Справа № 240/28958/25
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/28958/25

категорія 112030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 05.06.2025 року № 1619/05, вручене у приміщенні Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради за адресою: 10008, місто Житомир, площа Польова, буд. 8, каб. 201, через місяць після його прийняття на вимогу, у вигляді (формі) листа від 05.06.2025 року №1619/05 на бланку "Управління соціального захисту населення Богунського району за адресою:10003, м. Житомир, вулиця Перемоги,55, тел.42-50-14" за підписом начальника Управління Михайла Якимів, за результатом розгляду заяви позивача про призначення їй компенсації за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі як особі, яка надає соціальну послугу з догляду на непрофесійній основі за ОСОБА_2 , що згідно медичного висновку є невиліковно хворою особою, яка позбавлена за станом здоров`я можливості самостійно пересуватися та самообслуговуватись;

- скасувати рішення Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 05.06.2025 року №1619/05 та зобов`язати Департамент соціальної політики Житомирської міської ради за результатом розгляду заяви позивача призначити компенсацію за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі з дати звернення із заявою.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Згідно з приписами частини першої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною п`ятою статті 160 КАС України, серед іншого, передбачено, що в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд зауважує, що способи захисту порушених прав фізичної та юридичної особи у сфері публічно-правових відносин визначаються статтею 5 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до пунктів 1 - 4, 10 частини 2 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Виходячи з цього, для зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд неодмінно повинен констатувати протиправний характер дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що слугують обов`язку суду зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити дії на відновлення порушеного права позивача.

Суд звертає увагу, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно із частиною 1 статті 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Обов`язок щодо визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача і задля цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України.

Виходячи з приписів КАС України, передумовою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є оскарження позивачем та встановлення судом факту допущення відповідачем протиправних дій, рішення чи бездіяльності.

Разом з тим, суд зауважує, що сформульована в першому абзаці прохальної частини позовної заяви вимога є надмірно об`ємною, водночас, вона не містить належної конкретизації змісту оскаржуваного рішення (про відмову чи задоволення). За відсутності чіткого визначення предмета оскарження суд позбавлений можливості встановити, які саме дії суб`єкта владних повноважень оскаржуються відмова у призначенні компенсації чи прийняття іншого рішення за результатами розгляду заяви позивача, а відтак і перевірити наявність або відсутність їх протиправності. За таких обставин застосування способу захисту у вигляді зобов`язання відповідача вчинити певні дії є неможливим.

Таким чином, позовні вимоги не відповідають вимогам статей 5 та 160 КАС України та потребують належного уточнення.

Також, додаючи до матеріалів справи лист від 05.06.2025 року №1619/05, складений Управлінням соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, та оскаржуючи рішення зазначеного органу, викладене у цьому листі, позивач, разом з тим, зазначає відповідачем Департамент соціальної політики Житомирської міської ради.

Зважаючи на вказане, позивачу слід визначитись з суб`єктним складом у цьому спорі.

Крім того, як встановлено ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, позивач не в повній мірі надала докази на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Зокрема, позивачем не надано документа, за яким її призначено надавачем соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі; копії заяви, з якою вона зверталась за призначенням компенсації за надані послуги та доданих до неї документів, доказів надання таких послуг ОСОБА_2 , доказів спільного проживання із зазначеною особою, яка потребує стороннього догляду, тощо.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 5, 161 КАС України, її слід залишити без руху, встановивши Позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви з її копіями відповідно до кількості учасників справи, з викладенням позовних вимог відповідно до вимог статті 5 КАС України та висновків суду, викладених у цій ухвалі;

- належно засвідчених копій документів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Н.М. Майстренко