Справа № 520/33649/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 грудня 2025 р. № 520/33649/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Дмитро Волошин, розглянувши матеріали позовної заяви Північно-східного офісу Держаудитслужби до Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" про зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

Північно-східний офіс Держаудитслужби звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати Державне підприємство «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості» виконати вимогу про усунення виявлених порушень законодавства від 30.07.2025 № 202005-14/3646-2025, а саме:

- вжити заходів щодо відшкодування з компанії Paul Wurth Italia S.p.A. (Італія) на користь ДП «ГИПРОКОКС» матеріальної шкоди, заподіяної Підприємству внаслідок неотримання оплати за виконані проектні роботи за контрактом від 15.05.2018 № 11025 на загальну суму 12586858,50 грн. шляхом проведення претензійно - позовної роботи чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування матеріальної шкоди (збитків) з урахуванням норм статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України;

- вжити заходів щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ДП «ГИПРОКОКС» внаслідок недостатнього контролю за документальним підтвердженням витрат на відрядження працівниками ДП «ГИПРОКОКС», як на території України так і за її межами, на загальну суму 2175986,98 грн. шляхом повернення коштів працівниками Підприємства на рахунок Підприємства, провести коригування в бухгалтерському обліку та звітності. У випадку неможливості забезпечення відшкодування у вищезазначеному порядку розглянути питання щодо відшкодування шкоди з винної особи відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України;

- вжити заходів щодо відшкодування з STEEL AUTHORITY OF INDIA LIMITED (Індія) на користь ДП «ГИПРОКОКС» матеріальної шкоди, заподіяної Підприємству внаслідок неотримання оплати за виконані роботи за контрактом від 14.08.2012 №P/4/740/09401/12049073 на загальну суму 1815155,44 грн. шляхом проведення претензійно - позовної роботи чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування матеріальної шкоди (збитків) з урахуванням норм статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України;

- вжити заходів щодо відшкодування з ТОВ «ВАРТА ВІП ОХОРОНА» на користь ДП «ГИПРОКОКС» матеріальної шкоди, заподіяної Підприємству внаслідок неналежне виконання умов договору №23-0805/ВВО від 22.05.2023 щодо зберігання майна підприємства на загальну суму 31500,00 грн. шляхом проведення претензійно-позовної роботи чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування матеріальної шкоди (збитків) з 4 урахуванням норм статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд установив, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У відповідності до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічний порядок засвідчення копій документів встановлений пунктом 5.26 Вимог до оформлення документів (ДСТУ 4163:2020, затверджені наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144). За вказаним нормативно-правовим актом: відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з матеріалами позовної заяви, до адміністративного позову на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивачем додано ксерокопії документів, які не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно надати до суду засвідчені належним чином додатки до позовної заяви разом з додатками для відповідача.

Також, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою судовий збір становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою судовий збір становить 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року - 3 028,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як убачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є вимога майнового характеру (відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 16609500,92 грн), а отже ставка судового збору за подання даного позову, з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", становить 24224,00 грн (30280,00 х 0,8).

Так, при перевірці позовної заяви встановлено, що на підтвердження сплати судового збору за подання цього адміністративного позову позивачем надано платіжну інструкцію про сплату судового збору №2151 від 12.12.2025 на суму 3028,00 грн.

Однак, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що цю ж платіжну інструкцію позивач долучив до позовної заяви в іншій адміністративній справі (№520/31357/25) за його позовом до Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" про визнання дій протиправними та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, станом на дату подання позовної заяви вказана платіжна інструкція продовжує рахуватись як доказ оплати судового збору в межах адміністративної справи №520/31357/25.

Як установлено судом, ухвалою судді від 23.12.2025 по справі №520/31357/25 позовну заяву Північно-східного офісу Держаудитслужби до Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" про визнання дій протиправними та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу. Проте, питання щодо повернення судового збору судом не вирішувалось.

Так, суд ураховує, що згідно з пунктами 2-4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Тобто, позивач може повторно використати раніше сплачений судовий збір при зверненні з новим позовом до суду у випадку повернення попередньо сплаченого судового збору за ухвалою суду. Втім, будь-яких ухвал суду щодо повернення сплаченого судового збору у справі №520/31357/25 позивач (представник позивача) до цієї позовної заяви не надав.

Отже, зазначений платіжний документ не може бути доказом сплати судового збору у даній справі, тому судовий збір уважається не сплаченим.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду документ про сплату судового збору у розмірі 24224,00 грн за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA4020661; код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - "*;101; (код платника); судовий збір за позовом (ім`я/назва платника), Харківський окружний адміністративний суд"; засвідчені належним чином додатки до позовної заяви разом з додатками для відповідача.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Північно-східного офісу Держаудитслужби до Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду платіжного документу про сплату судового збору у розмірі 24224,00 грн; засвідчених належним чином додатків до позовної заяви разом з додатками для відповідача.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН