Справа № 200/8164/25
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року Справа№200/8164/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2025 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення та не виплати за результатами розгляду рапорту від 01.10.2025 підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з переміщенням на нове місце військової служби в інший населений пункт та у зв`язку з призначенням на військову посаду;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з переміщенням на нове місце військової служби в інший населений пункт та у зв`язку з призначенням на військову посаду.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що його 09.03.2022 відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 65/2022 від 24.02.2022 призвано на військову службу і зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_4 . На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_5 від 30.07.2025 № 213 вибув до нового місця служби Військової частини НОМЕР_6 . При цьому, підйомну допомогу у зв`язку з прибуттям до нового місця несення служби до іншого населеного пункту йому не нараховано та не виплачено.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не призначення та не виплати підйомної допомоги у зв`язку з переміщенням на нове місце військової служби в інший населений пункт, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

12.11.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обнрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що призначення особового складу Військової частини НОМЕР_4 на посади у Військовій частині НОМЕР_6 має організаційний характер і не передбачає фактичне переміщення військовослужбовців в інші населені пункти, а тому відсутні правові підстави для виплати підйомної допомоги відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України від 05.02.2018 № 45.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_4 від 09.03.2022 № 57 (по стройовій частині), молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призвано на військову службу по мобілізації відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 65/2022 від 24.02.2022.

На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_5 від 30.07.2025 № 213 (по стройовій частині) капітан ОСОБА_1 вибув до нового місця служби Військової частини НОМЕР_6 .

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_6 від 31.07.2025 № 248 (по стройовій частині) капітана ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини.

Вказівки про нарахування та виплату підйомної допомоги у зв`язку з прибуттям до нового місця несення служби до іншого населеного пункту у згаданих наказах відсутні.

13.10.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату підйомної допомоги у зв`язку з прибуттям до нового місця несення служби до іншого населеного пункту.

Листом відповідача від 17.10.2025 позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті підйомної допомоги у зв`язку з прибуттям до нового місця несення служби до іншого населеного пункту.

Вважаючи, що у зв`язку з прибуттям до нового місця несення служби до іншого населеного пункту він має право на отримання підйомної допомоги, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Частиною 1 ст. 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 2 Закону № 2232-XII громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону № 2232-XII визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2232-XII (чинної станом на день призову позивача на військову службу) Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Стаття 40 Закону № 2232-XII визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 9-1 Закону № 2011-XII врегульовується продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:

1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;

2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги затверджено наказом Міністерства оборони України № 45 від 05.02.2018 (далі - Порядок № 45).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи, та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації їм виплачується:

підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби;

добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі (далі - добові) на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який переїхав разом з ним.

Пунктом 2 Порядку № 45 визначено, що право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:

на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;

на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;

на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.

Розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 45 виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) із застосуванням автоматичних (автоматизованих) систем опрацювання даних за умови наявності (використання) таких систем у військовій частині (установі) та відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.

У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.

Відповідно п. 5 Порядку № 45 підйомна допомога та добові в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому нарахованої суми до виплати, який видається на підставі рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби із застосуванням автоматичних (автоматизованих) систем опрацювання даних за умови наявності (використання) таких систем у військовій частині (установі).

Відповідно до п. 13 Порядку № 45 виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання.

Отже, законодавцем чітко визначено підстави для виплати підйомної допомоги та добових, а саме при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом (які саме проходять), а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу (вже перебувають на військовій службі) на нове місце військової служби, в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду.

Аналогічного висновку дійшов Перший апеляційний адміністративний суд в постанові від 19.06.2025 по справі № 200/6784/24.

Тобто переїзд повинен бути пов`язаний саме з переміщенням на нове місце військової служби в інший населений пункт, саме у зв`язку з призначенням на військову посаду військовослужбовця, який станом на момент переїзду:

- проходить військову службу за контрактом або

- перебуває на кадровій військовій службі або

- перебуває на військовій службі за призовом осіб офіцерського складу.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач призваний на військову службу по мобілізації відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 65/2022 від 24.02.2022 та наказом командира Військової частини НОМЕР_4 від 09.03.2022 № 57 (по стройовій частині) зарахований до списків особового складу частини з 09.03.2022.

Суд зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів укладення ним контракту, перебування на кадровій військовій службі або на військовій службі за призовом осіб офіцерського складу.

Посилання позивача на те, що він проходить військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України, а тому має право на виплату підйомної допомоги у зв`язку з прибуттям до нового місця несення служби до іншого населеного пункту є помилковим, з огляду на таке.

Призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України регулюється розділом Х «Особливості проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу» Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція № 170).

Відповідно до п. 10.1 розділу Х Інструкції № 170, громадяни України віком до 43 років, які пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити, мають вищу освіту за освітнім ступенем не нижче бакалавра та яким присвоєно первинне військове звання офіцера запасу, відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у разі потреби наказом Міністерства оборони України підлягають призову на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Строк військової служби для осіб офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, становить до 18 місяців.

Тобто, призов осіб офіцерського складу Збройних Сил України на військову службу здійснюється на підставі наказу Міністерства оборони України за потреби, а строк військової служби становить 18 місяців.

Разом з тим, як встановлено судом, ОСОБА_1 було призвано на військову службу під час загальної мобілізації відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 65/2022 від 24.02.2022, а не наказу Міністерства оборони України.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації та відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону № 2232-XII проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, яка є окремим видом військової служби.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 18.03.2020 по справі № 810/3476/16.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не надано доказів дійсного переїзду у інший населений пункт для несення служби за місцем дислокації військової частини, оскільки для виплати підйомної допомоги у разі переїзду військовослужбовця, така особа повинна підтвердити переїзд з одного населеного пункту до іншого.

Аналогічного висновку дійшов Третій апеляційний адміністративний суд в постанові від 26.11.2025 по справі № 160/12027/25.

За таких обставин у відповідача відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу підйомної допомоги.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судового збору не здійснюється у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич