Справа № 120/8255/24
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження в справі

м. Вінниця

02 січня 2026 р. Справа № 120/8255/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Ухвалою суду провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У послідуючому, до суду надійшла заява арбітражного керуючого Беркута М.С. про передачу позовної заяви до Господарського суду Вінницької області для розгляду в межах справи про банкрутство № 902/76/22.

Вирішуючи клопотання арбітражного керуючого Беркута М.С. про передачу адміністративної справи, суд виходить з такого.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 Господарський процесуальний кодекс України). Справи, що відносяться до господарської юрисдикції наведені в статті 20 Господарський процесуальний кодекс України, серед яких, зокрема, є справи про банкрутство як одна з категорії спорів, що підсудні господарським судам.

Частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

21.04.2019 набрав чинність Кодекс України з процедур банкрутства, прийнятий Верховною Радою України 18.10.2018, який визначив підсудність господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, всіх інших справ, стороною в яких є боржник.

Так, у пункті 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до справ, які належать до юрисдикції господарських судів, відносяться і справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Зазначена правова норма визначає перелік спорів, що підсудні господарським судам у межах розгляду справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

При цьому умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи встановлює Кодекс України з процедури банкрутства.

У статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що банкрутством є визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника; боржником для цілей цього Кодексу є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Отже, банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені Кодекс України з процедур банкрутства, введеним у дію з 21.10.2019. Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, передбачаючи ряд процесуальних норм, які регулюють порядок здійснення судочинства в цих процедурах (відкриття провадження у справі про банкрутство, види судових рішень у банкрутстві та порядок їх оскарження тощо).

За нормами частини першої статті 7 Кодекс України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Кодекс України з процедур банкрутства, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із частиною другою статті 7 Кодекс України з процедур банкрутства (у редакції, чинній на час звернення із позовом до суду), господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Для таких грошових зобов`язань передбачений окремий порядок їх пред`явлення до боржника, а саме: щодо поточних вимог кредиторів - шляхом розгляду спору щодо таких вимог у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. При цьому законодавство з питань банкрутства не розрізняє кредиторські вимоги за суб`єктом їх пред`явлення кредитором - особою публічного права чи кредитором - особою приватного права.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.02.2019 у справі № 826/1866/17 та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13.12.2022 у справі № 815/5060/17 та від 30.01.2023 у справі № 815/6486/17 було висловлено правову позицію щодо належності спорів про стягнення заборгованості з боржника в процедурі банкрутства до юрисдикції господарського суду.

Судом установлено, що відповідно до ухвали Господарського суду Вінницької області від 26.04.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядника майна.

Станом на час розгляду цієї справи розгляд справи про банкрутство приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" триває.

Верховний Суд у постанові від 22.10.2025 у справі № 440/14508/24 також зазначив, що спеціальними нормами, що визначають юрисдикцію господарських судів у справах про банкрутство, є приписи саме частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 8 якої прямо передбачено, що до юрисдикції господарських судів відносяться справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Таким чином, суд зазначає, що станом на дату прийняття цієї ухвали, в провадженні господарського суду перебуває справа про банкрутство відповідача, а отже й заявлені у цій справі позовні вимоги про стягнення із приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" заборгованості підсудні господарському суду і не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

За змістом першого частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд вважає за доцільне з урахуванням положень частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України роз`яснити право позивача на звернення за захистом своїх прав до суду для розгляду спору в порядку господарського судочинства при вирішенні спору щодо захисту порушених майнових прав позивача.

За правилами статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд може передати адміністративну справу лише до іншого адміністративного суду.

За наведеного, суд констатує відсутність законодавчої можливості для передачі адміністративної справи № 120/8255/24 до Господарського суду Вінницької області судом, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання про її передачу відмовляє.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Беркута М.С. про передачу матеріалів адміністративної справи № 120/8255/24 до Господарського суду Вінницької області - відмовити.

провадження у справі за позовом Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - закрити.

Копію ухвали суду надіслати (видати) учасникам справи (їхнім представникам).

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович