Справа № 160/35572/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 січня 2026 рокуСправа № 160/35572/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок грошової компенсації ОСОБА_1 у за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 97 днів, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 26.12.2025 року вищезазначену позовну заява була залишив без руху та запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви у зазначений судом строк, шляхом подання до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску; уточненого позову.

Відповідно до ч.8 ст.171 КАС України, питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Заява про усунення недоліків надійшла до суду 30.12.2025 року та передана судді Турлаковій Н.В. 31.12.2025р., отже п`ятим днем для вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі за вказаною позовною заявою є 04.01.2026р., що припадає на вихідний день (неділя), у зв`язку з чим, дана ухвала прийнята першим робочим днем - 06.01.2026р.

Від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначено, що зі змісту наказу про звільнення неможливо встановити чи при обрахуванні компенсації за невикористані відпустки враховувалась додаткова грошова винагорода, тому в інтересах позивача направлявся 02.09.2025 адвокатський запит до ВЧ НОМЕР_1 . З отриманої відповіді від ВЧ НОМЕР_1 додаткова винагорода для обрахунку не враховувалась, оскільки не виплачувалась. Тому представником позивача було повторно направлено запит до ВЧ НОМЕР_2 та з отриманої відповіді встановлено, що додаткова винагорода під час служби позивача нараховувалась. Позивач при звільненні знав, які виплати йому провели, але не знав, які складові грошового забезпечення враховані при розрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпустки. Отже моментом, коли позивачу стало відомо про порушене право на отримання всіх належних виплат при звільненні є дата отримання відповіді на запит - 10.11.2025.

Однак, позивач не навів поважних причин, які йому перешкоджали звернутися з позовом протягом трьох місяців з моменту звільнення з військової частини НОМЕР_1 , а саме у період після 15.11.2024 по 15.02.2025р.

Суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду у питанні поновлення строків (від 28 липня 2022 року у справі №9901/611/19), за якими поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Суд вважає посилання представника позивача у поданій заяві необґрунтованими, оскільки не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Згідно копії Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.11.2024 №231 молодшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення з 15.11.2024.

Тобто, позивач дізнався про нараховані та виплачені суми з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.11.2024 №231.

Відтак, тримісячний строк звернення до суду розпочався з 15.11.2024 року.

Як зазначено вище, з адміністративним позовом позивач звернувся до суду 15 грудня 2025 року, тобто з пропуском тримісячного строку, встановленого ст. 233 КЗпП України, після звільнення з військової частини НОМЕР_1 у листопаді 2024 року.

При цьому, суд вказує, що отримання позивачем відповіді відповідача на звернення зі спірного питання не може змінювати момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, з якого позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата прямо не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

В даному випадку, отримавши всі виплати при звільненні, позивач мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації, з яких складових складається грошове забезпечення та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий його розрахунок чи розрахунок його складових.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивача звільнено 15.11.2024 а з запитом до відповідача про розмір грошового забезпечення звернувся лише 02.09.2025, тобто лише через 10 місяців.

Тобто позивач вчинив дії щодо з`ясування складових виплачених сум при звільненні поза межами трьох місячного строку, визначених ст. 233 КЗпП України.

Оскільки позивачем не доведено поважність причини пропуску строку звернення, то суд вважає вимогу позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зазначене кореспондується із приписами п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, відповідно до якого позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні ді повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Здійснювати розгляд (формування та зберігання) справи у змішаній (паперова та електронна) форма.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

Суддя Н.В. Турлакова