Справа № 240/28559/25
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 січня 2026 року м. Житомир справа №240/28559/25

категорія 106030200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 04.10.2025 №279 в частині визнання його, як такого, що самовільно залишив військову частина на строк з 21.04.2025 по 18.09.2025;

- зобов`язати військової частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому за період з 03.03.2024 по 18.09.2025 включно грошове забезпечення - за час визнання його таким, що самовільно залишив військову частину та зарахувати цей період до вислуги років служби;

- зобов`язати військової частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових потреб за 2025 рік;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року при обчисленні йому в період з 03.03.2024 по 04.10.2025 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 вказаної постанови;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та доплатити йому за період з 03.03.2024 по 04.10.2025 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 02.12.2021 року №1928-ІХ.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене на його думку право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Позовні вимоги повинні формулюватися позивачем максимально чітко і зрозуміло.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Суд відмічає, що предмет судового розгляду (зміст позовних вимог), який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим. При цьому, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача.

Однак, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, вищезазначеним критеріям чіткості та зрозумілості не відповідають, та суперечать фактичним обставинам справи, про які він сам зазначає в поданому позові.

Так, в пункті 1 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просить: "визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2025 №279 в частині визнання його, як такого, що самовільно залишив військову частину на строк з 21.04.2025 по 18.09.2025".

Таким чином, зі змісту вказаної позовної вимоги вбачається, що в ній позивач оскаржує рішення військової частини НОМЕР_1 , яким його визнано таким, що на строк з 21.04.2025 по 18.09.2025 самовільно залишив військову частину, так зазначає, що таким рішенням є наказ військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2025 №279.

Разом з тим, із доданих до позовної заяви документів вбачається, що наказом від 04.10.2025 №279 ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Питання визнання ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив військову частину на строк з 21.04.2025 по 18.09.2025 зазначеним наказом від 04.10.2025 №279 не вирішувалось. Абзацом 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2025 №279 лише було вирішено не зараховувати ОСОБА_1 строк самовільного залишення ним військової частини з 21.04.2025 по 18.09.2025 до строку його вислуги років на військовій службі.

У зв`язку із цим суд приходить до висновку, що позивачу необхідно уточнити заявлені ним позовні вимоги, в частині того, що є предметом спірних правовідносин.

У випадку, якщо позивач не погоджується з рішенням військової частини НОМЕР_1 про визнання його таким, що самовільно залишив військову частину на строк з 21.04.2025 по 18.09.2025, то в прохальній частині позовної заяви йому необхідно зазначити в якості предмета оскарження той індивідуальний акт (наказ) військової частини НОМЕР_1 , яким його було визнано таким, що на строк з 21.04.2025 по 18.09.2025 самовільно залишив військову частину, а також надати до суду копію такого наказу.

Натомість, у випадку, якщо позивач не погоджується з діями військової частини НОМЕР_1 щодо не зараховування до строку його вислуги років на військовій службі строк самовільного залишення військової частини з 21.04.2025 по 18.09.2025, та відповідно оскаржує саме такі дії, то в уточнених позовних вимогах йому необхідно вказати, що він просить визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2025 №279 в частині не зараховування йому до строку його вислуги років на військовій службі строк самовільного залишення військової частини з 21.04.2025 по 18.09.2025.

Крім того, в пункті 2 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просить зобов`язати військової частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за період з 03.03.2024 по 18.09.2025 - за час визнання його таким, що самовільно залишив військову частину та зарахувати цей період до вислуги років служби.

Разом з тим, дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому грошового забезпечення за період, коли його визнано таким, що самовільного залишив військову частину, ОСОБА_1 в поданому позові не оскаржує, що свідчить про те, що позовні вимоги сформульовані з недотримання вимог пунктів 3 та 4 частини 1 статті 5 КАС України.

Також суд звертає увагу, що в позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що його було визнано таким, що самовільно залишив військову частину в період з 21.04.2025 по 18.09.2025. Однак, в пункті 2 прохальної частини позовної заяви він просить зобов`язати нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за час визнання його таким, що самовільно залишив військову частину, з 03.03.2024 по 18.09.2025.

Відтак, в пункті 2 прохальної частини позовної заяви позивачу необхідно уточнити період, протягом якого він був визнаний таким, що самовільно залишив військову частину, та відповідно за який він просить виплатити йому грошове забезпечення.

У пункті 3 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових потреб за 2025 рік. Однак, в порушення вимог пунктів 3 та 4 частини 1 статті 5 КАС України дій/бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому такої допомоги він не оскаржує.

Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду позовної заяви в новій редакції (в 2-х екземплярах) із уточненням в ній заявлених позовних вимог та приведенням їх у відповідність до частини 1 статті 5 КАС України.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович