Справа № 160/36571/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 січня 2026 року Справа 160/36571/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних х утриманням у вищому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади МВС України в особі його структурного підрозділу Дніпровського державного університету внутрішніх справ (. р/р ПА1017468, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати, пов`язані з її утриманням у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 109 278 грн. 03 коп. (сто дев`ять тисяч двісті сімдесят вісім гри, 03 коп.).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року (суддя Ільков В.В.) заяву про самовідвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ількова В.В., у справі № 160/36571/25 за позовною заявою Дніпровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення коштів задоволено, відведено суддю Ількова В.В. від розгляду адміністративної справи №160/36571/25 за позовною заявою Дніпровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення коштів. Матеріали адміністративної справи №160/36571/25 передано для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи, дану справу розподілено судді Турлаковій Н.В.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.7, 8 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно пункту 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі Порядок), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Пунктом 3 Порядку визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг. Порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.

Згідно пункту 6 Порядку у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти від 16.07.2021, укладеного між Міністерством оборони України та відповідачем, курсант зобов`язується відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З викладених вище положень слідує, що право на звернення до суду за відшкодуванням витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі, виникає у позивача лише у випадку відмови такої особи добровільно відшкодувати витрати.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 23.08.2021 року в справі №520/11540/19 та від 30.08.2022 в справі №480/8200/20.

Отже, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядком встановлено обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, з дотриманням якого пов`язано право відшкодування витрат в судовому порядку.

Тобто саме із відмовою відповідача у добровільному порядку відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку з наступного дня після спливу визначеного строку.

При цьому суд звертає увагу, що повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати позивачу витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів має бути видане особі під підпис або надіслане особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації.

Інших способів вручення повідомлення про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі, Порядком №261 не визначено.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що виникнення у позивача права на звернення до суду з позовом про відшкодування витрат безпосередньо пов`язано з відмовою особи добровільно відшкодувати витрати протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення, врученого їй у визначений Порядком № 261 спосіб.

Згідно матеріалів позову, позивачем долучено повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у ВНЗ, проте в ньому відсутні відомості щодо суми, яку відповідач повинен відшкодувати.

Відтак, долучене позивачем повідомлення не є належним доказом повідомлення позивача про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі.

З огляду на зазначене, позивачу необхідно надати належні докази досудового врегулювання спору.

Також суд зазначає, що до позовної заяви позивачем долучені докази: довідки-розрахунки за 2021-2024рр. та довідка розрахунок №111/1 від 08.12.2025р., в якій зазначено зарахований наказом від 19.07.2021 №156ос, звільнений наказом від 12.04.2024 №285ос.

Проте згідно матеріалів позовної заяви, відповідача звільнено зі служби в поліції наказом від 16.10.2025 №1439о/с.

Відтак відомості у долучених доказах не відповідають фактичним обставинам.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому згідно з ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних х утриманням у вищому навчальному закладі, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме:

- належні докази досудового врегулювання спору;

- належні докази на обґрунтування позовних вимог.

Роз`яснити, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Турлакова