Справа № 320/64654/25
Суддя: Сас Є.В.
Дата ухвалення: 2025-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

31 грудня 2025 року м. Київ Справа 320/64654/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Сас Є.В., перевіривши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Другого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Бершадський відділ державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:

- Визнати протиправними дії органів державної виконавчої служби щодо накладення арешту на банківський рахунок IBAN: НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»;

- Зобов?язати відповідачів негайно зняти арешт з указаного банківського рахунку у межах усіх виконавчих проваджень, зазначених у цьому адміністративному позові.

Разом з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову (зареєстрована канцелярією суду 30.12.2025), в якій останній просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- Забезпечити адміністративний позов шляхом зупинення дії арештів, накладених органами державної виконавчої служби на банківський рахунок IBAN: НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»;

-Зобов?язати відповідачів утриматися від вчинення будь-яких дій, спрямованих на звернення стягнення на грошові кошти, що зараховуються на зазначений рахунок, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

В обґрунтуванні заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що оскільки на його банківський рахунок IBAN: НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», у межах декількох виконавчих проваджень накладено арешт органами державної виконавчої служби, подальше утримання такого арешту до вирішення справи судом може створити наслідки, що унеможливлять або істотно ускладнять ефективне поновлення порушених прав позивача. Зокрема, внаслідок арешту рахунку позивач фактично позбавлений доступу до грошового забезпечення, яке є єдиним джерелом його існування під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, а продовження дії арешту призводить до щоденного поглиблення порушення його прав та створює реальну загрозу матеріальному забезпеченню і безпеці. За таких обставин навіть у разі задоволення позову в майбутньому відновлення порушених прав не буде своєчасним та ефективним, у зв`язку з чим необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов(и) органу державної виконавчої служби про арешт коштів на зазначеному банківському рахунку до ухвалення рішення судом.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами ч. 2, 3 ст. 154 КАС визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вважає за необхідне повідомлення учасників справи та викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, а також вказує на відсутність необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Проаналізувавши матеріали справи, зваживши доводи представника позивача, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 150 КАС, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 КАС, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За правилами ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року по справі №160/7350/19.

Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Сама лише незгода позивача із рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання таких протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Вказані заявником доводи про наявність ознак протиправності оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності відповідача є необгрунтованими, оскільки спірні правовідносини пов`язані з недостатньою їх законодавчою вругульованістю (на що звернуто увагу Верховним Судом у постанові від 21.07.2022 по справі № 320/6215/19, на яку покликається заявник).

Відтак, оцінка правомірності дій відповідача у даному випадку може бути виявлена судом тільки на підставі повного з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Суд, враховує висновки Верховного Суду викладених у постанові від 21.07.2022 по справі № 320/6215/19, проте в контексті розгляду заяви про забезпечення позову, зазначає, що можлива необхідність вжиття додаткових юридичних засобів для захисту прав позивача в даному разі не співмірна з застосуванням заявленого заходу забезпечення, що призведе до фактичного вирішення спору по суті.

Поряд з цим суд відзначає, що матеріали позовної заяви не містять відомостей про арешт рахунків позивача, зокрема, саме посадовими особами органів ДВС до яких пред`явлено позовні вимоги, а також в якому (яких) з виконачих проваджень такі арешти накладено.

Суд відзначає, що позивачем, місце проживання якого зареєстровано в Вінницькій області об`єднано вимоги до декількох органів ДВС, зокрема, які і тих які на яких не поширюється територіальна юрисдикція Київського окружного адміністративного суду.

Водночас, позовна заява не містить достатніх відомостей та доказів щодо виконавчих документів, які перебувають на примусовому виконанні у відповідачів, що також перешкоджає достовірній перевірці юрисдикційності спору.

При цьому рішення про відкриття провадження у справі на даний час не прийнято.

Суд підкреслює, що захододи забезпечення позову можуть бути застосовані з суворим дотриманням правил підсудності та юрисдикційності.

Враховуючи вищезазначене, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

2 Копію ухвали про забезпечення позову надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Сас Є.В.