Справа № 600/2523/25-а
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 січня 2026 року

м. Київ

справа №600/2523/25-а

адміністративне провадження №К/990/55231/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Жука А.В., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каверіна Сергія Миколайовича на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з 02 серпня 2021 року по день фактичного розрахунку 28 квітня 2025 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь за час затримки розрахунку при звільненні з 02 серпня 2021 року по день фактичного розрахунку м.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху з підстави пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року - без змін.

28 грудня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у цій справі.

Предметом касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, після перегляду її судом апеляційної інстанції, про повернення позовної заяви.

Згідно з частиною другою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, за приписами частини другої статті 328 КАС України ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку, та постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Постановляючи оскаржувані судові рішення, суди виходили з того, що у встановлений судом строк стороною позивача не усунуто недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у зв`язку з чим суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, застосував пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України та повернув позовну заяву.

Водночас заявник касаційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 30 травня 2025 року у справі № 600/2523/25-а зазначив наступне: «з вимогою про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки виплати грошового забезпечення 29.04.2025 у справі № 600/2791/24-а на загальну суму 90 942,45 грн позивач звернувся в межах строку, визначеного частиною п`ятої статті 122 КАС України».

Отже, на думку скаржника, у цій частині позовних вимог позивач дотримався місячного строку звернення до суду, оскільки 29 травня 2025 року звернувся до суду з позовом про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки виплати індексації грошового забезпечення, яка була виплачена лише 29 квітня 2025 року на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 600/2791/24-а від 12 грудня 2024 року.

З огляду на зазначене, скаржник зазначає, що позивач не вважав за необхідне подавати додаткові аргументи щодо дотримання відповідного строку звернення до суду у цій частині та мав легітимні очікування на відкриття провадження у справі судом, розгляд заявлених позовних вимог у цій частині та ухвалення рішення по суті спору.

На думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву щодо всіх заявлених позовних вимог, адже у випадку дотримання строку звернення до суду з позовом, фактичною підставою якого є виплата поза строками проведення розрахунку при звільненні з військової служби індексації грошового забезпечення (виплата проведена 29 квітня 2025 року), суд мав би відкрити провадження у справі у відповідній частині позовних вимог та здійснити розгляд заявленої вимоги.

Скаржник вказує, що на цю помилку суду першої інстанції суд апеляційної інстанції увагу не звернув, зосередившись виключно на тому, що позивач не подав заяву на усунення недоліків.

Верховним Судом встановлено, що зміст ухвалених у цій справі оскаржуваних судових рішень та доводи, викладені у касаційній скарзі, дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у застосуванні норм процесуального права у такій категорії адміністративних справ.

Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування судом першої інстанції щодо пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України щодо підстави для повернення позовної заяви.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 330, 334 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Каверіна Сергія Миколайовича на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та вчинити дії.

2. Витребувати з Чернівецького окружного адміністративного суду справу №600/2523/25-а.

3. Встановити десятиденний строк для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: А.В. Жук

О.В. Кашпур