Справа № 320/43922/24
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 грудня 2025 року

м. Київ

справа №320/43922/24

адміністративне провадження №К/990/55844/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Коваленко Н.В., Берназюка Я.О.,

перевіривши касаційну скаргу Національного банку України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року у справі №320/43922/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національного банку України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг від 02 вересня 2024 року №21/1145- рк/ТФП «Про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» за порушення законодавства України про захист прав споживачів фінансових послуг», яким застосовано штраф у розмірі 4284000,00 грн., розрахований за 36 випадками нездійснення розрахунку денної процентної ставки за договором про споживчий кредит відповідно до вимог законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року відкрито провадження у справі й вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг від 02 вересня 2024 року №21/1145- рк/ТФП «Про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» за порушення законодавства України про захист прав споживачів фінансових послуг».

За наслідками апеляційного перегляду Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 03 грудня 2025 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року залишив без змін.

30 грудня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Національного банку України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року у справі №320/43922/24, у якій скаржник просить скасувати такі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» відмовити.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями (протокол від 31 грудня 2025 року) вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: головуючий суддя (суддя-доповідач): Стеценко С. Г., судді: Коваленко Н.В., Берназюк Я.О.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з наступного.

За правилами частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Як на підставу для відкриття касаційного провадження у справі скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, неправильне застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні пункту 13 частини другої статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та пункту 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а також відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування вказаних норм матеріального права у подібних правовідносинах, а саме, що відсутність у договорах позики денної процентної ставки та її документального розрахунку свідчить про фактичне нездійснення такого розрахунку.

У касаційній скарзі скаржник просить Верховний Суд сформувати висновок про те, що саме відсутність у договорах позики денної процентної ставки та її документального розрахунку свідчить про нездійснення такого розрахунку й є порушенням вимог законодавства, яке визначає обов`язкове зазначення даного розрахунку у договорі споживчого кредиту, відсутність якого позбавляє споживача можливості розуміти, які саме проценти він повинен сплачувати. На переконання скаржника, формування такого висновку Верховного Суду є необхідним для забезпечення однакової та послідовної судової практики у подібних правовідносинах.

Такі доводи мають бути ретельно перевірені під час касаційного перегляду судових рішень, що не можливо виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому, проаналізувавши підстави касаційного оскарження, Суд вважає за необхідне відкрити касаційне провадження у цій справі й здійснити касаційний перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року.

Згідно з частиною 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329-332, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

у х в а л и в:

Відкрити касаційне провадження за скаргою Національного банку України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року у справі №320/43922/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення.

Витребувати з Київського окружного адміністративного суду матеріали справи №320/43922/24.

Надіслати учасникам справи копії ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити необхідність додання до відзиву доказів надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

Н.В. Коваленко

Я.О. Берназюк ,

Судді Верховного Суду