Справа № 591/3289/25
Суддя: Косар А. І.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3289/25
Провадження № 2-а/591/205/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Косар А. І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 591/3289/25 про визнання протиправною та скасування постанови

сторони та інші учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - Огорілко Юрій Миколайович

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1

вимоги позивача:

- визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 , №X 03/25-04/1 від 11 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

та установив:

Історія справи

31.03.2025 позивач подав до суду вказаний адміністративний позов. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 11 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковником ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.З ст. 210-1 КУпАП № X 03/25-04/1 від 11.03.2025 р. стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, відсутні жодні докази факту адміністративного правопорушення ОСОБА_1 у спірній ситуації, його вина, а також грубо порушена процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності виходячи з наступного. Відсутність вини ОСОБА_1 у правопорушенні, що є предметом спору та факту самого порушення. Згідно з описовою частиною спірної постанови визначено, що "11.03.2025 року о 14 год. 20 хв, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ... було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 ,. законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного Р (М) ТЦК та СП згідно абзацу 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ...». Однак: а) постанова не містить фактичних обставин правопорушення (коли виник обов`язок, коли мав пройти огляд, за яких обставин), а лише посилання на нормативні акти; б) норма абз. З ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"' визначає, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Однак спірною постановою не визначено жодних рішень ВЛК чи ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно з якими виник спірний обов`язок ОСОБА_1 ; в) до постанови не долучено жодних доказів, не здійснено жодних посилань на докази, і у самій постанові відсутні будь-які докази (конкретні повістки, розпорядження ВЛК чи ІНФОРМАЦІЯ_5 тощо), що підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні, що визначене спірною постановою. У спірній ситуації наявний протокол про адміністративне правопорушення X 03/25-04/1 від 01.03.2025 року, згідно з яким: а) він не містить фактичних обставин правопорушення (коли виник обов`язок, коли мав пройти огляд, за яких обставин), а лише посилання на нормативні акти; б) норма абз. З ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначає, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Однак протоколом не визначено жодних рішень ВЛК чи ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно з якими виник спірний обов`язок ОСОБА_1 ; б) до протоколу не долучено доказів, не здійснено жодних посилань на докази, і у самій постанові відсутні будь-які докази (конкретні повістки, розпорядження ВЛК чи ІНФОРМАЦІЯ_5 тощо), що підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні, що визначене спірною постановою.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07.04.2025 відкрите провадження у справі за цим позовом, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 18.04.2025 в системі «Електронний Суд» подав до суду відзив, у якому зазначив, що 11.08.2025 уповноваженою особою - командиром 3 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який відповідає приписам КУпАП та містить всі необхідні реквізити. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення було:- роз`яснено суть вчиненого порушення (відмова від проходження військово лікарської комісії), зміст ст. 63 Конституції України, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, що засвідчено власноручним підписом Позивача;- запропоновано надати письмові пояснення з приводу вчиненого проступку, де Позивач зазначив, що добровільно відмовляється від проходження військово лікарської комісії, причина збір документів, медичних заключень;- зафіксовано факт відсутності будь-яких заяв, клопотань і зауважень;- у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, повідомлено про наступний розгляд справи, призначений на 11.03.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , каб. № 102 (тобто не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи), що засвідчено власноручним підписом Позивача;- надано Позивачу другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення № Х 03/25-04-1, що засвідчено власноручним підписом Позивача. Зважаючи на вищевикладене, ІНФОРМАЦІЯ_6 виконано обов`язок, в частині повідомлення особи про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення оскільки, особа, яка притягується до відповідальності, знає про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Отже, зазначений протокол відповідає приписам Кодексу України про адміністративні правопорушення та містить всі необхідні реквізити. Як вбачається із фабульної частини оскаржуваної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № Х 03/25-04-1 від 11.03.2025, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушив законодавство про мобілізацію та мобілізаційну підготовку під час дії особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану в частині обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно із рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив абзац 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 01.03.2025 громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_7, як порушника правил військового обліку, де йому було вручено Повістку № 1493 про необхідність проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення до військової служби. Зміст Повістки доведено до Позивача, а саме щодо необхідності проходження військово-лікарської комісії у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 о 9 год 00 хв 02.03.2025, проте Позивач висловив відмову щодо підпису про ознайомлення в Повістці та проходження медичного огляду. Отже, відповідно до Повістки № 1493 до Позивача було доведено необхідність про проходження військово-лікарської комісії 02.03.2025. Громадянину ОСОБА_1 , було видано направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я за вих. № 897 від 01.03.2025 та картку обстеження та медичного огляду, запис міститься в Книзі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаними для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, даний громадянин категорично відмовився від проходження військово-лікарської комісії. Даний факт засвідчено в адміністративному протоколі № Х 03/25-04-1 від 01.03.2025, де зазначив, що добровільно відмовляється від проходження медичного огляду, так як має необхідність зібрання документів та медичних заключень. Крім того, даний факт засвідчений у заяві від 01.03.2025 написаній власноруч ОСОБА_1 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та у картці обстеження та медичного огляду, де також власноруч зазначена відмова адмінпритягуємого від проходження військово-лікарської комісії. У разі незгоди із направленням на медичний огляд ВЛК позивач мав право оскаржити його у встановленому чинним законодавством порядку. Питання тривалості проходження військово-лікарської комісії, подання і розгляд медичних документів про стан його здоров`я здійснюється при проходженні ВЛК, а не при направленні військовозобов`язаного на ВЛК, ІНФОРМАЦІЯ_6 не вчинялися жодні дії щодо вчинення перешкод у проходженні позивачем ВЛК та можливості надання Позивачем лікарям ВЛК медичних документів про стан його здоров`я, в тому числі і результатів обстежень, направлення на які надаються під час проходження військовозобов`язаними ВЛК. Тому апелювання позивача до необхідності надання йому часу для збору медичних документів є нерелевантним аргументом. Зважаючи на вищевикладене, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки № 1493 та направлення на проходження медичного огляду № 897, а в протоколі № Х 03/25-04-1 зазначив, що від проходження ВЛК добровільно відмовляється, причиною відмови зазначив необхідність зібрання документів та медичних заключень, отже Позивач фактично відмовився від проходження медичного огляду, оскільки на медичний огляд ОСОБА_1 в зазначений строк та час не прийшов. Крім того, на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, про час та місце розгляду якого був повідомлений належним чином, не надав доказів того, що він почав проходити медичний огляд з наявними у нього медичними документами. Таким чином, відмова позивача пройти ВЛК за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 була вірно кваліфікована як дії, які містять склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Тому просить, суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 в системі «Електронний Суд» копію ухвали про відкриття провадження отримав 10.04.2025, правом подачі відзиву не скористався.

Згідно розпорядження керівника апарату Зарічного районного суду м. Суми Шевченко А. М. № 185 від 23.12.2025 у зв`язку з призначенням Сидоренко А. П. суддею Сумського апеляційного суду здійснено повторний автоматизований розподіл вищезазначеної справи, яка згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 передана для розгляду головуючому судді Косар А. І.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02.01.2026 вказану справу прийнято до провадження судді Косар А. І.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 № Х 03/25-04-1 від 11.03.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25500 грн. Суть правопорушення: 11.03.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушив законодавство про мобілізацію та мобілізаційну підготовку під час дії особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану в частині обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно із рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив абзац 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 5).

Зазначене у постанові, є аналогічним викладеному у складеному протоколі № Х 03/25-04/1 від 01.03.2025 відносно позивача (а.с. 6).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з постановою № Х 03/25-04/1 стала відмова позивача від проходження ВЛК.

Нормами пункту 74 Порядку № 560 закріплено, що військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилається в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з урахуванням вимог пункту 74-3 цього Порядку.

Особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Cил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис.

Направлення на медичний огляд військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в СБУ, а також військовозобов`язаних, які виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації в обраному ними підрозділі, органі, закладі, установі СБУ, здійснюється у порядку, визначеному Головою СБУ.

Додатком 11 Порядку № 560 визначено форму направлення, для встановлення придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби за станом здоров`я, у певному медичному закладі, у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Таким чином, з вищевказаного вбачається, що процедурі проходження на військово-лікарській комісії медичного огляду передує:

- формування повістки про виклик військовозобов`язаного для проходження відповідного огляду та її вручення особі;

- видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою, згідно з додатком 11 до Порядку № 560;

- реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою, згідно з додатком 12 до Порядку № 560.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для проходження особою медичного огляду на військово-лікарській комісії є отримання особою відповідної повістки на проходження військово-лікарської комісії із зазначенням мети виклику - проходження ВЛК.

Відповідно до пункту 47 зазначеної постанови у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 41 вказаної постанови належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

На підтвердження оповіщення позивача про виклик для проходження ВЛК відповідачем надано копію повістки №1493 на проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період, направлення для встановлення придатності під час мобілізації, копію картки обстеження та медичного огляду та заяву ОСОБА_4 про відмову від проходження ВЛК.

Журнал реєстрації направлень на ВЛК, відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки, відповідачем не надано.

Надані докази не можуть вважатися такими, які підтверджують належне, у порядку, встановленому законом, оповіщення позивача про необхідність явки для проходження військово - лікарської комісії. Відтак, наданими доказами не підтверджується факт неявки належним чином повідомленого військовозобов`язаного для проходження ВЛК.

Відповідачем надана суду заява відмови від проходження ВЛК.

Суд критично оцінює додану до відзиву на позов заяву відмови від проходження ВЛК ОСОБА_1 від 01.03.2025, оскільки не надано належних та допустимих доказів відмови позивачем від отримання такого документу як направлення на військово-лікарську комісію.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У даному конкретному випадку складені процесуальні документи стосовно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Вищевикладене свідчить про те, що уповноваженою особою ТЦК та СП не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, на яку накладається адміністративне стягнення, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у Постанові про накладення адміністративного стягнення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

За таких обставин винесення 11.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 оскаржуваної постанови № Х 03/25-04/1 не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 210-1 ч. 3 КУпАП поза розумним сумнівом.

Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зважаючи на викладене, суд не надає детальної оцінки аргументам сторін по суті адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності згідно з оспорюваною постановою.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Наведеним положенням кореспондують норми статті 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити, скасувати оскаржувану постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення, згідно пункту 3 частини третьої статті 286 КАС.

За матеріалами справи встановлено, що при зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір на суму 605.60 грн, про що свідчать Виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України. Таким чином, оскільки суд першої інстанції за результатами розгляду даної справи дійшов висновку про задоволення позову та скасування постанови, то керуючись статтею 139 КАС, слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 ЄДРПОУ: НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 605.60 грн.

Керуючись ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 , №X 03/25-04/1 від 11 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 .

Закрити провадження у справі.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_3 ЄДРПОУ: НОМЕР_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 605.60 грн.

Видати виконавчий лист після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за веб-адресою: http://zr.su.court.gov.ua/sud1805/.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ЄДРПОУ:НОМЕР_1, місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_3 .

Суддя А. І. Косар