Справа № 160/31023/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд звернулись Лозуватське житлово-комунальне підприємство з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в якій просять суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 14.10.2025 року № 05.305/20-25 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
Також ухвалою суду від 03.11.2025 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 14.10.2025 року № 05.3 05/20-25 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
- відомості/інформацію, що послугувала підставою для прийняття спірного рішення;
- всі докази щодо суті спору.
19.11.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.
24.11.2025 року позивачем до суду подано відповідь на відзив.
28.11.2025 року відповідачем до суду подані заперечення на відповідь на відзив.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 30.12.2025 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Лозуватське ЖКП, здійснюючи ліцензовану діяльність з централізованого водопостачання, зобов`язане застосовувати для споживачів виключно тарифи, які затверджуються органом місцевого самоврядування Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.
Вищезазначені рішення Виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення тарифів на житлово-комунальну послугу з централізованого водопостачання були/являються чинними та не скасовувались в судовому порядку.
Відтак, вони правомірно використовувалися/використовуються Лозуватським ЖКП при нарахуванні споживачам плати за надану житлово-комунальну послугу з централізованого водопостачання.
Правових підстав для застосування тарифів на житлово-комунальну послугу з централізованого водопостачання, встановлених іншими органами державної влади, або проведення перерахунку нарахувань за послугу з централізованого водопостачання без попереднього скасування/зміни чинних рішень органу місцевого самоврядування Лозуватське ЖКП наразі не має.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що у ході перевірки до складу планової собівартості додано амортизаційні нарахування, які не були враховані підприємством та витрати на поповнення обігових коштів.
Загальна суму, яка встановлена в Акті, що підлягає поверненню споживачам за період з 01.07.2024 р. по 31.08.2025 р становить 174845,69 гривень.
У Рішенні № 05.3-06/4-25 від 16.09.2025, підкреслено, що перевіркою встановлено факт порушення порядку формування тарифу на послуги з централізованого водопостачання, а саме включення в калькуляцію планових витрат на матеріали для ремонту водопровідних мереж по фактичним витратам та по кошторису та витрат на охорону праці, розрахованих по фактичним витратам та по нормі відрахувань на охорону праці. -включення заробітної плати сторожа в складі загальновиробничих витрат у розмірі 86% від загального фонду до собівартості централізованого водопостачання. включення планових судових витрат без урахування повернутих сум судового збору; -формування тарифів із застосуванням рентабельності 10% - для населення за відсутності інвестиційних програм.
Таким чином, відповідач дійшов висновку, що позивачем були порушені вимоги п.п.15,16,19 Порядку № 869.
Вказують, що згідно наявних документів встановлено, що Відповідачем дотримані вищенаведені вимоги Закону щодо проведення перевірки, та Позивач не заперечує та не оскаржує, що затверджені виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради с. Лозуватка тарифи на послуги з централізованого водопостачання, що сформовані та надаються Позивачем, не відповідають вимогам діючого законодавства.
Позивач не заперечує проти встановлених в ході перевірки порушень порядку формування тарифів, що подавались ним на затвердження.
Посилання позивача на те, що практика ВС не підлягає застосуванню, є безпідставним.
Твердження Позивача про те, що орган місцевого самоврядування встановлює тариф, не спростовує наявність порушення, встановленого при перевірці формування тарифу.
Вказують, оскільки саме позивачем здійснювалось формування тарифів та ним допущено вищезазначені порушення, які призвели до встановлення економічно необґрунтованих тарифів, то, відповідно, саме до комунального підприємства «Лозуватське ЖКП» слід застосовувати штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки та санкції щодо повернення споживачам необґрунтовано одержаної виручки.
Таким чином, повернення необґрунтованої виручки споживачам: є адміністративно-господарською санкцією, а не встановленням нового тарифу, не змінює розмір тарифу, є виправленням помилкових нарахувань, здійснених суб`єктом господарювання унаслідок порушення порядку формування тарифу.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Лозуватське житлово-комунальне підприємство (надалі за текстом Лозуватське ЖКП) є юридичною особою, що забезпечує села Лозуватка та Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області питною водою та суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання, що проводить господарську діяльність на підставі ліцензії Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 31.03.2016 року № 195.
На підставі колективного звернення мешканців с. Лозуватка, яке надійшло 20.08.2025 р. до Держпродспоживслужби України (м. Київ), щодо законності застосування тарифів на централізоване водопостачання, Держпродспоживслужбою України, було надано погодження Головному управлінню проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Лозуватського Житлово-комунального підприємства.
Головним управлінням було видано наказ № 734-ПО на проведення позапланового заходу державного (нагляду) контролю у вигляді перевірки дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення позивача.
За результатами проведеної позапланової перевірки Позивача, 15.09.2025 р. було складено Акт № 05.3-04/62-25 перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Перевіркою встановлено, що КП «Лозуватське ЖКП» надає послуги з централізованого водопостачання. Тарифи на централізоване водопостачання затверджуються рішенням Виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.
При перевірці планової собівартості встановлено необґрунтоване включення окремих витрат до складу планової собівартості, на які в ході перевірки зменшено встановлений тариф, а саме:
Разом з цим п.16 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженого Постановою КМ України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» від 01.06.2011 № 869 встановлено, що плановий прибуток може включати обігові кошті у розмірі, що не перевищує 4% повної планової собівартості централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без урахування витрат на відшкодування втрат).
Так, у ході перевірки до складу планової собівартості додано амортизаційні нарахування, які не були враховані підприємством та витрати на поповнення обігових коштів. Загальна суму, яка встановлена в Акті, що підлягає поверненню споживачам за період з 01.07.2024 р. по 31.08.2025 р становить 174845,69 гривень.
Відповідно до рішення № 05.3-06/4-25 від 16.09.2025 року встановлено, що перевіркою було встановлено факт порушення порядку формування тарифу на послуги з централізованого водопостачання, а саме включення в калькуляцію планових витрат на матеріали для ремонту водопровідних мереж по фактичним витратам та по кошторису та витрат на охорону праці, розрахованих по фактичним витратам та по нормі відрахувань на охорону праці. -включення заробітної плати сторожа в складі загальновиробничих витрат у розмірі 86% від загального фонду до собівартості централізованого водопостачання. включення планових судових витрат без урахування повернутих сум судового збору; -формування тарифів із застосуванням рентабельності 10% - для населення за відсутності інвестиційних програм.
Таким чином, за результатами перевірки, відповідач дійшов висновку, що позивачем були порушені вимоги п.п.15,16,19 Порядку № 869, а отже, такі дії позивача є порушенням порядку формування і застосування державних регульованих цін, що привело до отримання необґрунтованої виручки в сумі 174845,69 гривень.
Вказаним рішенням Позивача зобов`язано в 15 денний термін шляхом перерахунку нарахувань за послугу з централізованого водопостачання повернути споживачам с. Лозуватка(населення) необґрунтовано отриману виручку, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації ) товару та виручкою за цінами сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання в сумі 174845,69 гривень.
Позивач не погодившись із вказаним рішення відповідача, звернувся до суду із цим позовом про його скасування.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05 квітня 2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V), за визначенням, наведеним у статті 1 якого державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
За правилами частин шість, сім статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів у частині додержання вмісту рідкого біопалива (біокомпонентів) у паливі моторному і паливі моторному альтернативному та/або його відповідності критеріям сталості, державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки, державного контролю за додержанням законодавства у сфері моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів, державного нагляду (контролю) у сфері державних резервів у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.
При здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
В свою чергу, наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 26.08.2020 №1637 «Про затвердження уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін» затверджено уніфіковану форму акта перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 Закону України від 21 червня 2012 року №5007-VI «Про ціни і ціноутворення» (далі - Закон №5007-VI) органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.
Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами.
Положеннями п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року за №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" було утворено Держави службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та покладено на неї функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються, а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Згідно з пп. 11 п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №667 (далі - Положення №667) Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснює: державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановленням та застосування державних регульованих цін; державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів); надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Відповідно до п. 7 Положення №667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Відповідно до Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 27.07.2017 року №620, Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Дніпропетровській області є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.
Повноваження Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, як територіального органу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, визначені Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 667.
Відповідно до Положення №667 Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
За приписами ст. 6 Закону №877-V органи державного нагляду (контролю) здійснюють позапланові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Під час розгляду справи судом встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку позивача за дотриманням вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 Закону №5007-VI державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.
Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).
У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону №5007-VI державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом:
1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів);
2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.
Згідно зі статтею 17 Закону №5007-VI основними функціями уповноважених органів є: 1) виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 2) здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; 3) запобігання порушенням у сфері ціноутворення.
Статтею 18 Закону №5007-VI визначено, що уповноважені органи мають право:
1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;
2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;
3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;
4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;
5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
За результатами перевірки встановлено, що КП «Лозуватське ЖКП» надає послуги з централізованого водопостачання. Тарифи на централізоване водопостачання затверджуються рішенням Виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.
При перевірці планової собівартості встановлено необґрунтоване включення окремих витрат до складу планової собівартості, на які в ході перевірки зменшено встановлений тариф, а саме:
У ході перевірки до складу планової собівартості додано амортизаційні нарахування, які не були враховані підприємством та витрати на поповнення обігових коштів. Загальна суму, яка встановлена в Акті, що підлягає поверненню споживачам за період з 01.07.2024 р. по 31.08.2025 р становить 174845,69 гривень.
У рішенні № 05.3-06/4-25 від 16.09.2025, вказано про те, що перевіркою встановлено факт порушення порядку формування тарифу на послуги з централізованого водопостачання, а саме включення в калькуляцію планових витрат на матеріали для ремонту водопровідних мереж по фактичним витратам та по кошторису та витрат на охорону праці, розрахованих по фактичним витратам та по нормі відрахувань на охорону праці. -включення заробітної плати сторожа в складі загальновиробничих витрат у розмірі 86% від загального фонду до собівартості централізованого водопостачання. включення планових судових витрат без урахування повернутих сум судового збору; -формування тарифів із застосуванням рентабельності 10% - для населення за відсутності інвестиційних програм. Таким чином, Позивачем були порушені вимоги п.п.15,16,19 Порядку № 869. Вказані дії Позивача є порушенням порядку формування і застосування державних регульованих цін, що привело до отримання необґрунтованої виручки в сумі 174845,69 грн. Вказаним рішенням Позивача зобов`язано в 15 денний термін шляхом перерахунку нарахувань за послугу з централізованого водопостачання повернути споживачам с. Лозуватка(населення) необґрунтовано отриману виручку, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації ) товару та виручкою за цінами сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання в сумі 174845,69 грн. Згідно наявних документів встановлено, що Відповідачем дотримані вищенаведені вимоги Закону щодо проведення перевірки, та Позивач не заперечує та не оскаржує, що затверджені виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради с. Лозуватка тарифи на послуги з централізованого водопостачання, що сформовані та надаються Позивачем, не відповідають вимогам діючого законодавства.
Згідно п.7 ч.1 ст.18 Закону України «Про ціни та ціноутворення», уповноважені органи мають право надавати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
Згідно п.2 рішення Виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 14 червня 2024 р. № 146 «Про затвердження скорегованих тарифів на послуги з централізованого водопостачання, що надаються Лозуватським житлово-комунальним підприємством» та п.2 рішення Виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 04 січня 2025р. №1 «Про затвердження скорегованих тарифів на послуги з централізованого водопостачання, що надаються Лозуватським житлово комунальним підприємством», відповідальність за правильність розрахунку тарифів покладено на Лозуватське житлово-комунальне підприємство, тобто на Позивача.
Саме тому, Позивачу, на підставі п.7 ч.1 ст. 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення», та акту № 05.3 04/62-25 від 15.09.2025 р., було надано рішення № 05.3-06/4-25 від 16.09.2025 р. «Про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування та встановлення державних (регульованих) цін», оскільки саме Позивач, несе відповідальність за порушення порядку формування цін, як з вимогами вказаного Закону і Порядку № 869, так і на підставі рішення органу місцевого самоврядування - Виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яке є обов`язковим до виконання на відповідній території, згідно вимог ст. 144 Конституції України. Відповідно до підпункту «2» пункту «а» частини 1 статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), послуги. побутові, транспортні та інші послуги.
Саме встановлення тарифів, а не формування та їх застосування.
Оскільки відповідальність за формування тарифів покладено на Позивача, тому даний рішення на його обґрунтований. адресу, є законний та факт об`єктивно підтверджує правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка викладена у Постанові від 25.07.2025 року у справі №420/1850/20.
Також, слід вказати, про те, що позивач вже оскаржував рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, яким встановлено з вимогою в тримісячний термін здійснити перерахунки споживачам зайво нарахованої та стягнутої зі споживачів плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, тим самим усунути допущені порушення при застосуванні державних регульованих цін/тарифів та в термін до 01 липня 2020 року сформувати економічно обґрунтовані тарифи на послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення у відповідності до вимог Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».
Сформованою правовою позицією у постанові ВС від 25.07.2025 року у справі №420/1850/20 та у рішенні від 26 грудня 2022 року Одеського окружного адміністративного суду, яке ВС визнав як таке, що «відповідає нормам матеріального права, прийняте з дотриманням норм процесуального права, але помилково було скасоване судом апеляційної інстанції внаслідок неправильного застосування статті 18-1 Закону № 2918-III, статті 12 Закону № 5007-VI, пунктів 4, 16, 18, 20 Порядку № 869, пункту 1.3, 2.1 Порядку №630, у зв`язку з чим касаційна скарга Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області підлягає задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції».
Згідно вказаних вище рішень, відповідно до ст. 10 ЗУ Про житлово-комунальні послуги ціни (тарифи) на житлово комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими.
У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для суб`єктів природних монополій, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення визначено Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
Згідно п. 2. Порядку № 869 цей Порядок застосовується під час встановлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення для суб`єктів природних монополій, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів.
Таким чином, з системного аналізу норм чинного законодавства слідує, що здійснення розрахунків витрат покладено саме на виконавців/виробників.
В свою ж чергу, до компетенції центральних органів виконавчої влади, національної комісії, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органів місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом, віднесено встановлення та затвердження даних цін/тарифів.
Отже, слід дійти висновків, що при плановій перевірці Позивача щодо дотримання вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін посадовими особами Головного управління були об`єктивно вивчені надані документи, враховуючи вимоги чинного законодавства, встановлені порушення порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та правомірно надано обов`язковий до виконання рішення про усунення виявленого правопорушення.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовних вимог Лозуватського житлово-комунального підприємства до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, без задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву Лозуватського житлово-комунального підприємства до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 30.12.2025 року.

Суддя В.В. Ільков