Справа № 140/16833/25
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

02 січня 2026 року ЛуцькСправа № 140/16833/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Фермерського господарства «Волинь-плант» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Фермерського господарства «Волинь-плант» до Державної податкової служби України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарства «Волинь-плант» звернулось з позовом до Державної податкової служби України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності від 08.12.2025 №1814-р/лєр, №1815-р/лєр, №1816-р/лєр, №1817-р/лєр, №1818-р/лєр, №1819-р/лєр, №1820-р/лєр, №1821-р/лєр, №1822-р/лєр, №1823-р/лєр, №1824-р/лєр, №1825-р/лєр та зобов`язати ДПС України видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію про анулювання Фермерському господарству «Волинь-плант» ліцензій на право вирощування тютюну №0003; №0004; № 0005; №0006; 0007 від 11.07.2025; та №0103; №0105; №0106; №0107; №108; №109; №110 від 11.09.2025.

Одночасно, з поданням позовної заяви ФГ «Волинь-плант» подало до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень, заборонити ДПС України вчиняти дії по внесенню до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформації про анулювання ліцензій ФГ «Волинь-плант» на право вирощування тютюну №0003; №0004;№ 0005; №0006; 0007 від 11.07.2025; та №0103; №0105; №0106; №0107; №108; №109; №110 від 11.09.2025 та поновити про них інформацію (внести відомості) до цього реєстру до набрання законної сили рішенням суду;

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що оскаржувані рішення мають явні ознаки протиправності. Внаслідок прийняття вищезазначених рішень ФГ «Волинь-плант» фактично позбавлене можливості вести господарську діяльність до моменту перевірки правомірності прийняття рішень в судовому порядку. Анулювання ліцензій на право вирощування тютюну призведе до зупинення діяльності господарства, що матиме наслідком ненадходження до бюджету значних сум податків та зборів та повного банкрутства підприємства.

Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень істотно ускладнює ефективний захист їх прав та інтересів від порушень з боку відповідача, та може унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами частини першої-другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Суд зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також в очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Отже, для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту такого права дійсно існує. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору, а також мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, зазначені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує подану заяву, суд дійшов висновку, що доводи й аргументи заявника не є достатніми для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, ФГ «Волинь-плант» ставить питання необхідності забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень ДПС України від 08.12.2025 про припинення дії ліцензій на право вирощування тютюну та зобов`язання вчинити дії, які є тотожними заявленим позовним вимогам у поданій позовній заяві та фактично є вирішенням позовних вимог до розгляду справи по суті, оскільки їх вжиття надасть в такий спосіб суб`єкту господарювання можливість продовжувати здійснення господарської діяльності з використанням ліцензій, дію яких припинено.

Водночас забезпечення позову шляхом, який просить позивач може свідчити про передчасний висновок суду щодо протиправності рішень, дій або бездіяльності відповідача, без з`ясування всіх обставин справи, що є неприпустимим та не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підміняє собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 800/521/17.

Стосовно посилання заявника на очевидну протиправність рішень ДПС України від 08.102025 про припинення дії ліцензій, суд зауважує, що очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень це прийняття таких рішень, що не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері, проте таких доводів у заяві про забезпечення позову не окреслено.

Незгода заявника із рішеннями/діями уповноваженого суб`єкта владних повноважень та звернення до суду із позовом про визнання протиправними рішень не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Суд наголошує, що наведені факти потребують з`ясування та доведення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі за позовом про визнання протиправним та скасування рішення та жодним чином не дають підстави для висновку про очевидну протиправність рішення.

Щодо доводів заявника про те, що захист прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі буде неможливим та неефективним без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки ФГ «Волинь-плант» буде позбавлено можливості виконувати податкові обов`язки, а також можливості здійснювати господарську діяльність, суд зазначає наступне.

Безумовно рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Однак, сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 01.06.2022 у справі №380/4273/21.

Суд звертає увагу на те, що позивачем жодним чином не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Тобто, господарством наведено лише загальні твердження про можливість настання негативних наслідків для його господарської діяльності, проте, жодної конкретної аргументації не вказано та доказів на її підтвердження не надано.

При цьому варто зауважити, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе і можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.01.2025 у справі №580/9027/24, прийнятій в аналогічних правовідносинах.

Таким чином, наведені заявником обставини, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним заявником шляхом, оскільки матеріали заяви про забезпечення позову не містять об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність на цей час передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 150 КАС України підстав для забезпечення позову, у зв`язку із чим у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись статтями 150 - 151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фермерського господарства «Волинь-плант» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Фермерського господарства «Волинь-плант» до Державної податкової служби України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк