Справа № 320/41771/24
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 січня 2026 року

м. Київ

справа № 320/41771/24

адміністративне провадження № К/990/52905/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025 у справі №320/41771/24 за адміністративним позовом Компанії «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG) до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 17.12.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025 у справі №320/41771/24.

Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025, задоволено позов Компанії «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG) до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.07.2021 №, яким до Представництва «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 528600,00 грн; від 30.07.2021 №8, яким Представництву «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» збільшено зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 13.597.417,00 грн, в тому числі за основним платежем 12.361.288,00 грн, штрафні санкції 1.236.129,00 грн. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Касаційну скаргу подано вдруге, попередню скаргу повернуто ухвалою Верховного Суду від 10.12.2025. Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що первинну касаційну скаргу подано в межах строку, встановленого КАС України, зауважено про право повторного звернення з касаційною скаргою, вчинено покликання на практику Верховного Суду щодо поновлення процесуальних строків.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме: пп.141.4.7 п. 141.4 ст.141, пп.14.1.193 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, норми ст. 3, ст. 5 Угоди між Україною і Федеративною Республікою Німеччина «Про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно», норм Модельних Конвенцій ООН і ОЕСР та Коментарів до них, де вказано ряд критеріїв відповідних визначень постійного представництва і порівняння його фактичної діяльності в країні знаходження (перебування), без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №640/10685/20, від 17.10.2019 по справі №2а-16434/12/2670.

Також контролюючим органом вказано підставою касаційного оскарження пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд зазначає, що скаржником не доведено подібність правовідносин у справах, не взято до уваги, що судові рішення суду касаційної інстанції ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки, які стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів.

Скаржником не обґрунтовано в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та як така норма має застосовуватися, який правовий висновок має бути сформовано у даній справі.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, судами попередніх інстанцій зроблено висновок, що представництво не здійснювало видів статутної діяльності материнської компанії, в тому числі не виробляло, не закуповувало та не розповсюджувало хімічно-фармацевтичні препарати, харчові продукти, що виробляються або закуповуються Компанією «Werwag Pharma GmbH&Co.KG» (Німеччина), враховано правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №826/7675/18, від 15.02.2024 у справі №640/35881/21.

Апеляційним судом зазначено, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2019 у справі №826/3191/13-а зауважив, що для встановлення того, чи діяльність представництва нерезидента має підготовчий або допоміжний характер для такого нерезидента, їх діяльності необхідно порівняти. Податковим органом в цьому контексті не надано жодних доказів, які б свідчили, що діяльність Представництва «Вьорваг фарма Гмбх і Ко.КГ» була спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та більше того, що від такої діяльності Представництвом отримано дохід (прибуток) нерезидента, який у відповідності до приписів статті 163 ПК України оподатковується в загальному порядку. Відповідачем не надано відповідної правової оцінки дійсному статусу представництва. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №826/10603/15.

Скаржником такі висновки судів не спростовано.

Разом з тим, Шостим апеляційним адміністративним судом вчинено посилання на постанову Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 25.07.2024 у справі №640/31489/21, в якій судом касаційної інстанції встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України за запитом по Коду інформації не знайдено. Тобто, Представництво «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» не зареєстровано ні як юридична особа, ні як відокремлений підрозділ юридичної особи зі статусом юридичної особи. Відповідно до пункту 1.1. Положення про представництво «Вьорваг фарма Гмбх і Ко.КГ» в Україні останнє є представництвом компанії «ВЬОРВАГ ФАРМА ГМБХ & КО.КГ» в м. Київ, Україна, та не є юридичною особою і не займається комерційною діяльністю. Представництво у всіх випадках діє від імені і за дорученням компанії «ВЬОРВАГ ФАРМА ГМБХ & КО.КГ» і виконує свої функції згідно з чинним законодавством України.

Касаційна скарга податкового органу не містить спростування таких висновків.

Контролюючим органом не обґрунтовано, в чому саме полягало неправильне застосування норм матеріального права судами попередніх інстанцій, в чому висновки судів суперечать правовим висновкам Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Доводи касаційної скарги зводяться до цитування постанов Верховного Суду, викладення фактичних обставин справи, висловлення незгоди з наданою судами правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025 у справі №320/41771/24 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва