Справа № 120/18137/25
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2026-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Вінниця

01 січня 2026 р. Справа № 120/18137/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана разом із позовною заявою,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 квітня 2023 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за результатами якого складено довідку військово-лікарської комісії від 07 квітня 2023 року № 71/249/, відповідно до якої на підставі статей 62а, 61в, 64б графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби та Таблиці додаткових вимог стану здоров`я наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Як зазначає представник позивача далі, після визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 внесли відомості у військовий квиток серії НОМЕР_1 про виключення позивача з військового обліку за станом здоров`я.

09 грудня 2025 року позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено медичний огляд ОСОБА_1 та визнано його придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії № 2025-1209-1137-4060-3 від 09 грудня 2025 року.

Також 09 грудня 2025 року після проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 видано повістку № 25/0912 про явку 06 січня 2026 року о 09 год. 00 хв. для призову на військову службу під час мобілізації та відправлення в складі команди НОМЕР_2 .

Представник позивача стверджує, що внаслідок прийнятої 09 грудня 2025 року постанови, якою позивача визнано частково придатним до військової служби, фактично скасовано постанову військово-лікарської комісії від 07 квітня 2023 року, якою позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

З огляду на викладене заявник вважає протиправними дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення в реєстр відомостей військово-лікарської комісії від 07 квітня 2023 року про його непридатність до військової служби з виключенням з військової служби, а також направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії протиправними та такими, що порушують його права гарантовані Конституцією України, а тому звернувся до суду з позовом та просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають у направленні ОСОБА_1 для проходження медичного огляду у позаштатній постійно діючій військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також скасувати постанову, оформлену довідкою військово-лікарської комісії № 2025-1209-1137-4060-3 від 09 грудня 2025 року, та зобов`язати відповідача внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про її скасування; визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби за станом здоров`я та про виключення з військового обліку з 07 квітня 2023 року на підставі постанови військово-лікарської комісії, яка оформлена довідкою від 07 квітня 2023 року №71/249/, а також зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку з непридатністю до військової служби за станом здоров`я на підставі постанови військово-лікарської комісії, яка оформлена довідкою від 07 квітня 2023 року №71/249/.

Одночасно з адміністративним позовом позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову у спосіб заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 призивати ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили рішенням суду у цій адміністративній справі.

Подана заява обґрунтована тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову позивача можуть призвати на військову службу та він набуде нового статусу - військовослужбовця, а тому, на думку представника позивача, невжиття судом заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведеної норми суд вирішив розгляд заяви про забезпечення позову здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зважає на таке.

Особливості інституту забезпечення позову в адміністративному процесі врегульовані главою 10 розділу 1 КАС України.

Так, частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В силу приписів частини першої статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Отже, забезпечення позову це надання заявнику (позивачеві) тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи планує звернутися до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом (відповідний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 826/14951/18).

Суд зауважує, що частиною другою статті 150 КАС України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Відтак суд, виходячи з конкретних обставин та з урахуванням наданих йому доказів, повинен встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Тобто, прийняття рішення про забезпечення позову можливе лише в разі наявності обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому (1) ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист (поновлення) порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача, або (3) є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з таким клопотанням, позовним вимогам.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, (1) виконання майбутнього рішення суду та/або (2) ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

Заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 11 липня 2022 року у справі № 640/18852/21, від 28 липня 2022 року у справі № 640/31850/20, від 16 серпня 2022 року у справі № 640/35685/21.

Так, в ході розгляду поданої заяви установлено, що 07 квітня 2023 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено медичний огляд ОСОБА_1 та визнано його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

09 грудня 2025 року позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за результатами якого складено постанову у вигляді довідки № 2025-1209-1137-4060-3 від 09 грудня 2025 року, згідно з якою на підставі статей 62б, 61б, 64в графи ІІ Розкладу хвороб позивача визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Того ж дня ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачеві вручено повістку № 25/0912 про явку на 06 січня 2026 року о 09 год. 00 хв. для призову на військову службу під час мобілізації та відправлення в складі команди НОМЕР_2 .

Відтак, із вищевикладеного слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 на час розгляду заяви про забезпечення позову вчиняються активні дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, адже позивача викликано на 06 січня 2026 року для призову на військову службу та відправлення в складі команди НОМЕР_2 .

Водночас, на переконання суду, призов позивача на військову службу під час мобілізації до розгляду та вирішення справи унеможливить ефективний судовий захист прав позивача через набуття ним статусу військовослужбовця.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову є об`єктивно необхідним для збереження існуючого правового стану до моменту остаточного вирішення спору.

У разі ж невжиття таких заходів існує реальна загроза порушення права позивача, що не підлягатиме ефективному відновленню в майбутньому, зокрема, у зв`язку з імовірністю його призову на військову службу.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову є необхідним для гарантування реального й дієвого судового захисту прав позивача, а з огляду на незворотність процедури мобілізації та набуття особою статусу військовослужбовця лише своєчасне вжиття заходів забезпечення позову може гарантувати ефективний судовий захист.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, а також наведені у заяві аргументи, суд доходить висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача у разі задоволення пред`явленого ним позову, зумовить необхідність докладати значні зусилля для поновлення цих прав у спірних правовідносинах або навіть може призвести до незворотніх наслідків.

Отже, враховуючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 120/18137/25.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 120/18137/25.

Копію ухвали негайно надіслати ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович