Справа № 140/10676/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/10676/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Приватного підприємства "Константа-М" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до Приватного підприємства "Константа-М" (далі ПП "Константа-М", відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 637374,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. В порушення зазначених норм за ПП "Константа-М" обліковується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 637374,73 грн.

Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги форми «Ю» від 07.07.2025 №0-0320, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

З наведених підстав позивач ГУ ДПС у Волинській області просить стягнути з банківських рахунків ПП "Константа-М" в дохід бюджету податковий борг в сумі 637374,73 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, відповідно до приписів статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У поданому до суду 08.10.2025 відзиві на позов представник відповідача заперечив заявлені позовні вимоги. Зазначив, що відповідач підтверджує наявність самостійно визначених ним грошових зобов`язань зі сплати ПДВ, разом з тим зауважує, що пеня за несвоєчасне погашення узгодженого грошового зобов`язання, розрахована позивачем, а також штрафи, що були розраховані самостійно відповідачем при подачі уточнюючих розрахунків не підлягають стягненню виходячи із наступного.

Відповідачем було самостійно донараховано суми податкових зобов`язань з дотриманням порядку, вимог та обмежень, передбачених статтею 50 ПК України, а також зважаючи на те, що після подачі ним уточнюючих розрахунків він подав нові декларації з виправленими показниками (з врахуванням уточнюючих розрахунків) до закінчення граничного строку їх подання, то штрафи визначені у п. 50.1 ст. 50 ПК України до відповідача не можуть бути застосовані.

Так, із поданого розрахунку податкового боргу вбачається, що відповідач 19.06.2025 подав до контролюючого органу два уточнюючих розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок, а саме: на суму 166694,00 грн та 219446,00 грн та самостійно нарахував штрафні санкції у відповідності до положень п. 50.1 ст. 50 ПК України: 5001,00 грн та 6583,00 грн відповідно.

За результатом подання уточнюючих розрахунків відповідач самостійно визначив суму податкового зобов`язання у розмірі 387437,19 грн.

В подальшому, того ж місяця, відповідач подав податкову декларацію з ПДВ № від 20.06.2025, в якій окрім нарахування ПДВ за відповідний період відобразив визначену ним суму податкового зобов`язання за результатами поданих на передодні уточнюючих розрахунків.

15.07.2025 відповідач подав до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок на суму 256704,00 грн та самостійно нарахував штрафні санкції у відповідності до положень п. 50.1 ст.5 0 ПК України в сумі 7701,00 грн.

За результатом подання уточнюючого розрахунку відповідач самостійно визначив суму податкового зобов`язання у розмірі 651842,19 грн.

Відтак, штрафи визначені у п. 50.1 ст. 50 ПК України до відповідача не можуть бути застосовані.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України встановлено, що після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. При самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків нарахування пені розпочинається після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи податкового повідомлення-рішення №4 від 20.08.2025, позивач нарахував відповідачу пеню за березень та червень 2025 року у загальному розмірі 812,51 грн, виходячи з: 16 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 2799 грн (уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за грудень 2024 року від 12.03.2025); 19 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 1000,19 грн (уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за грудень 2024 року від 12.03.2025); 11 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 12451 грн (уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за березень 2025 року від 19.06.2025).

Разом з тим, позивач не навів у податковому повідомленні-рішенні №4 від 20.08.2025 детального розрахунку пені, що унеможливлює перевірку правильності його розрахунку судом та відповідачем.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив від 15.12.2025 представник позивача підтримала доводи, викладені в позовній заяві та зазначила, що відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога №0-0320 від 07.07.2025 вручена відповідачу 17.07.2025 та не була оскаржена платником податків.

Відповідно до статті 55.1 статті 55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Разом з тим, податкові повідомлення-рішення №4 від 30.07.2025 та №4 від 20.08.2025 про донарахування штрафних санкцій, винесені контролюючим органом, платником не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Крім того, відповідно до статті 56.11 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. При цьому відповідачем не заперечується наявність податкового боргу за поданими ним деклараціями та уточнюючими розрахунками з ПДВ.

Безпідставним є також твердження відповідача щодо нарахування пені, оскільки ні в розрахунку податкового боргу, ні в позовній заяві про нарахування пені зазначено не було.

З огляду на вищевикладене, наявний факт несплати відповідачем узгодженої суми грошових зобов`язань, а висновок щодо обов`язку відповідача сплатити суму податкового боргу до бюджету є обґрунтованим.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ПП "Константа-М" зареєстроване як юридична особа та 22.02.2022 взяте на облік як платник податків в ГУ ДПС у Волинській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на 15.09.2025 за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 637374,73 грн, що підтверджується довідкою контролюючого органу про наявність боргу по платежах до бюджету ПП "Константа-М" (а.с.3), розрахунком сум податкового боргу ПП "Константа-М" (а.с.4) та зворотнім боком облікової картки платника податків з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (а.с.27-30).

Податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виник на підставі самостійно поданих платником податку декларацій та уточнюючих розрахунків:

за березень 2025 року згідно уточнюючого розрахунку № від 19.06.2025 нараховано до збільшення податкового зобов`язання в сумі 166694,00 грн та штрафних санкцій в сумі 5001,00 грн по терміну сплати 19.06.2025;

за грудень 2024 року згідно уточнюючого розрахунку № від 19.06.2025 нараховано до збільшення податкового зобов`язання в сумі 219446,00 грн та штрафних санкцій в сумі 6583,00 грн по терміну сплати 19.06.2025;

за травень 2025 року по податковій декларації № від 20.06.2025 податкового зобов`язання на суму 12451,00 грн, по терміну сплати 30.06.2025;

за травень 2025 року згідно уточнюючого розрахунку № від 15.07.2025 нараховано до збільшення податкового зобов`язання в сумі 256704,00 грн та штрафних санкцій в сумі 7701,00 грн по терміну сплати 15.07.2025;

за червень 2025 року по податковій декларації № від 20.07.2025 нараховано до зменшення податкового зобов`язання на суму 8480,00 грн, по терміну сплати 21.07.2025;

за липень 2025 року по податковій декларації № від 20.08.2025 податкового зобов`язання на суму 30611,00 грн, по терміну сплати 01.09.2025 (а.с.11-22).

Крім того, податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виник внаслідок несплати відповідачем штрафних санкцій, донарахованих за податковими повідомленнями-рішеннями:

№4 від 30.07.2025 на суму 0,03 грн по терміну сплати 18.08.2025;

№4 від 20.08.2025 на суму 812,51 грн по терміну сплати 10.09.2025 (а.с.7-10).

Таким чином, загальна заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявної переплати в сумі 10286,81 грн та часткової сплати в сумі 49862,00 грн, яку ГУ ДПС у Волинській області просить стягнути з банківських рахунків ПП "Константа-М", становить 637374,73 грн.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, визначені відповідачем у податковій декларації суми зобов`язання є узгодженими.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є податковим боргом.

Згідно із підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України податковим органом ПП "Константа-М" рекомендованим поштовим відправленням надсилалась податкова вимога форми «Ю» від 07.07.2025 №0-0320 за його юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (44500, Волинська область, Камінь-Каширський район, с. Олексіївка, вул. 1-го Грудня, буд. 9) та яка 17.07.2025 вручена відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.5-6).

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України (в редакції на час винесення податкових повідомлень-рішень) податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків у розумінні пункту 45.1 статті 45 ПК України.

Наведене свідчить про виконання контролюючим органом обов`язку надіслати податкову вимогу з повідомленням про вручення відповідачу за його юридичною адресою.

Враховуючи вищевикладене, податкова вимога форми «Ю» від 07.07.2025 №0-0320 є належним чином врученою платнику податків.

Вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу, доказів добровільної сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Разом з тим, відповідач не заперечує наявність самостійно визначених ним грошових зобов`язань зі сплати ПДВ за поданими податковими деклараціями та уточнюючими розрахунками, натомість, вказує, що він не згідний з винесеними податковими-повідомленнями рішеннями №4 від 30.07.2025 та №4 від 20.08.2025, якими йому донараховано штрафні санкції та які отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд такі доводи до уваги не бере з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

Відповідно до положень ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, у разі незгоди з податковим повідомленням-рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.

Однак, ПП "Константа-М" податкові зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у строк, визначений ПК України, не сплатило, доказів оскарження податкових повідомлень-рішень №4 від 30.07.2025 на суму 0,03 грн та №4 від 20.08.2025 на суму 812,51 грн, якими відповідачу донараховано штрафні санкції та які слугували підставою для стягнення з відповідача податкового боргу у даній справі, суду не надало.

З огляду на викладене, станом на день розгляду даної справи, нараховані контролюючим органом грошові зобов`язання, відповідно до вищевказаних податкових повідомлень-рішень, є узгодженими, але не сплаченими у встановлені строки, тобто перетворились на податковий борг платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу, що сума податкового боргу, яка підлягає стягненню за даним позовом включає узгоджені суми грошових зобов`язань, самостійно визначені платником податків за поданими ним деклараціями та уточнюючими розрахунками з ПДВ та суму штрафних санкцій, донараховану податковим органом за податковими повідомленнями-рішеннями №4 від 30.07.2025 та №4 від 20.08.2025. Будь яких інших донарахувань податковим органом штрафних санкцій чи пені податковий борг, який підлягає стягненню за даним позовом не містить.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пунктів 95.2 - 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Про наявність у ПП "Константа-М" відкритих рахунків у банках свідчить довідка надана ГУ ДПС у Волинській області (а.с.3).

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг, щодо якого відповідачем не надано доказів його сплати, а вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги про стягнення з банківських рахунків ПП "Константа-М" податкового боргу в розмірі 637374,73 грн підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків Приватного підприємства "Константа-М" (44500, Волинська область, Камінь-Каширський район, с. Олексіївка, вул. 1-го Грудня, буд. 9, ) у банках, обслуговуючих такого платника податків, в дохід Державного бюджету податковий борг у розмірі 637374,73 грн (шістсот тридцять сім тисяч триста сімдесят чотири гривні 73 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, буд. 4, ).

Відповідач: Приватне підприємство "Константа-М" (44500, Волинська область, Камінь-Каширський район, с. Олексіївка, вул. 1-го Грудня, буд. 9, ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук