Справа № 160/3992/25
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 січня 2026 року

м. Київ

справа №160/3992/25

адміністративне провадження № К/990/51264/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі №160/3992/25, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, грошової компенсації за невикористані чергові оплачувані відпустки (за 2023 рік - 17 діб, за 2024 рік - 8 діб), з урахуванням додаткової винагороди, згідно з Постановою № 168;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 передбаченої Порядком № 260 доплати за службу у нічний час за період служби на посаді інспектора відділу управління нарядами поліції управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, індексації та додаткової грошової винагороди згідно Постанови № 168;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо відмови у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року до 01 листопада 2017 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за всі не використані ним дні додаткової відпустки за період з 07 листопада 2015 року до 01 березня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби, грошову компенсацію за невикористані щорічні чергові оплачувані відпустки (за 2023 рік - 17 діб, за 2024 рік - 8 діб), з урахуванням додаткової винагороди, згідно з Постановою № 168, та з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу у нічний час за період служби на посаді інспектора відділу управління нарядами поліції управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області уточнену довідку про розмір грошового забезпечення (довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), з урахуванням індексації грошового забезпечення та з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яка була встановлена згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року до 01 листопада 2017 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані ним дні додаткової відпустки за період з 07 листопада 2015 року до 01 березня 2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо виплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за в період з 23 січня 2017 року по 29 лютого 2024 року не в повному обсязі;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за в період з 23 січня 2017 року по 29 лютого 2024 року в повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо неврахування індексації грошового забезпечення при підготовці документів для призначення пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлені документи для призначення пенсії ОСОБА_1 із зазначенням у них індексації грошового забезпечення;

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року скасовано в частині визнання протиправними дій та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлені документи для призначення пенсії ОСОБА_1 із зазначенням у них індексації грошового забезпечення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено..

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі №160/3992/25 залишено без змін.

09 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі №160/3992/25.

Суддя Верховного Суду Радишевська О.Р. з 22 грудня 2025 року до 02 січня 2025 року перебувала у відпустці, відповідно до наказу від 05 грудня 2025 року №4827/0/6-25.

Вирішення питання про відкриття касаційного провадження за цією скаргою вирішується після виходу судді Радишевської О.Р. з відпустки.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що позивач з 07 листопада 2015 року по лютий 2016 року працював на посаді інспектора чергового Дніпропетровського відділу поліції, з лютого 2016 року по грудень 2016 року - на посаді інспектора-чергового управління інформаційного забезпечення, з грудня 2016 року по 22 січня 2017 року на посаді інспектора відділу служби « 102». З 23 січня 2017 року по 29 лютого 2024 року позивач перебував на посаді інспектора відділу з управління нарядами.

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.

У касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання скаржника на передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності. Мотиви, наведені у касаційній скарзі, зводяться лише до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування норм чинного

Водночас, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не вказав випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд також ураховує позицію, висловлену Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі «Азюковська проти України» (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 12, 13, 248, 328, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі №160/3992/25.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович