Справа № 320/25445/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Безименної Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДГРУПСЕРВІС" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДГРУПСЕРВІС" звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 09.08.2022 № 169690410;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві надмірно сплачені суми плати за землю у розмірі 71 852,62 грн, що виникли внаслідок скасування податкового повідомлення-рішення від 09.08.2022 № 169690410, зарахувати в рахунок майбутніх платежів;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 12.07.2023 № 480510410.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 12.07.2023 № 480510410. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 09.08.2022 № 169690410. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що плата за землю не нараховується та не сплачується лише на підставі затвердженого Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначений Кабінетом Міністрів України. На теперішній час, Кабінетом Міністрів України перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або на територіях тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, не визначено. Апелянт зазначає, що, на виконання постанови кабінету міністрів україни від 06.12.2022 № 1364, Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України видано наказ від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації», проте цей перелік не застосовується для цілей звільнення від оподаткування відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК України).

16 жовтня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДГРУПСЕРВІС" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення суду першої інстанції виключно в частині задоволених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДГРУПСЕРВІС".

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «РЕМБУДГРУПСЕРВІС» зареєстроване, як юридична особа, перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у м. Києві, за кодом КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

ТОВ «РЕМБУДГРУПСЕРВІС» є орендарем земельної ділянки у Київської міської ради, що розташована за адресою м. Київ, вул. Волховська, 29/33, на підставі договору оренди земельної ділянки від 16.07.2021, що посвідчений 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., та зареєстрований в реєстрі за № 583.

24 лютого 2022 року відбулося повномасштабне вторгнення на територію України та Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан в Україні.

Законом України «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022 доповнено пункт 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України підпунктом 69.14, відповідно до якого тимчасово, на період з 01.03.2022 по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, починаючи з 01.03.2022 від плати за землю звільняються земельні ділянки, які розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

22 квітня 2022 року ТОВ "РЕМБУДГРУПСЕРВІС" було подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за податковий (звітний період) 2022 рік, котрою зменшено податкові зобов`язання та визначено податкові зобов`язання з березня 2022 року у розмірі 0,00 грн на місяць.

З 24.02.2022 територія міста Києва та Київської області була територією на якій ведуться (велися) бойові дії.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», 22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України був прийнятий наказом № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004.

Відповідно до вказаного переліку, вся територія м. Київ (код UA0093317) віднесена до території, на якій ведуться (велися) бойові дії - територія активних бойових дій з 24.02.2022 по 30.04.2022.

Крім того, рішенням Київської міської ради від 13.09.2022 № 5449/5490 встановлено, що з 01.03.2022 по 31.05.2022 застосовується ставка орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки) в розмірі 0 відсотка.

ТОВ "РЕМБУДГРУПСЕРВІС" не нараховувалась та не сплачувалась оренда земельної ділянки за березень та квітень 2022 року.

Головним управлінням ДПС у м. Києві, на підставі п. п. 191.1.2 п. 191.1 ст. 191, п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75 ПК України, згідно порядку, встановленого ст. 76 ПК України, було проведено камеральну перевірку, при перевірці використано електронну форму уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) реєстраційний № від 22.04.2022 за 2022 рік, наданою ТОВ «РЕМБУДГРУПСЕРВІС» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині заниження податкового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб за податковий період 2022 рік.

За результатами камеральної перевірки, контролюючим органом було складено Акт про результати камеральної перевірки уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2022 рік від 21.06.2022 № 14433/Ж5/26-15-04-14-03/41463750.

Камеральною перевіркою встановлено, що сума податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб (КДБ 18010600), визначена за результатами подання уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2022 рік № від 22.04.2022 у ТОВ «РЕМБУДГРУПСЕРВІС» є нижча, ніж визначена за результатами камеральної перевірки за податкові періоди, термін сплати по яким настав на час проведення перевірки за 2022 рік, на суму 71852,62 грн.

Як вбачається з акта камеральної перевірки від 21.06.2022 № 14433/Ж5/26-15-04-14-03/41463750, Головне управління ДПС у м. Києві дійшло до висновку, що ТОВ «РЕМБУДГРУПСЕРВІС» в уточнюючій декларації з плати за землю реєстраційний номер від 22.04.2022 за 2022 рік, є нижча, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, та за підсумковою інформацією збільшено суму грошового зобов`язання, що за результатами податкового періоду січень-квітень 2022 року підлягає сплаті платником податку до бюджету + 71852,62 грн.

ГУ ДПС у м. Києві зазначену суму сформовано, виходячи з того, що ТОВ «РЕМБУДГРУПСЕРВІС» зазначено у декларації з плати за землю за березень та квітень 2022 року, грошові зобов`язання 0,00 грн, а ГУ ДПС у м. Києві фактично встановлене березень 2022 - 35926,31 грн та квітень 2022 - 35926,31 грн, разом сума відхилення 71852,62 грн.

Головним управлінням ДПС у м. Києві стосовно ТОВ "РЕМБУДГРУПСЕРВІС" прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.08.2022 № 169690410, на підставі акта № 14433/Ж5/26-15-04-14-03/41463750 від 21.06.2022, яким збільшено грошове зобовґязання з орендної плати з юридичних осіб на 71852,62 грн.

Також, Головним управлінням ДПС у м. Києві стосовно ТОВ "РЕМБУДГРУПСЕРВІС" прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.07.2023 № 480510410, на підставі акта перевірки № 45844/Ж5/26-15-04-14-03/41463750 від 22.06.2023, яким збільшено грошове зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на 165260,32 грн та штрафними санкціями 82630,16 грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом..

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно норм п. п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата для цілей розділу XII ПК України - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до норм ст. 269 ПК України платниками плати за землю є, зокрема, платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Приписами п. п. 270.1.2 п. 270.1 ст. 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

За змістом ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до положень п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з нормами ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 26.03.2022 строком на 30 діб.

Надалі, воєнний стан було неодноразово продовжено та дії на даний час.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Верховною Радою України 15.03.2022 був прийнятий Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України був доповнений, зокрема, підпунктом 69.14 такого змісту: «Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 цього Закону Кабінету Міністрів України доручено невідкладно забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Тож, з наведеного слідує, що за змінами п. п. 69.14 п. 69 підр. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України не підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності): 1) за земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб та: розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації; 2) за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями, як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Для застосування вказаної пільги тривалість ведення бойових дій на відповідній території не має правового значення, про що свідчить зазначене у дужках дієслово у минулому часі «велися».

Як вбачається з матеріалів справи, за результатом камеральної перевірки поданої позивачем уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) ГУ ДПС у м. Києві було складено акт, яким було встановлено порушення п. п. 14.1.136, п. 14.1 ст. 14, ст. 288 ПК України, в результаті чого, сума податкового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб зазначена в уточнюючій податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), є нижча ніж визначено за результатами камеральної перевірки.

29.06.2023 та 05.07. 2023 позивачем було сплачено орендну плату за землю на суму 279000 грн, а враховуючи, що в особистому кабінеті платника податків позивача обліковувалась заборгованість за оскаржуваним рішенням, то оплата оренди землі за 2023 рік була віднесена на оплату заборгованості за 2022 рік за оскаржуваним рішенням.

22.06.2023 Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено акт про результати камеральної перевірки уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2023 рік ТОВ «РЕМБУДГРУПСЕРВІС» № 45844/Ж5/26-15-04-10-03/41463750.

У зазначеному акті встановлено, що з січня по квітень включно позивачем за деклараціями від 19.04.2023 та 24.05.2023 занижене податкове зобов`язання щодо оплати оренди землі на 165 260,32 грн, тобто на 41 315,08 грн з січня по квітень включно щомісячно.

Податковим повідомленням рішенням від 12.07.2023 № 480510410 відповідачем збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб за податковими зобов`язаннями у сумі 165260,32 грн, та за штрафними санкціями у розмірі 82 630,16 грн. Зазначену санкцію застосовано на підставі п. 123.3 ст. 123 ПК України.

На момент подання позивачем уточнюючої річної декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік, був відсутній визначений Кабінетом Міністрів України перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, проте вказані обставини, на переконання суду, не можуть бути перешкодою для реалізації платником податків свого права, закріпленого в ПК України.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні визначеного Кабінетом Міністрів України переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, що стала наслідком бездіяльності Уряду, не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян чи юридичних осіб, які наділені такими правами.

У той же час, факт ведення з 24.02.2022 на території міста Києва та Київської області бойових дій є загальновідомим, що надавало позивачу право на застосування податкової пільги, передбаченої підпунктом 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, незалежно від того, визначений Кабінетом Міністрів України відповідний перелік територій чи ні.

При цьому, у подальшому, 06.12.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», в пункті 1 якої встановлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України було прийнято наказ № 309, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Згідно цього Переліку, з 24.02.2022 по 30.04.2022 вся територія міста Києва визнається територією, на якій велися бойові дії.

Отже, вказаний Перелік також підтверджує правомірність позиції позивача про те, що на території міста Києва велися бойові дії, що, як наслідок, звільняє позивача від обов`язку по нарахуванню та сплаті до бюджету орендної плати за земельні ділянки, розташовані на такій території, та надає право на коригування податкових зобов`язань шляхом подання уточнюючої звітності.

Згідно з абз. 1 п. 284.1 ст. 284 ПК України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, про затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Рішенням Київської міської ради від 09.12.2021 № 3704/3745 «Про бюджет міста Києва на 2022 рік» були установлені мінімальні розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності міської територіальної громади міста Києва.

Київська міська рада своїм рішенням від 30.03.2022 № 4551/4592 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ», а саме, п. 1.2. визначила: у сфері комунального майна територіальної громади міста Києва на період дії воєнного стану та один місяць з дати його припинення орендарі за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва звільняються від орендної плати.

Також, Київська міська рада своїм рішенням внесла зміни до рішення Київради від 23.06.2011 № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Київ», встановивши з 1 березня до 31.05.2022 ставку орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативно грошової оцінки) в розмірі 0%.

Київська міська рада, своїм рішенням від 13.09.2022 № 5449/5490 внесла зміни до рішення Київради від 09.12.2021 № 3704/3745 «Про бюджет міста Києва на 2022 рік», встановивши, що з 01.03.2022 по 31.05.2022 застосовується ставка орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки) в розмірі 0 відсотка.

Таким чином, вищевказаним рішенням Київська міська рада надала юридичним та фізичним особам пільгу з орендної плати за землю комунальної власності територіальної громади міста Києва на період з 01.03.2022 по 31.05.2022.

У даному випадку, в уточнюючій декларації, позивачем було відкориговано до показника « 0» зобов`язання з плати за землю саме період березень-травень 2022 року, по якому, власне і було встановлено відхилення за актом/актами камеральної перевірки.

Тож, при проведенні камеральної перевірки, відповідачем не враховано зазначені вище положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022

Щодо нарахованих зобов`язань за актом, та, як наслідок, за податковим повідомленням-рішенням від 12.07.2023№ 480510410 у сумі 165260,32 грн, колегія судідв зазначає, що такі зобов`язання позивачем виконані, що підтверджується платіжними дорученнями № 1340 від 29.06.2023 на суму 207000 грн та № 1341 від 05.07.2023 на суму 72 000,00 грн.

При цьому, щодо умисності зменшення суми бюджетного відшкодування, шо також є обов`язковою умовою застосування штрафної санкції у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості, слід зазначити, що відповідальність за скоєння податкового правопорушення настає лише у разі коли контролюючий орган доведе, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але платником податків не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, особу не можливо буде притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.

Виходячи з аналізу положень п. 123.2-123.3 ст. 123 ПК України, юридичним фактом, з яким пов`язується відповідальність у вигляді штрафу, є обов`язок доведення контролюючим органом скоєння платником податків податкового правопорушення, а саме умисного вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу

Разом з тим, матеріали не містять достатніх обґрунтувань, що позивач допустив діяння передбаченою ст. 123 ПК України, саме у форму умислу, оскільки позивач правомірно розраховував, подаючи декларацію 19.04.2023, що має керуватися Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, відповідно до умов якого, на територіях, де велися бойові дії, оплата плати за землю не здійснюється.

Подаючи уточнюючу декларацію 24.05.2023, позивач керувався незворотністю дії закону у часі, та, якщо 06.05.2023 набув чинності Закон України «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», то, на підставі ст. 58 Конституції України, керуватися його вимогами позивач повинен саме з травня 2023 року.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 12.07.2023 № 480510410 є також протиправним, через незаконність застосування контролюючим органом приписів п. 123.3 ст. 123 ПК України, враховуючи відсутність ознак повторності та умисності в діяннях позивача.

У розрахунку податкового зобов`язання та/або штрафних (фінансових) санкцій по орендній платі за землю, який є невід`ємним додатком рішення від 12.07.2023 № 480510410 зазначене посилання у графі «інформація про застосування до платника штрафу за попереднє таке порушення» на акт від 23.06.2022 № 14514/Ж/26-15-04-10-03/39375896 ППР від 22.07.2022 № 148790410.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем під час розгляду даного спору не було доведено обґрунтованості та законності донарахування позивачу орендної плати, з огляду на що, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 09.08.2022 № 169690410 та від 12.07.2023 № 480510410, є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Слід звернути увагу на те, що відповідачем в апеляційній скарзі жодним чином не спростовано висновок суду першої інстанції, а лише викладено норми ПК України та обставини справи, які жодним чином не спростовують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДГРУПСЕРВІС" та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Безименна Н.В.