Справа № 640/23025/19
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 640/23025/19

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження матеріали справи за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України «Про прийняте рішення щодо надання спеціального дозволу на користування надрами» від 16 серпня 2019 року №288;

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо не видання наказу про видачу Акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років за заявою, поданою листом від 27 лютого 2017 року №3/2-01-1662;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України видати наказ про надання Акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років за заявою, поданою листом від 27 лютого 2017 року № 3/2-01-1662;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України видати Акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років.

Позов обґрунтовано тим, що 16 серпня 2019 року на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі №826/11779/17, враховуючи рекомендації Комісії з питань надрокористування (протокол від 30 серпня 2018 року №9/2018), надані за результатами розгляду заяви ПАТ «Укргазвидобування», поданої листом від 27 лютого 2017 року №3/2-01-1662, відповідач прийняв наказ №288, яким відмовив позивачу у наданні спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років. Позивач не погоджується з прийнятним відносно нього наказом, оскільки вважає, що відповідачем невірно застосовано норми законодавства, які регулюють питання надання спеціальних дозволів на користування надрами. Так, на думку позивача, при розгляді його заяви відповідач повинен був керуватися нормами законодавства, чинними на момент звернення із заявою про видачу дозволу, а не тими, які набули чинності вже після винесення постанови суду апеляційної інстанції, якою зобов`язано Державну службу геології та надр України розглянути заяву АТ «Укргазвидобування» від 27 лютого 2017 року. Такі дії відповідача, як стверджує позивач, суперечать положенням 58 Конституції України, що свідчить про їх протиправність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду м. Києва на підставі Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (зі змінами, внесеними згідно із Законом №3863-IX від 16.07.2024) та розробленого на виконання цього Закону Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України 16.09.2024 №399, яким визначено порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України, дану адміністративну справу за №640/23025/19 було передано на розгляд та вирішення Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року прийнято дану справу до свого провадження; роз`яснено учасникам справи, що її розгляд починається спочатку; вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Після прийняття Чернівецьким окружним адміністративним судом даної справи до свого провадження до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що виникнення спору у даній справі, фактично, зумовлено вчиненням дій, пов`язаних із виконанням рішення суду у справі №826/11779/17, а тому в даному випадку мають місце відносини, з якими закон пов`язує можливість застосування механізму встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі, що врегульовано статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України. Представник відповідача вважає, що спірні у даній справі обставини не свідчать про виникнення нового спору між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» до Державною службою геології та надр України, а обраний позивачем спосіб захисту порушених, на його думку, прав є одним із способів виконання судового рішення у справі №826/11779/17.

Правом подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Жодних документів від Акціонерного товариства «Укргазвидобування» після прийняття Чернівецьким окружним адміністративним судом даної справи до свого провадження до суду не надходило.

За таких обставин, розглянувши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне.

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» зареєстроване як юридична особа з 28 серпня 1998 року із здійсненням основного виду діяльності за кодом КВЕД 06.20 Добування природного газу.

У вересня 2017 року АТ «Укргазвидобування» зверталося до суду з позовом до Державної служби геології та надр України (адміністративна справа №826/11779/17), в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", поданої листом від 27 лютого 2017 року №3/2-01-1662, щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років;

- визнати протиправною відмову Державної служби геології та надр України, оформлену листом від 18 липня 2017 року №15596/03/12-17, в наданні Публічному акціонерному товариству "Укргазвидобування" спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років за заявою, поданою від 27 лютого 2017 року №3/2-01-1662;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Ежена Потьє, 16. ) вчинити дії з надання Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» (04053, м. Київ. вул. Кудрявська, 26/28, код ЄДРПОУ 3009775) спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років за заявою, поданою від 27 лютого 2017 року №3/2-01-1662, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» (04053, м. Київ. вул. Кудрявська, 26/28, код ЄДРПОУ 3009775) спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року в адміністративній справі №826/11779/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі №826/11779/17 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року скасовано. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», поданої листом від 27 лютого 2017 року №3/2-01-1662 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років; Зобов`язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», подану листом від 27 лютого 2017 року №3/2-01-981 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років, та прийняти рішення. В задоволенні решти позову відмовлено.

На виконання зазначеної вище постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі №826/11779/17, відповідно до Положення про Державну службу геології та над України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1174, пункту 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 06 липня 2016 року №246 «Про затвердження Положення про Комісію з питань надрокористування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 липня 2016 року №991/29121, враховуючи рекомендації Комісії з питань надрокристування (протокол від 30 серпня 2018 року №9/2018), надані за результатами розгляду заяви ПАТ (АТ) «Укргазвидобування», поданої листом від 27 лютого 2017 року №3/2-01-1662, Державною службою України прийнято 16 серпня 2019 року наказ №288, яким відмовлено АТ «Укргазвидобування» у наданні спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років.

Не погоджуючись із зазначеним наказом, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Таким чином, встановлені у цій справі обставини свідчить про те, що спір у ній виник виникли у зв`язку з виконанням Державною службою геології та надр України постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі №826/11779/17, яка набрала законної сили.

У зв`язку з цим суд зазначає таке.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2021 року у справі №9901/235/20, відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129), суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України. Так, стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення АТ «Укргазвидобування» до суду з цим позовом) передбачає, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та процедура звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання визначені статтями 372-373 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з частиною четвертою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Абзацом 1 частини першої, частиною третьою статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено такі види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) вказав, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Як зазначалось вище повторний розгляд Державною службою геології та надр України заяви АТ «Укргазвидобування» від 27 лютого 2017 року №3/2-01-1662 зумовлений виконанням рішення суду у справі №826/11779/17.

Зазначене вбачається і зі змісту оскаржуваного у даній справі наказу Державної служби геології та надр України від 16 серпня 2019 року №288, в якому чітко вказано, що такий винесено саме на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі №826/11779/17.

Тобто, заявлений у даній справі позов, фактично, спонукає суд вдатися до перевірки належності виконання відповідачем рішення суду у справі №826/11779/17, яке набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання - повторно зобов`язати відповідача вчинити, по суті, тотожні дії.

Проте суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом у справі №826/11779/17 та перейшли до стадії виконання судового рішення у вказаній справі.

Водночас у справі №640/23025/19 мають місце обставини, з якими положення Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, порядок застосування якого визначений статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, не підлягають розгляду в окремому судовому провадженні вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення.

Тому, зважаючи на те, що у даному випадку, позивач, фактично, не погоджується з наказом Державної служби геології та надр України від 16 серпня 2019 року №288, виданим на виконання судового рішення у справі №826/11779/17, то суд приходить до висновку про те, що оскаржувані позивачем дії не повинні розглядатись судом в окремому судовому провадженні, а обраний позивачем спосіб захисту не відповідає об`єкту порушеного права.

Суд зауважує, що в даному випадку, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення у справі №826/11779/17 було допущено порушення його прав чи інтересів, він повинен був звернутися до суду в порядку, встановленому статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом установлення судового контролю за виконанням судового рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду (постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі №826/11779/17), з того самого предмету спору (щодо зобов`язання Державну службу геології та надр України видати Акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років за заявою, поданою від 27 лютого 2017 року №3/2-01-1662, і видати Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» (04053, м. Київ. вул. Кудрявська, 26/28, код ЄДРПОУ 3009775) спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Салакарської площі, розташованої в межах акваторії Азовського моря, строком дії на 30 років), між тими самими сторонами (позивач АТ «Укргазвидобування», відповідач Державна служба геології та надр України) і, фактично, з тих самих підстав, то суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі.

Аналогічної позиції у справі між тими самими сторонами (позивач - Акціонерне товариство «Укргазвидобування», відповідач - Державна служба геології та надр України) та з подібним предметом позову (оскарження наказу Держгеонадр України від 16.08.2019 №290 "Про прийняте рішення щодо надання спеціального дозволу на користування надрами") притримується Верховний Суд у постанові від 11 липня 2022 року по справі №640/23020/19.

Керуючись статтями 238, 241, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В АЛ И В:

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.П. Лелюк