Справа № 160/33670/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 січня 2026 року Справа №160/33670/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Врони., розглянувши заяву про самовідвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Врони О.В. за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання частково протиправним рішення та скасування пункту додатка,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпровської міської ради , в якому просить: рішення Дніпровської міської ради №43/27 від 21.09.2022 року "Про перейменування топонімів міста Дніпра, назви яких пов`язані з державою-агресором" визнати частково протиправним та скасувати пункт 25 додатка наведеного рішення у частині перейменування водного об`єкта «озеро» у «плесо».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 відмовлено у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, у заяві про звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору. відстрочення сплати судового збору у справі №160/33670/25.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання частково протиправним рішення та скасування пункту додатка, залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

ОСОБА_2 було подано до суду заяву про відвід судді Врони О.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Врони О.В. по справі №160/33670/25 - необґрунтованою. Передано матеріали адміністративної справи №160/33670/25 для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід судді.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді Врони О.В. була передана на розгляд судді Савченко А.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Врони О.В. у справі №160/33670/25.

Справу №160/33670/25 для продовження розгляду було передано судді Вроні О.В.

06.01.2026 з метою усунення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді справи №160/33670/25, суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Вроною О.В. подано заяву про самовідвід.

При вирішенні питання про наявність підстав для самовідводу судді, суд виходить з наступного.

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 40 КАС України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За ч. 1 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено Верховним Судом в ухвалі від 15 квітня 2024 року у справі №902/975/21, право на справедливий суд насамперед повинне забезпечуватися безсторонністю судді і у розгляді кожної судової справи має бути досягнутий баланс між незалежністю суддів та загальним сприйняттям їх судового рішення як такого, що прийняте безсторонньо, а вимога об`єктивної безсторонності надає додаткову важливу гарантії. Суд зважує на те, що у цьому аспекті навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішенняу справі «Де Куббер проти Бельгії», від 26.10.1984, Series А, № 86).

Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради 00Н від 27 липня 2006 року № 2006/23, визначають, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01 січня 2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984, А, № 86).

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в ухвалі від 30 січня 2024 року у справі № 902/1076/21.

Оскільки у вказаній справі позивачем заявлено судді відвід і ним подано до Вищої ради правосуддя скаргу про застосування до ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення, вищенаведені обставини, на думку судді, унеможливлюють подальший розгляд зазначеного адміністративного позову, оскільки утворюють підґрунтя виникнення сумнівів позивача стосовно неупередженості судді при розгляді справи, вчинення ним відповідних процесуальних дій та перешкоджає вирішенню спору у розумний строк.

Такі мотиви заявленого самовідводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають приписам ст. 36 КАС України, ст. 15 Кодексу суддівської етики.

Тому задля виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді, з метою забезпечення усунення будь-яких сумнівів у стороннього спостерігача, суд дійшов висновку про наявність обставин, за яких суддя Врона О.В. не може брати участі в розгляді цієї справи.

Виходячи з вищевикладеного, заява про самовідвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Врони О.В. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Врони О.В. у справі №160/33670/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання частково протиправним рішення та скасування пункту додатка.

Справу передати для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Врона