Справа № 380/9501/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

30 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 380/9501/25

адміністративне провадження № К/990/53517/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року

у справі № 380/9501/25

за позовом Приватного підприємства «Соломія-Сервіс»

до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці

про визнання протиправним та скасування припису

УСТАНОВИВ:

12 травня 2024 року Приватне підприємство «Соломія-Сервіс» (далі - позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - Держпраці, скаржник), в якому просило визнати протиправним та скасувати припис від 04 квітня 2024 року № ЗХ/ЛВ/9491/023622/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Держпраці 19 грудня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, подало до Верховного Суду касаційну скаргу.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу; суд не дослідив зібрані у справі докази; суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

На обґрунтування касаційної скарги Держпраці зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статті 21, частини 3 статті 24, статей 29, 50, 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статті 6, частини восьмої та дев`ятої статті 7, частини першої статті 12 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V), частини першої статті 10 Закону України від 15 березня 2022 року № 2136-IX «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон № 2136-IX), а також не врахували правові позиції щодо застосування зазначених норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2018 року у справі № 813/2520/16, від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17, від 13 червня 2019 року у справі № 804/4768/18, від 16 червня 2020 року у справі № 815/5427/17, від 19 серпня 2020 року у справі № 756/6946/16-а, від 09 лютого 2021 року у справі № 822/620/17, від 18 грудня 2023 року у справі № 500/861/20.

Скаржник стверджує, що суди попередніх інстанцій не врахували концепцію прихованого працевлаштування (deemed employment), яка знайшла відображення у Рекомендаціях МОП 2006 року щодо трудових відносин (№ 198). Під час перевірки встановлено, що працівники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були належним чином поінформовані про істотні умови праці. Не надано жодного документального підтвердження щодо визначених умов праці, умов оплати праці, норм праці, розцінок, тарифних сіток, ставок, схем посадових окладів, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій, винагород та інших виплат.

Держпраці у доводах касаційної скарги також зазначає, що долученими до справи відеоматеріалами підтверджується, що працівники фактично виконують трудові функції поза обліковуваним робочим часом, а вимога бути на робочому місці за 10 хвилин до початку зміни для підготовки до роботи є частиною робочого часу.

Встановлення ПП «Соломія-Сервіс» у Правилах внутрішнього трудового розпорядку обов`язку працівника прибути на робоче місце за 10 хвилин до початку зміни без забезпечення обліку цього часу як робочого є незаконним, оскільки працівник фактично виконує службові дії в інтересах роботодавця, цей час не обліковується, а отже робота виконується безоплатно, що суперечить статті 43 Конституції України.

Також скаржник наголошує, що перевіркою встановлено відсутність системи преміювання як такої, а преміювання здійснюється одноосібним рішенням керівника без жодного регулювання, що є суб`єктивним підходом.

Висновки судів попередніх інстанцій про те, що ОСОБА_4 була залучена до надання послуг із прибирання на підставі цивільно-правового договору через контрагента ТОВ «Мауста» спростовуються відеофайлом, долученим до матеріалів справи, де ОСОБА_4 чітко вказує, що є прибиральницею за адресою пр. Червоної Калини 94А протягом трьох років, працює з 8 до 10 ранку тільки на одному магазині, офіційно не працевлаштована, та домовлялася про роботу з регіональним директором позивача.

Скаржник наголошує, що Міжрегіональним управлінням було повністю дотримано встановлену законодавством процедуру здійснення позапланового заходу державного нагляду; не погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що припис має декларативний характер та не містить чітких вказівок щодо усунення порушень. Законодавством не закріплено обов`язок контрольного органу зазначати у приписі конкретні способи усунення виявлених порушень. Форма припису затверджена наказом Міністерства розвитку економіки від 27 жовтня 2020 року № 2161 і не передбачає графи «Способи усунення порушення».

У касаційній скарзі Держпраці просить Верховний Суд скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття скарги до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року з метою перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 21, частини 3 статті 24, статей 29, 50, 94 КЗпП України, статті 6, частини восьмої та дев`ятої статті 7, частини першої статті 12 Закону № 877-V, частини першої статті 10 Закону № 2136-IX, повноти дослідження зібраних у справі доказів, а також доводів скаржника стосовно неврахування правових позицій щодо застосування зазначених норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2018 року у справі № 813/2520/16, від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17, від 13 червня 2019 року у справі № 804/4768/18, від 16 червня 2020 року у справі № 815/5427/17, від 19 серпня 2020 року, від 09 лютого 2021 року у справі № 822/620/17, від 18 грудня 2023 року у справі № 500/861/20.

Держпраці звільнено від сплати судового збору відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі № 380/9501/25 за позовом Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування припису.

2. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу № 380/9501/25.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 Кодексу адміністративного судочинства України, може застосувати заходи процесуального примусу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Кравчук

В.М. Шарапа