Справа № 120/9739/24
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 січня 2026 р. Справа № 120/9739/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: головного управління ДПС у Вінницькій області про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що об`єкт нерухомості, який належить позивачу на праві приватної власності, щодо якого контролюючим органом нараховане податкове зобов`язання, належать до будівель/споруд, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а саме корівник, телятник, зерновий склад, пункт штучного осіменіння, свинарник. Вказує, що позивач є засновником СФГ "Терра" та сільськогосподарським товаровиробником. Об`єкти нерухомості, які належать позивачу на праві приватної власності, та щодо якого контролюючий орган донарахував податкові зобов`язання, є будівлею, призначеною для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. При цьому, такі об`єкти не здаються власником в оренду, лізинг, позичку. Водночас положенням п.п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Відтак, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті всупереч нормам податкового законодавства, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивачем не дотримано однієї з обов`язкових умов для застосування пільги, передбаченої пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, оскільки він не зареєстрований фізичною особою - підприємцем та не належить до сільськогосподарських товаровиробників. Отже обставинами справи підтверджено, що у позивача відсутня сукупність умов, за яких належне йому нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, має бути звільненим від оподаткування відповідно до положень пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України. Виходячи з цього, податкові повідомлення-рішення від 26.03.2023 №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221 та №0-0021 є правомірними та відповідають вимогам чинного податкового законодавства.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив.

ОСОБА_1 є засновником та головою селянського (фермерського) господарства "Терра" (), що стверджується статутом СФГ "Терра" та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу на праві приватної власності належать:

- Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Пирогів, вул. Садова, 56, будівля корівника з прибудовами літ. «А» площею і 757,8 кв.м., пункт штучного осіменіння літ «Б» 170,2 кв.м, вигріб літ. «В» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 245, дата державної реєстрації 22.04.2021 р.).

- Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Пирогів, вул. Садова, 57, будівля корівника літ. «А» площею 863,6 кв.м., прибудова літ «А1», будівля штучного осіменіння літ «Б» загальною площею 39.5 кв.м, будівля свинарника літ. «В» загальною площею 756,1 кв.м., колодязь (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 245, дата державної реєстрації 12.04.2021 р.).

- Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Пирогів, вул. Садова, 59, будівля телятника літ. «А» площею 994,7 кв.м., тамбур літ «а», тамбур літ «а1», тамбур літ «а2», будівля зерноскладу літ «Б» 725,7 кв.м, будівля телятника літ. «В» загальною площею 933,3 кв.м., тамбур літ «в», вигріб літ. «Г» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 245, дата державної реєстрації 12.04.2021 р.).

- Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Пирогів, вул. Садова, 60, опис: будівля зерноскладу літ. «А» площею 2953,8 кв.м., прибудова літ. «А1», будівля зерноскладу літ «А2», будівля котельні літ «Б» загальною площею 178,9 кв.м, будівля ремонтної майстерні літ. «В» загальною площею 198,5 кв.м., прибудова літ. «В1», вигріб літ. «Г», літ «Д» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 245, дата державної реєстрації 12.04.2021 р.).

Головним управлінням ДПС у Вінницькій області позивачу було нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021-2022 роки та сформовано податкові повідомлення-рішення від 26.03.2023 №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221 та №0-0021.

Непогоджуючись із такими податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 18.06.2024 податкові повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи зазначене податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.01.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12. 2014 №71-VIII, яким запроваджений податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 265.1.1 п. 265.1 ст. 265 ПК України, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, входить до складу податку на майно.

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначено ст. 266 ПК України.

Згідно ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Положенням п.п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 ПК України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Пільга, встановлена п.п. "ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

При цьому, правовий аналіз п.п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність одночасно трьох умов для звільнення об`єкта нерухомості від оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, а саме: віднесення будівлі до класу будівель сільськогосподарського призначення; власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником; вказані будівлі не здаються в оренду, лізинг, позичку.

За приписами п.п. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, зокрема будівлі промислові та склади.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджений і введений в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) "Будівлі нежитлові" належить клас (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Як зазначено вище, згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності позивача обліковується нежитлові приміщення: загальною площею 660,3 кв.м. за адресою Вінницька обл., Тиврівський р-н, сю Пирогів, вул. Садова, 58 та загальною площею 2320,9 кв.м. за адресою Вінницька обл., Тиврівський р-н, с. Пирогів, вул. Садова, 61, а саме:

- Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Пирогів, вул. Садова, 56, будівля корівника з прибудовами літ. «А» площею і 757,8 кв.м., пункт штучного осіменіння літ «Б» 170,2 кв.м, вигріб літ. «В» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 245, дата державної реєстрації 22.04.2021 р.).

- Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Пирогів, вул. Садова, 57, будівля корівника літ. «А» площею 863,6 кв.м., прибудова літ «А1», будівля штучного осіменіння літ «Б» загальною площею 39.5 кв.м, будівля свинарника літ. «В» загальною площею 756,1 кв.м., колодязь (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 245, дата державної реєстрації 12.04.2021 р.).

- Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Пирогів, вул. Садова, 59, будівля телятника літ. «А» площею 994,7 кв.м., тамбур літ «а», тамбур літ «а1», тамбур літ «а2», будівля зерноскладу літ «Б» 725,7 кв.м, будівля телятника літ. «В» загальною площею 933,3 кв.м., тамбур літ «в», вигріб літ. «Г» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 245, дата державної реєстрації 12.04.2021 р.).

- Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Пирогів, вул. Садова, 60, опис: будівля зерноскладу літ. «А» площею 2953,8 кв.м., прибудова літ. «А1», будівля зерноскладу літ «А2», будівля котельні літ «Б» загальною площею 178,9 кв.м, будівля ремонтної майстерні літ. «В» загальною площею 198,5 кв.м., прибудова літ. «В1», вигріб літ. «Г», літ «Д» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 245, дата державної реєстрації 12.04.2021 р.).

Отже, об`єкт нерухомості, який належить позивачці на праві приватної власності, щодо якого контролюючим органом нараховане податкове зобов`язання, належать до будівель/споруд, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а саме корівник.

У спірних правовідносинах вирішальним є питання, чи є позивач сільськогосподарським товаровиробником, тобто, чи виконується друга умова для застосування пільги, встановленої п.п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Загальні підходи щодо визначення поняття "сільськогосподарського виробника" сформульовані у постановах Верховного Суду, зокрема від 01.04.2021 у справі №820/6752/16, від 17.02.2021 у справі №820/3707/17, від 24.04.2020 у справі №540/2206/19, від 10.04.2020 у справі №823/1751/17.

У цих постановах Верховний Суд зазначав, що відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно - правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Тобто, визначення "сільськогосподарський товаровиробник", яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу XIV цього Кодексу "Спрощена система оподаткування, облік та звітність", тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ XII "Податок на майно").

Разом з тим, визначення поняття "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Більш того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Згідно з ст. 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Застереження в п.п. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України щодо цілей глави 1 розділу XIV ПК України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін "сільськогосподарський товаровиробник" має інше змістовне навантаження.

Поняття "сільськогосподарський товаровиробник", що міститься у Законі України "Про сільськогосподарський перепис" та у ПК України, не суперечить один одному, оскільки визначення, закріплене законодавцем у п.п. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України, має чітко обмежену сферу застосування та, як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень п. 5.3 ст. 5 ПК України.

Вказане свідчить, що в розумінні п.п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України право на пільгу зі сплати податку мають юридичні/фізичні особи, які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто, зайняті у процесі виробництва, переробки власновиробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації.

Отже, сільськогосподарським виробником є фізична або юридична особа, яка здійснює виробництво і самостійну переробку власно виробленої продукції рослинництва і тваринництва. Це визначення пов`язується лише з виробництвом і переробкою сільськогосподарської продукції незалежно від її подальшої долі (використання у власному господарстві або реалізації).

Таким чином, належність особи до категорії сільськогосподарських товаровиробників не залежить від організаційної форми здійснення нею сільськогосподарської діяльності (юридична особа, фізична особа чи фізична особа-підприємець).

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17.02.2020 №820/3556/17, від 10.04.2020 №823/1751/17, від 24.04.2020 №540/2206/19 від 17.02.2021 №820/3707/17 та від 22.04.2021 №822/3289/17.

СФГ "Терра", засновником якого є позивач, діє на підставі статуту та з 10.01.2003 зареєстровано юридичною особою.Основним видом діяльсті є вирощування зернових культур , бобових культур, насіння олійних культур (КВЕД 01.11).

Зазначене спростовує доводи податкового органу про те, що позивач не може вважатися сільськогосподарським товаровиробником.

Отже позивач є сільськогосподарським товаровиробником. Об`єкт нерухомості, який належить позивачу на праві приватної власності, та щодо якого контролюючий орган донарахував податкові зобов`язання, є будівлею, призначеною для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. При цьому, такий об`єкт не здається власником в оренду, лізинг, позичку, а використовується фермерським господарством засновник якого є позивач.

Аналогічні висновки у подібних правовідносинах були застосовані Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 19.09.2024 у справі № 560/21705/23.

Таким чином, у спірних правовідносинах підстави для справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, відсутні, а відтак прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.03.2023 №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221, №0-0221 та №0-0021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3972,41 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул.Хмельницьке шосе, 7, )

Суддя Комар Павло Анатолійович