Справа № 320/58379/24
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м. Київ справа №320/58379/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Бюро економічної безпеки України (далі по тексту також відповідач, БЕБ України), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до вислуги років позивачу стажу державної служби за період з 25.07.2022 по 02.07.2024, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ України;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та зарахувати до вислуги років позивачу стаж державної служби, набутий за період з 25.07.2022 по 02.07.2024, відповідно до пункту «и» частини першої статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що в період з 01.02.2002 по 21.09.2021 він проходив службу в органах внутрішніх справи - в податковій міліції, та з 2024 року по даний час проходить службу в БЕБ України.

Позивач стверджує, що у період з 25.07.2022 по 02.07.2024 працював на посадах, що відносяться до посад державної служби, які, на його думку, протиправно не зараховані відповідачем до посад державної служби.

Означені обставини слугували підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що з 04.07.2024 позивач проходить службу на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Департаменту організаційного забезпечення діяльності БЕБ України. Станом на 04.07.2024 стаж служби позивача становить: 24 роки 00 місяців 27 днів, про що зазначено у висновку центральної комісії від 17.07.2024 №423/11.4-11ДСК-24. Відповідач зазначив, що позивачу було зараховано до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років такі періоди: з 26.08.1997 по 21.09.2021 24 р. 00 м. 25 д. служба в податковій міліції; з 03.07.2024 по 04.07.2024 00 р. 00 м. 02 д. служба в БЕБ України.

На переконання відповідача, позивачу було правомірно зараховано виключно періоди служби, які не відносяться до посад державної служби, зважаючи на відмінність понять несення служби в правоохоронному органі чи інших органах, в яких присвоюються спеціальні звання, враховуючи особливість несення такої служби (загроза життю та здоров`ю, несення служби у нічну пору доби та інше) від служби на посадах державної служби.

Відповідач вважає помилковою позицію позивача щодо необхідності зарахування до вислуги років для виплати надбавки періоду служби в БЕБ України та прирівняння його до посади державної служби, оскільки поняття «час роботи в державних органах» та служба в правоохоронних органах чи інших органах, в яких присвоюються спеціальні звання, враховуючи особливість несення такої служби (загроза життю та здоров`ю, несення служби у нічну пору доби та інше), мають суттєві відмінності, що дозволяє дійти висновку про відмінність як правового регулювання державної служби та служби в БЕБ на посадах зі спеціальними званнями, так і порядку прийняття та змісту присяги.

Крім того, відповідач наголошує, що відповідно до вимог статті 39 Закону України «Про державну службу» державним службовцям присвоюються відповідні ранги. Натомість пункт 28 Положення № 1333 передбачає, що громадянам, уперше прийнятим на службу та призначеним на посади, що підлягають заміщенню особами, які мають спеціальні звання БЕБ, наказами Директора БЕБ присвоюється звання лейтенанта БЕБ. Також відмінності наявні в умовах оплати праці.

Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 05.03.1996.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 22.09.2021 позивач з 25.07.2022 був призначений в БЕБ України на посаду головного спеціаліста відділу систематизації інформації центрального апарату Департаменту організаційного забезпечення БЕБ України.

25 липня 2022 року позивач склав Присягу державного службовця.

11 березня 2023 року позивачу присвоєно 4 ранг державного службовця у зв`язку із закінченням строку випробування, як такому, що має спеціальне звання «полковник» податкової міліції.

02 липня 2024 позивач був звільнений із займаної посади за згодою сторін відповідно до статті 80 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до наказу Територіального управління БЕБ у Київській області від 29.06.2024 №76-к/ДСК позивача прийнято на службу з 03.07.2024 до БЕБ України та призначено на посаду гласного штатного працівника, який має спеціальне звання БЕБ України, на посаду старшого аналітика ... Територіального управління БЕБ у Київській області.

Відповідно до витягу з наказу БЕБ України від 29.06.2024 №341-к/ДСК-ДП позивачу присвоєно спеціальне звання середнього начальницького складу з 03.07.2024, лейтенант БЕБ України по Територіальному управлінню БЕБ у Київській області.

Відповідно до витягу наказу БЕБ України від 17.07.2024 №389-к/ДСК-ДП про встановлення стажу служби, позивачу встановлено стаж державної служби для виплати набавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ України станом на 04.07.2024 - 24 роки 00 місяців 27 днів.

З витягу із висновку Центральної комісії БЕБ з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років від 17.07.2024 №423/11.4-11ДСК-24 зараховано до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років такі підтверджені періоди служби позивача: з 26.08.1997 по 21.09.2021 - 24 роки 00 місяців 25 днів - служба у податковій міліції; з 03.07.2024 по 04.07.2024 - 00 горів 00 місяців 02 днів - служба в БЕБ. Разом станом на 04.07.2024 стаж служби становить 24 роки 00 місяців 27 днів.

Не погоджуючись з правомірністю незарахування відповідачем спірного періоду служби до як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ України, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Правові основи організації та діяльності Бюро економічної безпеки України визначає Закон України «Про Бюро економічної безпеки» від 28.01.2021№ 1150-IX (далі по тексту також - закон №1151-ІХ).

Відповідно до частини першої статті 30 Закону №1150-IX держава забезпечує соціальний захист працівників Бюро економічної безпеки України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Згідно частини другої статті 30 Закону №1151-ІХ особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом.

За приписами частини третьої статті 30 Закону №1150-ІХ пенсійне забезпечення осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (частина третя 30 Закону №1150-IX).

Відповідно до пункту «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «з» статті 1-1 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Відповідно до пункту «б» статті 1-2 Закону №2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України.

Згідно з частиною першою статті 17-1 Закону №2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання означених вимог Закону №2262 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі по тексту також - Постанова №393).

Згідно з абзацом 12 пункту 1 Постанови №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони;

Відповідно до пункту 34 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1333 від 29.11.2022 (далі по тексту також - Положення №1333), для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, зараховується служба, визначена в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць). Порядок обчислення стажу для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, встановлюється Директором БЕБ.

На виконання зазначеної норми Положення №1333 наказом Бюро економічної безпеки України №70 від 19.04.2022 затверджено Інструкцію з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України (далі по тексту також - Інструкція №70).

Пунктом 2 Інструкції №70 визначено, що визначення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ здійснюється комісією з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років (далі - комісія).

Згідно з пунктом 5 Інструкції періоди служби для виплати надбавки за вислугу років обчислюються відповідно до законодавства:

особам, які мають спеціальні звання БЕБ, та проходять службу у центральному апараті, заступникам керівників територіальних управлінь БЕБ, - центральною комісією;

особам, які мають спеціальні звання БЕБ, які проходять службу у територіальних управліннях БЕБ, - комісіями територіальних управлінь.

Відповідно до пункту 6 Інструкції №70 для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, зараховуються періоди служби, визначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб».

Пунктом 10 Інструкції №70 визначено, що особам, які мають спеціальні звання БЕБ, яким у встановленому законодавством порядку зараховано до вислуги років раніше не враховані періоди служби, доплата надбавки за вислугу років здійснюється з дня надання ними документів, що підтверджують їх період служби (роботи).

До документів, що підтверджують періоди служби (роботи) для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, належить трудова книжка (за наявності), послужний список, військовий квиток, документ про вищу освіту з додатками та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж служби (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).

Тобто, положеннями Закону №2262, Постанови №393, Інструкції №70, а також Положення №1333 чітко передбачено обов`язковість врахування до вислуги років стажу державної служби, що набутий особою до переходу на службу в Бюро економічної безпеки України.

За відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у відповідних правовідносинах, суд враховує висновки Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/33527/24 (постанова від 28.05.2025), Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №560/15378/24 (постанова від 25.06.2025), у справі №120/3195/25 (постанова від 16.07.2025), Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №260/7194/24 від 21.02.2025, у справі №140/12736/24 (постанова від 12.09.2025).

Судом встановлено, що позивач у період з 25.07.2022 по 02.07.2024 працював на посаді головного спеціаліста відділу систематизації інформації центрального апарату Департаменту організаційного забезпечення діяльності БЕБ України.

З наказу БЕБ України від 21.07.2022 №350-к про призначення ОСОБА_1 вбачається про призначення позивача на посаду відповідно до абзацу 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 20, 35, 52 Закону України «Про державну службу», Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, постанов Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №150 «Питання оплати праці працівників державних органів» та від 25.03.2016 №229 «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби».

Трудова книжка позивача містить запис про складення позивачем присяги 25.07.2022 після призначення його на посаду головного спеціаліста відділу систематизації інформації центрального апарату Департаменту організаційного забезпечення діяльності БЕБ України.

В наказі БЕБ України від 28.06.2024 №365-к про звільнення ОСОБА_1 зазначено про звільнення позивача із займаної посади з припиненням державної служби відповідно до статей 86, 89 Закону України «Про державну службу».

Означені обставини, на переконання суду, свідчать про перебування позивача у спірний період з 25.07.2022 по 02.07.2024 на посаді державної служби.

Водночас відповідач не врахував до вислуги років спірний стаж державної служби, що набутий позивачем до переходу на службу до Бюро економічної безпеки України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що обчислення позивачу стажу служби для виплати надбавки за вислугу років відбувалося відповідно до Інструкції та спеціального законодавства. На думку відповідача, позивачу було правомірно зараховано виключно періоди служби, які не відносяться до посад державної служби, зважаючи на відмінність понять несення служби в правоохоронному органі чи інших органах, в яких присвоюються спеціальні звання, враховуючи особливість несення такої служби (загроза життю та здоров`ю, несення служби у нічну пору доби та інше) від служби на посадах державної служби.

З цих підстав суд зазначає, що пункт 10 Інструкції №70 до документів, що підтверджують періоди служби (роботи) для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ відносить трудову книжку (за наявності), послужний список, військовий квиток, документ про вищу освіту з додатками та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж служби (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).

Крім того, згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, позивач належними документами підтвердив період державної служби з 25.07.2022 по 02.07.2024, набутий в Бюро економічної безпеки України на посаді головного спеціаліста відділу систематизації інформації центрального апарату Департаменту організаційного забезпечення діяльності.

Враховуючи означені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував час роботи позивача на посаді головного спеціаліста відділу систематизації інформації центрального апарату Департаменту організаційного забезпечення діяльності в БЕБ України, віднесеній до посад державної служби, до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років у Бюро економічної безпеки України, що має наслідком наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування до вислуги років позивача, який дає право для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ України, стажу державної служби за період з 25.07.2022 по 02.07.2024.

Відповідно, захист порушених прав позивача також потребує зобов`язання відповідача вчинити дії, направлені на поновлення прав позивача, а саме: зарахувати до вислуги років позивача, який дає право для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ України, стажу державної служби за період з 25.07.2022 по 02.07.2024 відповідно до пункту «и» частини першої статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача з огляду на таке.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у його дискреційні повноваження.

Водночас, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок вислуги років позивача з урахуванням стажу державної служби, набутого за період з 25.07.2022 по 02.07.2024, не підлягають задоволенню як такі, що заявлені передчасно з огляду на те, що станом на дату винесення рішення у цій справі відповідачем не було здійснено зарахування до вислуги років позивача, який дає право для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ України, стажу державної служби за період з 25.07.2022 по 02.07.2024 на виконання цього судового рішення як обов`язкову передумову для проведення перерахунку вислуги років позивача з урахуванням такого стажу державної служби.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Аналогічний правовий висновок викладено у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд звертає увагу позивача на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Такий правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі № 9901/67/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93218001) та Верховним Судом у постанові від 09.09.2020 у справі №540/2321/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 91414456).

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 29.11.2024 №71485673.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - БЕБ України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Бюро економічної безпеки України щодо незарахування до вислуги років ОСОБА_1 , який дає право для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ України, стажу державної служби за період з 25.07.2022 по 02.07.2024.

3. Зобов`язати Бюро економічної безпеки України зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 , який дає право для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ України, стаж державної служби за період з 25.07.2022 по 02.07.2024 відповідно до пункту «и» частини першої статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Бюро економічної безпеки України (ідентифікаційний код 44168316, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 31).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.