Справа № 260/1662/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/1662/23 пров. № А/857/16714/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Пліша М.А.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 та апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 ,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року (суддя Іванчулинець Д.В., час ухвалення не вказаний, місце ухвалення м. Ужгород, дата складання повного рішення не зазначено),

в адміністративній справі №260/1662/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 (військової частини НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_1 ,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Військової частини НОМЕР_3 (Військової частини НОМЕР_2 ) (надалі відповідач-1) та Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнення позову, просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо неповного нарахування та не виплати повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі - 100000 грн. починаючи з серпня 2022р. по січень 2023р. пропорційне дням участі у бойових діях військовослужбовцю Державної прикордонної служби ОСОБА_1 , зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити заборгованість у повному обсязі - додаткової винагороди, які не отримав позивач; 2) визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо неповного нарахування та не виплати повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі -100000 грн. починаючи з серпня 2022р. по січень 2023р. пропорційне дням участі у бойових діях військовослужбовцю Державної прикордонної служби - ОСОБА_1 , зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити заборгованість у повному обсязі - додаткової винагороди, які не отримав позивач.

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на позовну заяву, у якому висловила свої заперечення проти її задоволення. Просила у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Відповідач Військова частина НОМЕР_2 також подала відзив на позовну заяву, у якому висловила свої заперечення проти її задоволення. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168, у розмірі до 70000,00 грн. за серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, з грудня по січень 2023 року, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168, у розмірі до 70000,00 грн. за серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, з грудня по січень 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168, у розмірі до 70000,00 грн. за серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, з грудня по січень 2023 року, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Зобов`язано НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168, у розмірі до 70000,00 грн. за серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, з грудня по січень 2023 року, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168, у розмірі до 70000,00 грн. за січень 2023 року, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. В задоволенні решти частини позовних вимог - відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася Військова частина НОМЕР_1 та оскаржила його в апеляційному порядку, вважаючи, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції зобов`язуючи Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонний загін) нарахувати додаткову винагороду позивачу у розмірі до 70000,00 грн. за період серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, грудень 2022 року та січень 2023 року, зобов`язав зробити теж саме НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ). Таке зобов`язання є незаконним, накладає додатковий тягар на бюджет України та може мати негативні наслідки для виплати грошового забезпечення діючим військовослужбовцям. Крім цього, зобов`язуючи Військову частину НОМЕР_1 нарахувати додаткову винагороду позивачу за період з серпня 2022 року по 31.12.2022 року, судом першої інстанції неправильно застосовано п.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затв. Наказом МВС України №558 від 25.06.2018 року. Зазначає апелянт, що оскільки з 05.08.2022 по 04.02.2023 включно грошове забезпечення і додаткову винагороду продовжувала нараховувати в/ч НОМЕР_2 , то суд прийшов до помилкового висновку про зобов`язання в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонний загін) нарахувати додаткову винагороду за період перебування Позивача на фінансовому забезпеченні у в/ч НОМЕР_2 . У вказаний період в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонний загін) лише здійснювала помісячне інформування в/ч НОМЕР_2 про періоди виконання Позивачем обов`язків військової служби. Крім цього, під час свого перебування в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_4 прикордонного загону, позивач в жодних бойових діях на території Сумської області участі не брав, та був задіяний виключно в інженерних роботах. Звертає увагу апелянт на те, що зобов`язуючи в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонний загін) нарахувати та виплатити Позивачу додаткову винагороду в розмірі 70000 грн. за період з 01.01. по 31.01.2023 року, суд помилково застосував до спірних правовідносин Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції, який суперечить вимогам абзацу двадцятому статті 1 Закону України «Про оборону», оскільки район воєнних (бойових) дій визначається рішенням Головнокомандувача ЗСУ. Наголошує апелянт на тому, що згідно наказів Головнокомандуючого Збройних Сил України з 01.01.2023 по 05.08.2024 року Сумська область не входила до районів ведення воєнних (бойових) дій. Таким чином, з 01.01.2023 року відсутня обов`язкова умова для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди перебування в районі ведення бойових дій. Також апелянт зазначає, що для нарахування та виплати додаткової винагороди збільшеної до 100 000,00 гривень, яка встановлена пунктом 1 Постанови № 168, позивач мав надати належні, допустимі, достовірні та достатні докази, однак такі в матеріалах справи відсутні. Наголошує апелянт на тому, що нарахування і виплата додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. здійснюватися на підставі інформації, зазначеної у чітко визначеному переліку сукупності таких документів - бойових наказів (бойове розпорядження), журналів бойових дій (вахтовий журнал), рапортів (донесення) командира підрозділу (групи) тощо). Додатково зазначає апелянт, що відповідно до бойових розпоряджень командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 04.07.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 /2015 (гриф), від 25.07.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 /2620 (гриф), від 27.09.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 /4625 (гриф), бойового розпорядження начальника 5 ПРИКЗ від 01.08.2022 №311 (гриф), від 27.09.2022 №313 (гриф), персонал НОМЕР_4 прикордонного загону по теперішній час приймає участь виключно у стабілізаційних заходах, а при ускладненні обстановки визначено прийняття участі в оборонних заходах.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі № 260/1662/23 за позовом ОСОБА_1 в частині задоволених позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 .

Із рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року також не погодилася Військова частина НОМЕР_2 та оскаржила його в апеляційному порядку, вважаючи його таким, що прийняте внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивач у період з 05.08.2022 по 04.02.2023 перебував в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_4 прикордонного загону. Також звертає увагу апелянт на правовий висновок Верховного суду, викладений у постанові від 21.12.2023 справа №200/193/23 про те, що накази Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ підлягають застосуванню для визначення порядку та умов виплат додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, передбаченої постановою №168. Таким чином, для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди необхідна інформація про військовослужбовця, відповідно до Додатку 2 пункту 11 наказу 392-АГ, однак така на адресу відповідача 1 не надходила. Наголошує апелянт на тому, що у Військової частини НОМЕР_2 немає підстав для нарахування додаткової винагороди передбаченої постановою №168 лише на підставі довідки виданої іншою частиною, оскільки накази Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ встановлюють алгоритм дій щодо порядку підтвердження безпосередньої участі. Крім цього, відповідно до наказу Головнокомандуючого ЗСУ «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» №26 від 02.02.2023, Сумська область з січня 2023 року виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. Таким чином позивач у згаданий період ніс служби поза межами районів ведення бойових дій. Також звертає увагу апелянт на те, що враховуючи положення п.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затв. Наказом МВС України №558 від 25.06.2018 року, у Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонний загін) немає повноважень нараховувати грошові кошти військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_5 прикордонний загін).

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 задоволити повністю, рішення суду від 31.03.2025 скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позов; а в частині відмови у задоволенні позову рішення суду від 31.03.2025 залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , у якому висловив свої заперечення проти її задоволення. Просив апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року по справі №260/1662/23 без змін.

02.12.2025 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі №260/1662/23, у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивача у справі), на підставі п.5 ч.1 ст.238 КАС України.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги обох апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також враховуючи заяву відповідача Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_1 , приходить до наступних висновків.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) №154-ОС від 30 березня 2022 року зараховано до списків особового складу загону та всіх видів забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 .. У цьому ж наказі, зокрема, вказано, вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків з 29.03.2022 (а.с.93).

Згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №208АГ від 26.04.2022 «Про фінансове забезпечення окремих органів Державної прикордонної служби України», зокрема, зараховано військову частину НОМЕР_2 на фінансове забезпечення (видатки за кодами економічної класифікації видатків 2110, 2120, 2250, 2700) до військової частини НОМЕР_3 . Цей наказ набирає чинності з 01 травня 2022 року (а.с.57).

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_1 ) від 05 серпня 2022 року № 439-ОС «Про особовий склад», молодшого сержанта ОСОБА_1 , військовослужбовця, який прибув із НОМЕР_5 прикордонного загону, зараховано до оперативного підпорядкування з 05 серпня 2022 року (а.с.68).

04 лютого 2023 року Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_1 ) № 113-ОС «Про особовий склад», військовослужбовця НОМЕР_5 прикордонного загону, молодшого сержанта ОСОБА_1 виключено з оперативного підпорядкування з 04 лютого 2023 року (а.с.67).

Також встановлено, що відповідно до наданих наказів НОМЕР_5 прикордонного загону та розрахункового листа за лютий березень 2023 року НОМЕР_4 прикордонного загону позивач за період з серпня 2022 року по січень 2023 року отримував винагороду відповідно до постанови КМУ №168 в розмірі 30000,00 грн. та 70000,00 грн., зокрема, у серпні 2022 року в сумі 30000 грн., у вересні 2022 року 30000 грн., у жовтні 2022 року 30000 грн., у листопаді 2022 року 21 000 грн. та 49000 грн., у грудні 2022 року 30000,00 грн., у січні 2023 року 30000 грн. (а.с.87-92, 102-106).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиплати повної додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у розмірі 100000 грн., починаючи з серпня 2022 року по січень 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Здійснюючи апеляційний розгляд справи колегія суддів також зазначає наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч.1-3 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 року (далі - Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Як визначено статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Положення статті 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначають, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Частинами 1 - 4 ст.9 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

В подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, який не скасовано станом на час розгляду справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28.02.2022, прийнято постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 і від 22.03.2022 №350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "є Підтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 1-1 Постанови №168 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин установлювалося, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 1-2 Постанови № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постанову № 168, Кабінет Міністрів України постановою від 07.07.2022 за №793 доповнив пунктом 2-1, який застосовується з 24 лютого 2022 року. Згідно зазначеного пункту установлено, що порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Згідно з пунктами 1, 2 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 533 від 16.10.2014, Адміністрація Державної прикордонної служби України є центральним органом виконавчої влади та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 9 вказаного Положення передбачено, що Адміністрація Держприкордонслужби в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Тобто, Держприкордонслужба є державним органом, уповноваженим приймати рішення організаційно-розпорядчого характеру з питань своєї діяльності.

30.07.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України, на виконання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та пункту 2-1 Постанови КМУ № 168 видано наказ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168" № 392/0/81-22-АГ.

Абзацом 2 пункту 1 наказу від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ передбачено, що додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктами 2 та 3 цього наказу визначені заходи, які відносяться до безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Крім того, пунктом 4 Наказу визначені вимоги до документів, які підтверджують виконання заходів, передбачених пунктами 2, 5 цього наказу.

На заміну цього наказу Адміністрацією Державної прикордонної служби України в подальшому видано наказ від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168", який згідно з пунктом 15 даного наказу "набирає чинності та застосовується з 01 грудня 2022 року".

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо не застосування до спірних правовідносин наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ та від 09.12.2022 № 628-АГ, оскільки на час розгляду цієї справи відсутнє судове рішення предметом розгляду якої було дослідження та встановлення протиправності винесених наказів Адміністрацією Державної прикордонної служби №392-АГ від 30.07.2022 та №628-АГ від 09.12.2022.

З цього приводу, колегія суддів також враховує правову позицію Верховного Суду висловлену у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 про те, що накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ містять норми, що зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб, встановлюють організаційно-правовий механізм їх реалізації, та підлягають обов`язковій державній реєстрації Міністерством юстиції України. Водночас виключно зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України № 168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану.

Також Верховний Суд указав, що ці накази Адміністрації Держприкордонслужби фактично виконувалися протягом 2022 року, в тому числі й у спірний період, органами Держприкордонслужби, зокрема, в частині визначення переліку бойових дій та заходів, передбачених пунктом 1 Постанови №168, а також документування безпосередньої участі військовослужбовців у таких діях і заходах.

Виходячи з цього Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 дійшов висновку, що накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ підлягають застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою № 168, у спірний період.

Таким чином підстави для незастосування цих наказів до спірних правовідносин відсутні.

При цьому, в постанові КМУ №168 вказані загальні умови отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, а саме: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Пунктом 2 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України за № 392- АГ (далі наказ № 392-АГ) встановлено, що заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу, визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем: 1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; 2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; 3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей 4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; 5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником; 6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; 7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; 8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Відповідно до пункту 4 наказу № 392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Наказом № 392-АГ наведено вичерпний перелік заходів, за умови виконання яких військовослужбовці Державної прикордонної служби України набувають права на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України за № 628-АГ (застосовувався з 01.12.2022) додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 наказу 628-АГ встановлено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій: 1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; 2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; 3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження); 4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно - розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником; 5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; 6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями; 7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Однак матеріали справи не містять доказів того, що позивач протягом розглядуваного періоду приймав участь в заходах, що визначені пунктом 2 Наказу № 392-АГ та пунктом 2 Наказу №628-АГ, зокрема виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення, під з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

При цьому, як свідчить зміст наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 гривень розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтвердженою документально.

Крім цього, нарахування і виплата здійснюватися на підставі інформації, зазначеної у визначеному переліку сукупності таких документів: - бойових наказів (бойове розпорядження), журналів бойових дій (вахтовий журнал), рапортів (донесення) командира підрозділу (групи) тощо).

Водночас, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у розглядувані дні спірного періоду в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

Також судом першої інстанції залишено поза увагою те, що відповідно до бойових розпоряджень командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 04.07.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 /2015 (гриф), від 25.07.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 /2620 (гриф), від 27.09.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 /4625 (гриф), бойового розпорядження начальника 5 ПРИКЗ від 01.08.2022 №311 (гриф), від 27.09.2022 №313 (гриф), персонал НОМЕР_4 прикордонного загону по теперішній час приймає участь виключно у стабілізаційних заходах, а при ускладненні обстановки визначено прийняття участі в оборонних заходах.

Відповідно до Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, частина І (бригада), введеного в дію наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.12.2016 №8т, визначено, що «Стабілізаційні дії форма дій військових частин (підрозділів), які ведуться з метою встановлення контролю над кризовими районами, підтримання в них безпеки і стабільності та створення умов, що унеможливлюють ескалацію (відновлення) воєнного конфлікту, у взаємодії з іншими складовими сил оборони, органами державної влади та місцевого самоврядування».

Тобто, основними завданнями НОМЕР_4 прикордонного загону, згідного зазначених розпоряджень, було визначено забезпечення національних інтересів на державному кордоні та підтримання правового режиму воєнного стану в прикордонні.

Крім цього, відповідно до наказу Головнокомандуючого ЗСУ «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» №26 від 02.02.2023, Сумська область з січня 2023 року була виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Таким чином відсутні правові підстави для опрацювання інформації про дні безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за дні розглядуваного періоду починаючи з серпня 2022 по лютий 2023.

Вищенаведені обставини справи, безпідставно залишені судом першої інстанції поза увагою.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що суд першої інстанції зобов`язуючи військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонний загін) нарахувати додаткову винагороду позивачу за період з серпня 2022 року по 31.12.2022 року, залишив поза увагою, те, що позивач продовжував перебувати на кадровому обліку та фінансовому забезпеченні в НОМЕР_5 прикордонному загоні (в/ч НОМЕР_2 ). Тобто грошове забезпечення і додаткову винагороду продовжувала нараховувати в/ч НОМЕР_2 .

Відповідно до п.3 Інструкції, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Матеріалами справи підтверджується, що в період з 05.08.2022 по 04.02.2023 року нарахування та виплату грошового забезпечення і додаткової винагороди здійснювала в/ч НОМЕР_2 .

Таким чином, є необґрунтованими та помилковими висновки суду першої інстанції про нарахування додаткової винагороди однією військовою частиною за період перебування військовослужбовця на фінансовому забезпеченні в іншій військовій частині.

За таких обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що доводи апеляційних скарг у відповідній частині є підставними і обґрунтованими, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Водночас, як уже зазначалося вище, 02.12.2025 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі №260/1662/23, у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивача у справі), на підставі п.5 ч.1 ст.238 КАС України.

До вищезгаданої заяви від 02.12.2025 додано постанову старшого слідчого СВ ВП №3 (м.Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 01.12.2025 про ідентифікацію трупа військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цій постанові слідчого від 01.12.2025 вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що близько 11 год. 20.11.2025 на території дислокації військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) внаслідок порушення правил поводження з боєприпасами відбулася детонація останніх, в результаті чого загинули військовослужбовці, зокрема, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд апеляційної інстанції враховує, що згідно з пунктом 5 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч.1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивач ОСОБА_1 помер (загинув), а спірні правовідносини не допускають правонаступництва, тому рішення суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Отже, являється обгрунтованою і підлягає до задоволення заява відповідача (апелянта) Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.238 КАС України (у зв`язку зі смертю позивача).

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 та апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 задоволити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року в адміністративній справі №260/1662/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 (військової частини НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати і провадження у цій справі - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Л. Я. Гудим
М.А. Пліш