Справа № 360/1998/25
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 січня 2026 року м. ДніпроСправа № 360/1998/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом Богач Віти Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Богач Віти Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якій позивач з урахуванням уточнення просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення ОСОБА_1 як особи, якій не здійснюється масовий перерахунок розміру пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виключити ОСОБА_1 із складу осіб, яким не здійснюється масовий перерахунок розміру пенсії;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення з 07.10.2009 перерахунку розміру пенсії в порядку, передбаченому ст. 27, 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 в порядку передбаченому ст. 27, 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не врахування періоду навчання, не здійснення запитів для отримання довідок та не врахування заробітної плати для розрахунку розміру пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області врахувати з 07.10.2009 до загального стажу весь стаж, зазначений в трудовій книжці та період навчання в Львівськму політехнічнму інституті з 1954 року до в 1959 року;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не врахування понаднормативного стажу, надбавки як дитині війни, надбавок за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області врахувати з 07.10.2009 заробітну плату для розрахунку розміру пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області врахувати з 07.10.2009 понаднормовий стаж 17 років 7 місяців 12 днів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області врахувати з 07.10.2009 надбавку як дитині війни, доплати за віком.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на неодноразові звернення представника позивача на виконання рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, зокрема, листом від 03.06.2025 повідомлено про проведення на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/1371/23 з 07.10.2009 відповідного перерахунку пенсії. Відповідачем зазначено про ненадання позивачем довідки про заробітну плату, внаслідок чого пенсія за статтею 27 Закону має нульове значення, що виключає можливість розрахунку розміру доплати за понаднормовий стаж. Повідомлено, що розмір пенсії з 07.10.2009 встановлено в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом; в квітні 2025 року позивачу з 01.01.2024 проведено перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб та її розмір становить 2361,00 грн.

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо перерахунку розміру пенсії, зокрема через визначення ОСОБА_1 особою, якій не здійснюється масовий перерахунок, та призначення неіснуючого виду пенсії в «твердому розмірі».

На думку позивача, відповідач у відповідності до вимог діючого законодавства, має самостійно витребувати довідку щодо заробітної плати на підставі записів трудової книжки, а в разі неможливості - витребувати від управління праці та соціального захисту населення та врахувати при розрахунку пенсії.

Крім того, станом на 2 вересня 1945 року вік ОСОБА_1 становив 7 років, у зв`язку із чим позивач має право на надбавку до пенсії, як дитині війни.

Ухвалою суду від 20.10.2025 позовну заяву Богач Віти Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відстрочено позивачу сплату судового збору у сумі 5813,76 грн до ухвалення судового рішення у справі. Розгляд справи визначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 позов Богач Віти Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху. Запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії за період з 07.10.2009 по 12.04.2025 включно та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вищевказаної ухвали представником позивача 30.12.2025 надано заяву, відповідно до якої просить:

визнати строк звернення до адміністративного суду таким, що не підлягає застосуванню;

визначити один судовий збір, сплату якого відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування вказаної заяви представником позивача зазначено таке.

Відповідно до ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Постановою Великої палати Верховного суду від 20 травня 2020 року по справі № 815/1226/18 «зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону № 1058-IV, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів».

Велика Палата Верховного Суду вважає, що статті 99, 100 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку поновленням виплати раніше призначених (нарахованих) пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009. Зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні зазначив, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Визначення періоду, з якого має бути призначено виплату пенсії, перераховано її розмір є обсягом позовних вимог, що регулюється Цивільним кодексом (строками давності) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», норми якого є спеціальними та мають пріоритет у застосуванні.

Право звернення до суду гарантовано конституцією України. Статті 122, 123 КАС України є завідомо неконституційними, не правовими положеннями, що не регулюють строки позовної давності та право звернення до суду. Статті 122, 123 КАС України спрямовані на обмеження доступу до правосуддя та порушення прав громадян.

Як наведено вище, наведені положення в будь-якому разі не можуть бути застосовані щодо виниклих правовідносин. Застосування ст.ст. 122, 123 КАС України до виниклих правовідносин є свідомим та цинічним обманом громадян.

Предметом даного позову є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Таким чином, законодавчі норми не обмежують будь-якими строками період, протягом якого проводиться перерахунок пенсій, у разі, якщо такий не проведений у встановлені строки з вини органів Пенсійного фонду України.

З вищенаведених підстав, представник позивача вважає, що строк звернення до адміністративного суду є таким, що не підлягає застосуванню.

Розглянувши клопотання представника позивача, яке надано на виконання ухвали суду від 29.12.2025, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Отже, питання щодо розподілу судового збору буде вирішуватись судом під час розгляду справи по суті.

Щодо доводів представника позивача про незастосування до спірних правовідносин строку звернення до суду, слід зазначити таке.

Представник позивача в обґрунтування наведених доводів посилається на постанову Великої Палати Верховного суду від 20 травня 2020 року по справі № 815/1226/18, в якій Суд вважає незастосовним норми статей 99, 100 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) до спорів, які виникли у зв`язку поновленням виплати раніше призначених (нарахованих) пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009, зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, тому поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком.

Разом з тим суд зауважує, що питання щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 було предметом спору в іншій справі № 360/1193/22 за позовом позов адвоката Акермана Олега Матвійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.07.2022 по справі № 360/1139/22, яке набрало законної сили 09.11.2022, частково задоволено позов ОСОБА_1 шляхом:

визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не поновлення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії за віком;

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести поновлення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з компенсацією втрати частини доходів.

Крім того, позивачем була оскаржена в судовому порядку бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 з урахуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при поновленні розміру пенсії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 360/1371/23 частково задоволено зазначений позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , зокрема:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 з урахуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редаціїї, чинній на відповідний період (за кожен місяць відповідного року), з відрахуванням фактично виплачених сум.

Натомість предметом спору у даній справі є правомірність дій відповідача щодо визначення ОСОБА_1 як особи, якій не здійснюється масовий перерахунок розміру пенсії, а також бездіяльності щодо: не здійснення з 07.10.2009 року перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 27, 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; не врахування періоду навчання; не здійснення запитів для отримання довідок та не врахування заробітної плати для розрахунку розміру пенсії; не врахування понаднормативного стажу, надбавки як дитині війни, надбавок за віком.

Таким чином, в даній справі позивачем оскаржуються дії та бездіяльність відповідача щодо не проведення подальших перерахунків вже поновленої на виконання рішення суду пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі його заяви. Тобто, предметом спору є перерахунок пенсії, а саме зміна її розміру та складових, що не є тотожнім поняттю призначення та/або поновлення пенсії.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18) та дійшла такого правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Водночас триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Отже, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Крім того, 21.10.2025 у справі № 460/10097/24 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду розглядав питання застосування строку звернення до адміністративного суду.

Суд у цій справі наголосив, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

З огляду на зазначене Судова палата дійшла висновку, що у спорах щодо перерахунку пенсійних виплат застосовується загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений частиною другою статті 122 КАС України.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.07.2022 у справі № 360/1193/22, ГУ ПФУ в Луганській області рішенням від 13.02.2023 № 83 проведено поновлення пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 відповідно до Закону № 1058, про що повідомлено позивача листом відповідача від 16.06.2023 № 3956-3752/ Ф-02/8-1200/23.

Зазначений лист разом із рішенням ГУ ПФУ в Луганській області від 13.02.2023 № 83 доставлено до особистого кабінету ОСОБА_1 на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України 16.06.2023, а також 19.06.2022 надіслано позивачу поштою рекомендованим листом на адресу, зазначену ОСОБА_1 у заяві ВЕБ-12001-Ф-С-23-105763 від 18.05.2023: АДРЕСА_1 , що підтверджується наданим відповідачем скріншотом з підсистеми ІКІС ПФУ «Документообіг».

Крім того, у листопаді 2023 року ОСОБА_1 було отримано виплату заборгованості з пенсії за період з 07.10.2009 по 31.10.2023, а також компенсації втрати частини доходів, та поточну пенсію за листопад 2023 року в сумі 49,86 грн.

Також, на виконання рішення суду від 22.01.2024 у справі № 360/1371/23, відповідачем у жовтні 2024 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на відповідний період (за кожен місяць відповідного року), з відрахуванням фактично виплачених сум.

Водночас, в розглядуваній справі предметом спору є незгода позивача із визначеним органом Пенсійного фонду розміром пенсії, зокрема: не визначення заробітної плати, не врахування понаднормативного стажу, надбавки 70-річним, періоду навчання, надбавки як дитині війни, надбавок за віком, що не була предметом спору у справі № 360/1371/23.

При цьому, інформація про розмір пенсійної виплати та її склад, розрахунок стажу та розрахунок заробітної плати згідно рішення відповідача від 13.02.2023 № 83 були відомі ОСОБА_1 з часу отримання ним листа ГУ ПФУ в Луганській області від 16.06.2023 № 3956-3752/Ф-02/8-1200/23, а також з часу отримання ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 07.10.2009 по 31.10.2023, компенсації втрати частини доходів та поточної пенсії за листопад 2023 року - у листопаді 2023 року.

Натоміть до суду із вказаним позовом позивач звернувся 13.10.2025, тобто за вимогами за період з 07.10.2009 по 12.04.2025 позивач звернувся до суду поза межами шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

На пропозицію суду надати клопотання про поновлення строку за період з 07.10.2009 по 12.04.2025, представником такого клопотання не надано та заявлено про незастосування до справ такої категорії строків звернення до суду.

Отже, на виконання вимог ухвали суду клопотання про поновлення строку представником позивача не надано, а посилання представника позивача в наданій заяві, судом до уваги не беруться, оскільки є необґрунтованими з підстав наведених судом вище.

Згідно з частинами першою, другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 КАС України).

Відповідно до частин першої, шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Богач Віти Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з з 07.10.2009 по 12.04.2025, без розгляду, оскільки представником позивача не надано клопотання про поновлення строку звернення до суду, а підстави, наведені у заяві на виконання вимог ухвали суду від 29.12.2025, судом визнаються неповажними.

Відповідно до ч. 14 ст. 171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд продовжує розгляд справи в частині позовних вимог з 13.04.2025.

Керуючись ст.ст. 121, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про визнання строку звернення до адміністративного суду таким, що не підлягає застосуванню.

Визнати не поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з з 07.10.2009 по 12.04.2025.

Залишити без розгляду позовну заяву Богач Віти Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог за період з 07.10.2009 по 12.04.2025.

Продовжити розгляд адміністративної справи за позовом Богач Віти Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог за період з 13.04.2025.

Роз`яснити позивачу, що після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, позивач має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, в частині залишення позовної заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян