Справа № 320/46923/25
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи до іншого адміністративного суду

02 січня 2026 року м. ДніпроСправа № 320/46923/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши матеріали адміністративного позову Державної судової адміністрації України до Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 01 вересня 2025 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 75949934,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду з Київського окружного адміністративного суду 31 грудня 2025 року надійшов адміністративний позов Державної судової адміністрації України (далі позивач, ДСА України) до Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач, Відділ), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладання штрафу, винесену у виконавчому провадженні від 01 вересня 2025 року ВП № 75949934 про накладення штрафу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року вказаний позов передано до Луганського окружного адміністративного суду з тих підстав, що ДСА України оскаржується постанова про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 75949934 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом від 03 липня 2024 року у справі № 360/353/22.

При цьому Київський окружний адміністративний суд керувався положеннями частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд вважає, що вказана адміністративна справа передана на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду помилково, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої і другої статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Суд звертає увагу, що вимоги цієї статті спрямовані на виокремлення критеріїв визначення юрисдикції судів щодо розгляду справ, пов`язаних з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

За змістом статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З положень статті 20 КАС України, яка регламентує питання розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, вбачається, що ця справа належить до предметної підсудності окружного адміністративного суду.

Частиною першою статті 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Із матеріалів позовної заяви та згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач і відповідач зареєстровані у місті Києві, а саме: місцезнаходження ДСА України вул. Липська, 18/5, м. Київ, 00020, Відділу вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001.

Отже, з урахуванням вимог частини першої статті 25 КАС України, вказана адміністративна справа територіально підсудна окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого охоплює м. Київ.

Таким чином судом установлено, що вказана адміністративна справа територіально підсудна Київському окружному адміністративному суду.

Відповідно до частини першої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Однак згідно із пунктом 1 частини третьої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно із якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Zand проти Австрії» зазначив, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (пункти 24-25 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України»).

Правила передачі справ з одного суду до іншого суду визначають норми статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що адміністративну справу № 320/46923/25 треба передати на розгляд Київському окружному адміністративному суду.

Керуючись статтями 29, 30, 171, 241-243, 248, 256, 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу № 320/46923/25 за позовом Державної судової адміністрації України до Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 01 вересня 2025 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 75949934 передати за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду (бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.В. Кисіль