з 01.12.2019 року по 30.11.2023 року; в сумі 36608 грн. 81 коп. за період з 25.10.2022 року по 30.04.2024 року, (по дні, з яких розпочалась виплата перерахованої пенсії).

02.12.2025 від позивача у справі ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява, у якій просить: Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 року у справі №420/30633/24 та такою, що ускладнює виконання судового рішення і порушує права Позивача; Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити дії, а саме: «здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв язку з порушення строків виплати» від 19.10.2000 року №2050-111 компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії в сумі 167299 грн. 26 коп. за період з 01.01.2016 року по 31.11.2019 року; в сумі 17651 грн. 54 коп. за період з 01.12.2019 року; в сумі 191250 грн. 36 коп. за період з 01.12.2019 року по 31.05.2023року; в сумі 119 850 грн. 01 коп. за період з 01.12.2019 року по 30.11.2023 року; в сумі 36608 грн. 81 коп. за період з 25.10.2022 року по 30.04.2024 року, (по дні, з яких розпочалась виплата перерахованої пенсії)», відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 року у справі №420/30633/24; Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у встановлений судом строк, подати звіт про виконання рішення суду; В зв`язку з неможливістю особистої участі у судовому засіданні із-за хвороби, пов`язаної з інвалідністю, розгляд заяви провести, в порядку письмового провадження, за його відсутності, без виклику сторін.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначив, що ГУ ПФУ в Одеській області в порушення вимог ч.2 ст.14, ч.1 ст.370 КАС України, ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», не виконало рішення суду у даній справі. Така бездіяльність відповідача порушує право ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення, гарантоване вимогами Конституції України, право мирно володіти своїм майном, грошовими коштами, що беззаперечно є протиправним, оскільки порушене ГУ ПФУ в Одеській області право на отримання позивачем пенсії по інвалідності, без обмеження її максимального розміру, за період з 01.01.2016 року по 31.11.2019 року; в сумі 17651 грн. 54 коп. за період з 01.12.2019 року; в сумі 191250 грн. 36 коп. за період з 01.12.2019 року по 31.05.2023року; в сумі 119 850 грн. 01 коп. за період з 01.12.2019 року по 30.11.2023 року; в сумі 36608 грн. 81 коп. за період з 25.10.2022 року по 30.04.2024 року, (по дні, з яких розпочалась виплата перерахованої пенсії), залишається не поновленим.

Зазначає, що 08.10.2025 ним було пред`явлено виконавчий лист по даній справі до виконання, та 12.11.2025 відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження №79580661. Проте, станом на зараз, рішення суду залишається не виконаним відповідачем. Заявник також вказує, що 14.10.2025 на адресу відповідача ним була подана заява про повідомлення суми компенсації та помісячного розрахунку компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення. Однак, із відповіді відповідача ОСОБА_1 встановив, що питання, з приводу яких він звертався до відповідача залишились без відповідей та розгляду. Аналогічним чином була залишена без розгляду і його скарга, направлена на ім`я начальника Головного управління.

Позивач вважає, що посадовими особами Головного управління ігноруються його звернення, протиправними їх діями порушуються його права, гарантовані Законом.

Отже, за твердженнями заявника, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст.383 КАС України пов`язує виникнення підстав ля встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Перевіривши подану позивачем заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 383 КАС України встановлено вимоги до поданої заяви. Зокрема, зазначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Суд зазначає, що заявником (позивачем) на виконання п. 6 ч.2 ст.383 КАС України не зазначена інформація про наявність відкритого касаційного провадження.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена (ч.5 ст. 383 КАС України).

За вказаних обставин, заява представника позивача не відповідає вимогам ч.2 ст. 383 КАС України, що є підставою для повернення заяви.

Крім того, у прохальній частині поданої в порядку ст.383 КАС України заяви, ОСОБА_1 просить суд зокрема, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію на підставі ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В той же час, приписами статті 383 КАС України за заявником при поданні заяви в порядку цієї норми, - не закріплено права звертатися з вимогою щодо зобов`язання вчинити певні дії.

Також, у прохальній частині своєї заяви позивач в тому числі просить суд зобов`язати Головне управління подати у встановлений судом строк, звіт про виконання рішення суду.

З даного приводу суд зазначає, що передбачивши у статтях 382 - 383 КАС України різні (відмінні один від іншого) способи судового контролю за виконанням судового рішення, законодавець встановив й відмінну процесуальну форму реалізації прав зацікавленої особи на подання заяв (клопотань) про їх здійснення, а також встановив різний порядок прийняття та розгляду таких заяв.

Частиною 1 статті 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлення цього способу судового контролю за виконанням рішення суду може мати місце за ініціативою суду або за клопотанням позивача, поданим як до ухвалення рішення у справі так і після ухвалення на стадії його виконання.

Спеціальних вимог до змісту заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України, процесуальний закон не містить, що обумовлює застосування загальних вимог до форми та змісту письмової заяви (клопотання), що передбачені ст. 167 КАС України.

Натомість ч. 2 ст. 383 КАС України передбачає чіткі вимоги до змісту заяви про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду.

Строків для подання заяви на підставі ст. 382 КАС України не встановлено, а тому виходячи із мети здійснення судового контролю, така заява може бути подана на стадії виконання рішення суду.

У свою чергу статтею 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4 ст. 383 КАС України).

При цьому, процесуальним наслідком недотримання встановленого процесуальним законом строку для подання заяви є її повернення заявнику (ч. 5 ст. 383 КАС України).

Крім того і судові рішення, які приймаються за результатом розгляду питань, передбачених ст. 382 та 383 КАС України, є різними.

Так зокрема, за результатами розгляду заяви в порядку ст. 382 КАС України, суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду та за наслідком оцінки звіту ухвалити рішення про прийняття звіту, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень або встановлення нового строку для подання звіту, в той час як за результатом розгляду заяви в порядку ст. 383 КАС України суд приймає рішення про залишення її без задоволення, або постановляє окрему ухвалу на підставі ст. 249 КАС України.

З викладеного слідує, що встановлення статтями 382 - 383 КАС України різних способів судового контролю за виконанням рішень судів зумовлює і різні процесуальні форми реалізації позивачем права на ініціювання того чи іншого способу судового контролю. Як зазначалося, законодавцем встановлено не лише відмінні правила подання та розгляду заяв в порядку ст.ст. 382-383 КАС України, але й розмежовано повноваження суду щодо прийняття до розгляду цих процесуальних питань, тому їх об`єднання в одній заяві є недопустимим.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, що викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року по справі №556/2081/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Беручи до уваги вищевикладене, з огляду на невідповідність поданої ОСОБА_1 заяви приписам п.6 ч.2 ст.383 КАС України, об`єктивну наявність підстав для неможливості розгляду в одному провадженні заяви, що подана одночасно в межах ст. 382 КАС України та ст. 383 КАС України, враховуючи процесуальні вимоги ч. 1 ст. 382 КАС України, ч. 5 ст. 383 КАС України та ч. 2 ст. 167 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність повернення даної заяви без розгляду заявнику.

Керуючись ст.167, 241, 243, 248, 294, 295, 382, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 у справі №420/30633/24 протиправною та такою, що ускладнює виконання судового рішення і порушує права позивача, зобов`язання вчинити дії та стягнути кошти, які прийняті на виконання судового рішення, відповідно до вимог ст.383 КАС України повернути заяву без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА