Справа № 440/5297/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 р. Справа № 440/5297/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025, головуючий суддя І інстанції: В.І. Бевза, повний текст складено 14.08.25 по справі № 440/5297/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ"

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС в Дніпропетровській області №276 від 16.04.2025р про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2400180 терміном дії з 08.11.2024 року до 08.11.2029 року, видану ТОВ П.РІТЕЙЛ на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "П. РІТЕЙЛ" задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС в Дніпропетровській області №276 від 16.04.2025 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2400180 терміном дії з 08.11.2024 до 08.11.2029, видану ТОВ П.РІТЕЙЛ на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "П. РІТЕЙЛ" судовий збір у сумі 3028, 00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень). Скасовано заходи забезпечення позову постановлені ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 у цій справі після набрання цим рішенням суду законної сили.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу , вважає, що при його прийнятті судом порушено норми матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає , що суд першої інстанції при ухваленні даного рішення не з`ясував всі обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, не надав їм належну оцінку, не дослідив наявні у справі докази. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 у справі №440/5297/25 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «П.РІТЕЙЛ».

ТОВ «П.РІТЕЙЛ» подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та формальними, а рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням вимог законодавства: при повному з`ясуванні обставин, які мали значення для правильного вирішення справи, з дотриманням порядку дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів, з дотриманням вимог щодо застосування норм матеріального та процесуального права, а отже є таким, що відповідає завданню адміністративного судочинства, а також вимогам щодо законності та обґрунтованості судового рішення. Просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 року у справі №440/5297/25 без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа .

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "П. РІТЕЙЛ" створене та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 15.06.2022 року, номер запису 000063404.

Основним видом здійснення Товариством господарської діяльності згідно КВЕД є: роздрібна торгівля пальним (основний) (47.30), а також іншими супутніми товарами.

Господарська діяльність ТОВ "П. РІТЕЙЛ" здійснюється на автозаправних станціях, що знаходиться в користуванні товариства на підставі договорів оренди, зокрема на АЗС, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5.

Інспекторами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області проведена фактична перевірка ТОВ "П. РІТЕЙЛ" з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним.

За результатами перевірки складений відповідний акт фактичної перевірки від 31.03.2025 № 1428/04-36-09-02/44796056, в якому встановлені порушення ТОВ П.РІТЕЙЛ () на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5, зареєстровано акцизний склад з уніфікованим номером 1021968, зареєстрований акцизний склад з уніфікованим номером 1022127.

Відповідно до довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри на акцизному складі з уніфікованим номером 1022127 введено в експлуатацію 5 резервуарів, а саме: резервуар АГЗП, серійний №355, загальним об`ємом 10,5 м. куб.; резервуар РГС-10, серійний №1072, загальним об`ємом 10,0 м.куб.; резервуар РГС-10, серійний №1071, загальним об`ємом 10,0 м.куб.; резервуар РГС-25, серійний №2213, загальним об`ємом 25,0 м.куб.; резервуар РГС-25, серійний №2155, загальним об`ємом 25,0 м.куб.

Під час фактичної перевірки наданий Х-звіт від 19.03.2025 12:38:31, відповідно до якого залишки пального наступні: газ нафтовий скраплений загальним об`ємом 3467,56 л. (на початок зміни Документ сформований в системі Електронний суд 20.05.2025 7 3467,56 л.); бензин автомобільний А-95-Свро5-Е загальним об`ємом 4171,39 л. (на початок зміни 4171,39 л.); Паливо дизельне ДП-З-Свро-ВО загальним об`ємом 27405,81,0 л. (на початок зміни 28264,57 л.).

Згідно із наданим ТОВ П.РІТЕЙЛ () змінного звіту АЗС №0355 з 19.03.2025 11:36:46 по 19.03.2025 18:46:11 залишки пального на початок зміни наступні: газ нафтовий скраплений загальним об`ємом 3467,56 л.; бензин автомобільний А-95-Євро5-Е загальним об`ємом 4171,39 л.; паливо дизельне ДП-З-Євро-ВО загальним об`ємом 32784,57.

На підставі отриманої звітності констролююим органом в акті перевірки здійснений висновок, що ТОВ П.РІТЕЙЛ () на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5, здійснює зберігання з метою реалізації не облікованого пального, а саме паливо дизельне ДП-З-Євро-ВО обє`мом 4520,0 л, чим порушений підпункт 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

ТОВ П.РІТЕЙЛ () подані заперечення від 14.04.2025 №14/04-2025/02 (вх. до ГУ від 15.04.2025 №47212/6) до акта фактичної перевірки від 31.03.2025 № 1428/04-36-09- 02/44796056, який направлений товариству 02.04.2025 (відповідно до №072 трекінгу листа Укрпошти)

За результатами розгляду заперечень висновки акта від 31.03.2025 № 1428/04-36-09-02/44796056 - залишити без змін, а заперечення - залишити без задоволення, про що листом від 28.04.2025 №39262/6/04-36-09-02-06 повідомлено ТОВ П.РІТЕЙЛ ().

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області прийняте Розпорядження від 16.04.2025 №276 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2406768.

Рішенням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.04.2025 №276 припинена дія ліцензії №2400180 терміном дії з 08.11.2024 до 08.11.2029, виданої ТОВ П.РІТЕЙЛ на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5.

Заявнику анульована (припинена) ліцензія на роздрібну торгівлю пальним, відповідно до витягу із розпорядження.

Не погоджуючись з оскарженими розпорядженнями, позивач звернувся з означеною позовною заявою до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення податкового органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог , виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27.07.2024 р. набрав чинності Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 р. № 3817-IX (в подальшому - Закон №3817-ІХ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Пунктом 40 частини 1 статті 1 Закон №3817-ІХ визначено, що ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону №3817-ІХ, дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування, який надав відповідну ліцензію, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Згідно з ч. 5 ст. 46 Закону 3817-IX, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності набирає чинності на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків.

У разі якщо за результатами адміністративного або судового оскарження рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності рішення прийнято на користь платника податку, то ліцензія, що була припинена таким рішенням органу ліцензування, вважається діючою з дати її припинення.

Приписами ч. 10 ст. 46 Закону №3817-IX, датою припинення дії ліцензії є день набрання чинності рішенням про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону №3817-ІХ, у рішенні про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності зазначаються: 1) реквізити (номер і дата) рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (дата у форматі ДДММРРРР); 2) найменування та код органу ліцензування, що прийняв рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності; 3) реєстраційний номер ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, дія якої припинена; 4) вид ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, дія якої припинена; 5) реквізити суб`єкта господарювання: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ; для фізичних осіб - підприємців - прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), місцезнаходження (адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування), за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та/або номер паспорта (для фізичних осіб, які мають право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); для осіб, уповноважених на ведення обліку діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи, та осіб, які є відповідальними за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договорів, - найменування та код уповноваженої особи згідно з ЄДРПОУ і податковий номер, наданий такій особі під час взяття на облік договору згідно з пунктом 63.6 статті 63 та пунктом 64.6 статті 64 Податкового кодексу України; для іноземних суб`єктів господарської діяльності - найменування та податковий номер постійного представництва; 6) підстава/підстави та опис підстав (обґрунтування) для прийняття рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності із зазначенням відповідного пункту частини другої цієї статті; 7) строк набрання чинності рішенням про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності; 8) строк і порядок оскарження рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (у тому числі найменування та місцезнаходження податкового органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). На рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності накладається кваліфікована електронна печатка податкового органу.

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2025 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 276 про припинення дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним № 2400180, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "П.РІТЕЙЛ" на автозаправочну станцію за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5. Як підстава в оспорюваному рішенні вказаний п. 28 ч. 2 ст. 46 Закону №3817-ІХ - факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отимав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним - зберігання та/або реалізації необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті перевірки, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку - перевищує 15 відсотків) чи 2 відсотки об`єму відповідного резервуара.

Зі змісту оспорюваного рішення неможливо встановити, яке саме порушення встановлено контролюючим органом, що слугувало підставою для прийняття оспорюваного рішення: факт зберігання чи факт реалізації необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки, чи обидва такі факти.

Отже, оспорюване рішення всупереч вимогам п. 6 ч. 3 ст. 46 Закону №3817-ІХ не містить такого обов`язкового реквізиту, як опису підстав (обґрунтування) для прийняття оспорюваного рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Актом перевірки від 31.03.2025 № 1428/04-36-09-02/44796056 встановлено, що ТОВ «П.РІТЕЙЛ» () на АЗС за адресою: Дніпропетровська область. Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5, зареєстровано акцизний склад з уніфікованим номером 1022127.

Відповідно до довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри на акцизному складі з уніфікованим номером 1022127 введено в експлуатацію 5 резервуарів, а саме: - резервуар АГЗП, серійний №355, загальним об`ємом 10,5 м. куб.: - резервуар РГС-10, серійний №1072, загальним об`ємом 10,0 м.куб.; -резервуар РГС-10, серійний №1071, загальним об`ємом 10,0 м.куб.; - резервуар РГС-25, серійний №2213, загальним об`ємом 25,0 м.куб.: - резервуар РГС-25, серійний №2155, загальним об`ємом 25,0 м.куб.

В ході фактичної перевірки перевіряючим надано Х-звіт від19.03.2025 12:38:31 (Додаток 1), відповідно до якого залишки пального наступні: - газ нафтовий скраплений загальним об`ємом 3467,56 л. (на початок зміни 3467,56 л.); - бензин автомобільний А-95-Євро5-Е загальним об`ємом 4171,39 л. (на початок зміни 4171,39 л.); - Паливо дизельне ДП-3-Євро-ВО загальним об`ємом 27405,81,0 л. (на початок зміни 28264,57 л.)

Згідно наданого ТОВ «П.РІТЕЙЛ» () Змінного звіту АЗС №0355 3 19.03.2025 11:36:46 19.03.2025 18:46:11 залишки пального на початок зміни наступні: - газ нафтовий скраплений загальним об`ємом 3467,56 л.; - бензин автомобільний А-95-Євро5-Е загальним об`ємом 4171,39 л.: - паливо дизельне ДП-3-Євро-ВО загальним об`ємом 32784,57.

Враховуючи вищенаведене, ТОВ «П.РІТЕЙЛ» () на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, реалізації Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5, здійснює зберігання з метою не облікованого пального, а саме паливо дизельне ДП-3-Євро-ВО обє мом 4520,0 л.

В акті перевірки також вказано, що ТОВ «П.РІТЕЙЛ» () несвоєчасно подано довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального за 30.12.2024, 31.12.2024 та 22.02.2025 на акцизному складі пального з уніфікованим номером 1022127.

Згідно висновку перевірки встановлено порушено ст. 230.1.3 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями).

ТОВ П.РІТЕЙЛ () подані заперечення від 14.04.2025 №14/04-2025/02 (вх. до ГУ від 15.04.2025 №47212/6) до акта фактичної перевірки від 31.03.2025 № 1428/04-36-09- 02/44796056, до яких додано копії журналів обліку надходження газу вуглеводного скрапленого та нафтопродуктів, копії товарно-транспортних накладних, копії змінних звітів №17-НП, №14-ГС за 19.03.2025 року, копії Z-звітів за 19.03.2025 року, квитанції №2 до щоденних добових довідок, копія поштового конверта, роздруківка поштового трекінга.

Відповідно до підпункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Абзацом другим пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Таким чином у разі якщо до закінчення перевірки або протягом десяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Верховний Суд вже неодноразово аналізував зазначені норми податкового законодавства (зокрема у постановах від 24.04.2025 у справі № 300/1388/24, від 24.12.2024 у справі №640/20970/22, від 28.03.2023 у справі № 810/3270/16, від 27.06.2019 у справі № 806/343/17) та дійшов висновку, що закріпленому у пункті 86.7 статті 86 Податкового кодексу України праву платника податків подати до контролюючого органу заперечення на акт перевірки кореспондує визначений цією ж нормою обов`язок контролюючого органу розглянути такі заперечення, надавши платнику податків відповідь, та врахувати результати розгляду заперечень при прийнятті рішення про визначення грошових зобов`язань. У постанові від 20.11.2018 у справі №826/285/15 Верховний Суд вказав, що зміст пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України дає підстави для висновку про те, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення податковим органом повинні враховуватися не лише висновки акта перевірки, а й результати розгляду заперечень платника податків на такий акт як його невід`ємної частини.

У постанові Верховного Суду від 27 квітня 2022 року у справі № 420/13197/20 зазначено, що наслідки, передбачені пунктом 44.6 статті 44 ПК України, стосуються документів, що відповідають сукупно наступним умовам: це документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки; на підставі яких платник веде облік доходів, витрат та інших показників; безпосередньо пов`язані із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань; їх зберігання є законодавчим обов`язком платника податків; а вимога щодо їх надання містилася у належно оформленому запиті контролюючого органу.

Тобто, у пункті 44.6 ПК України йдеться саме про ненадання документів, які є мінімально необхідними для відображення операцій у податковому та бухгалтерському обліку. Інші документи перебувають поза межами дії норми пункту 44.6 статті 44 ПК України, про що Верховний Суд зробив висновок у постанові від 20 грудня 2021 року у справі № 200/6804/19-а.

Тобто , платник податків має право на подання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після закінчення такої перевірки. Проте реалізація такого права має здійснюватися відповідно до вимог, встановлених ПК України, і до прийняття рішення за результатами такої перевірки.

Поряд з цим, факт відмови надання платником податків документів під час податкової перевірки повинен фіксуватися у визначений законом спосіб, а саме шляхом складання акта про відмову у наданні документів. Про це Верховний Суд неодноразово вказував, зокрема, у постановах від 26.01.2021 у справі №814/3617/14, від 03.03.2021 у справі №824/638/18-а, від 08.09.2022 у справі №640/26351/20, від 11.07.2023 у справі №822/554/17, від 10.01.2023 у справі №814/876/16 тощо).

Однак, з матеріалів справи вбачається , що контролюючий орган залишив ці документи поза увагою у відповіді на заперечення №39257/6/04-36-09-02-06 від 28.04.2025.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем надано податковому органу документи, які свідчать про оприбуткування (облік) нафтопродуктів та скрапленого вуглеводного газу за місцем їх реалізації.

Акт фактичної перевірки не заперечує факт надання в ході проведення фактичної перевірки ТОВ П.РІТЕЙЛ документів, що підтверджують надходження та облік пального в повному обсязі, який знаходиться на АЗС.

В описовій частині акту зазначено про надання товарно-транспортних накладних, Х-звіту з РРО, ліцензії на право торгівлі пальним; товарно-транспортні накладні, договір постачання, договір оренди АЗС, дозвола Держпраці на роботи та на устаткування; свідоцтва про повірку рівнемірів-лічильників, формуляри на ПРК, журнали обліку надходження нафтопродуктів та газу вуглеводного скрапленого, змінні звіти за формою №17-НП, №14-ГС, та в додатках до акта перевірки щодо наданих ТОВ П.РІТЕЙЛ документів на 110 аркушах.

При цьому , колегія суддів звертає увагу , що в акті перевірки відповідачем не конкретизовано, які саме документи не були надані позивачем під час проведення перевірки.

Відповідно до п. 28 ч. 2 ст. 46 Закону №3817-ІХ, підставами для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності є: факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального, крім ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки, - зберігання та/або реалізації необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки або в рішенні суду, яке набрало законної сили, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - перевищує 15 відсотків) чи 2 відсотки об`єму відповідного резервуара; факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки, зберігання необлікованого пального, встановлений контролюючим органом в ході перевірки та зафіксований в акті такої перевірки або у рішенні суду, яке набрало законної сили, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 10 відсотків обсягу залишків пального. Об`єм необлікованого пального визначається в літрах та/або кілограмах. Методика визначення об`єму необлікованого пального встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що матеріали фактичної перевірки, оформленої актом від 31.03.2025 № 1428/04-36-09-02/44796056, та його додатки, що є невід`ємною частиною акту перевірки, не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення контролюючим органом факту здійснення позивачем реалізації товарів (пального), які не обліковані у встановленому порядку.

Колегія суддів зазначає, що способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів, відповідно до Інструкції №281/171/578/155 регулює порядок проведення інвентаризації нафти та нафтопродуктів на підприємствах.

Відповідно до пп.10.2.1 пункту 10.2 Інструкції № 281, приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

За приписами пп.10.2.10 пункту 10.2 Інструкції № 281, на підставі ТТН та акту приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП (додаток 14).

У відповідності до пп.10.3.1.3 пункту 10.3 Інструкції № 281 облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Згідно з положеннями пп.10.4.1 пункту 10.4 Інструкції № 281, на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС №17-НП.

Підпунктом 10.4.2 пункту 10.4 Інструкції № 281 передбачено, що під час приймання-передавання зміни оператори АЗС:

- визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи «обліковий залишок попередньої зміни»), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок);

- вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок);

- роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті;

- передають залишок готівки;

- перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК.

У разі встановлення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі в границях відносної похибки методу вимірювання маси згідно з ГОСТ 26976 зміна передається і приймається за обліковим залишком нафтопродукту. Перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення фіксується у змінному звіті. У разі перевищення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі понад зазначених норм керівництво повинно вжити заходів щодо проведення позачергової інвентаризації. До встановлення обставин перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення обліковий залишок не корегується.

Згідно з пп.10.4.3 пункту 10.4 Інструкції № 281, після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою №17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий залишається на АЗС.

За змістом пп.16.1 пункту 16 Інструкції № 281, матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою №17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий залишається у матеріально відповідальної особи.

Підпунктом 16.2 пункту 16 Інструкції № 281 встановлено, що бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ПРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі № 17-НП, та надходження готівки.

Способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Розділ 13 Інструкції №281/171/578/155 регулює порядок проведення інвентаризації нафти та нафтопродуктів на підприємствах.

Відповідно до пункту 13.5 Інструкції №281/171/578/155 для здійснення інвентаризації розпорядчим документом керівника підприємства створюються робочі і постійно діючі інвентаризаційні комісії, до складу яких залучаються особи, що мають досвід здійснення інвентаризації. Забороняється вводити до складу робочої інвентаризаційної комісії головного бухгалтера підприємства та матеріально відповідальних осіб. Забороняється призначати головою робочої інвентаризаційної комісії у тих самих матеріально відповідальних осіб одного й того самого працівника два рази підряд. Розпорядчим документом керівника підприємства установлюються терміни початку та завершення робіт з інвентаризації.

Пунктом 13.13 Інструкції №281/171/578/155 передбачено, що результати вимірювань у резервуарах і технологічних трубопроводах інвентаризаційною комісією заносяться до журналу реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №7-НП, а також до акта вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №3-НП (додаток 26). Розрахунки наявності нафти та/або нафтопродуктів у технологічних нафтопродуктопроводах підприємств заносяться до відомості наявності нафтопродуктів (нафти) у технологічних нафтопродуктопроводах за формою №23-НП (додаток 27) та на АЗС до відомості нафтопродуктів у технологічних трубопроводах АЗС за формою №35-НП (додаток 28).

Отже, співставлення даних обліку звітів АЗС за формою N 16-НП та N 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів, є належним та правомірним способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів (якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постанові від 08.09.2020 у справі №823/990/16.

Відповідно до Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики № 332 від 03.06.2002, приймання СВГ, що надійшов автомобільним транспортом від постачальників, проводиться вантажоодержувачем на підставі видаткових та товаротранспортних накладних та документів про якість (паспортів) на СВГ. Видаткова та товаротранспортна накладні є підставою для оприбуткування СВГ за складським та бухгалтерським обліком підприємства. Інформація про кількість СВГ, що надійшов на підприємство в автоцистернах, зазначається у журналі оперативного обліку СВГ за формою № 2-ГС і після здавання звіту матеріально відповідальною особою в бухгалтерію оприбутковується за бухгалтерським обліком. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою № 14-ГС.

Співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП та № 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів, є належним та правомірним способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів (якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку).

Отже, станом на час проведення фактичної перевірки, оформленої актом від 31.03.2025 № 1428/04-36-09-02/44796056, єдиним можливим способом перевірки наявності необлікованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою №16-НП та №17-НП та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Як випливає зі змісту акту фактичної перевірки від 31.03.2025 № 1428/04-36-09-02/44796056, такої різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС, та кількістю реалізованих нафтопродуктів, перевіряючі не встановили.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підпунктами 4.2.5.4-4.2.5.6 пункту 4.2 Інструкції №281/171/578/155 передбачено, що для дистанційного керування паливно-роздавальними колонками мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.

Місцеве керування паливно-роздавальними колонками має передбачати можливість функціонування з РРО.

Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1 % від об`єму відпущених пального або олив.

Наведені вище положення свідчать про те, що після оприбуткування нафтопродуктів, дані лічильника сумарного обліку паливно-роздавальних колонок, система керування паливно-роздавальними колонками та реєстратори розрахункових операцій діють як одне ціле та не повинні мати розбіжностей даних більш ніж на 0,1%.

Таким чином, реєстратор розрахункових операцій є носієм доказової інформації про обіг пального на АЗС.

Акт фактичної перевірки не заперечує факт надання в ході проведення фактичної перевірки ТОВ «П.РІТЕЙЛ» документів, що підтверджують надходження та облік пального в повному обсязі, який знаходиться на АЗС. В описовій частині Акта зазначено про надання товарно-транспортних накладних, Х-звіту з РРО, журналів обліку надходження нафтопродуктів та газу скрапленого, змінних звітів АЗС, та в додатках до Акта перевірки щодо наданих Товариством документів на 109 аркушах.

Позивач стверджує, що ТОВ П.РІТЕЙЛ у відповідності до вимог законодавства здійснюється облік товарно-матеріальних цінностей, в тому числі пального, а на господарській одиниці за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5, забезпечується ведення журналів та форм, а саме: при надходженні нафтопродуктів та ГВС на АЗС здійснюються необхідні записи в журналах про їх надходження на підставі ТТН, інформація про відповідну кількість та вид пального вноситься до реєстратора розрахункових операцій, а інформація про кількісний та оперативний рух нафтопродуктів та газу скрапленого вносяться до форми 17-НП та 14-ГС.

У журналах обліку надходження газу вуглеводного скрапленого та нафтопродуктів зроблено відповідні записи про оприбуткування пального в повному обсязі, що надійшло на АЗС, згідно товарно-транспортних накладних, в тому числі дизельного палива, інформація про відповідну кількість пального, зокрема дизельного, внесена до реєстратора розрахункових операцій, інформація про оперативний контроль кількісного руху пального на АЗС за 19.03.2025 міститься у змінному звіті за формою 17-НП, в тому числі і щодо обліку дизельного палива в кількості 32784,57,00 літрів. Дані, що містяться в змінному звіті за 19.03.2025 року та Z-звіті за 19.03.2025 року, про кількість пального, в тому числі дизельного палива станом на кінець зміни відповідають даним наведеним контролюючим органом в акті фактичної перевірки.

У спірному випадку співставлення даних обліку звіту АЗС за формою № 17-НП та даних Х-звіту з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах не мають розбіжностей.

Щодо висновків контролюючого органу про несвоєчасне подання довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального за 30.12.2024, 31.12.2024 та 22.02.2025 на акцизному складі пального з уніфікованим номером 1022127, колегія суддів зазначає, що такі спростовуються квитанціями № 2 до таких довідок.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильних висновків, що відповідачем не доведено факту здійснення позивачем, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним № 2400180, зберігання та/або реалізації необлікованого пального, об`єм якого перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального.

Із врахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Дніпропетровській області №276 від 16.04.2025 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2400180 терміном дії з 08.11.2024 до 08.11.2029, видану ТОВ «П.РІТЕЙЛ» на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Нижньодніпровська, будинок 5.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 по справі № 440/5297/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко