Справа № 953/9423/25
Суддя: Юрлагіна Т. В.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/9423/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2025 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Юрлагіна Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 інтересах якого діє адвокат Баранов Дмитро Миколайович до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Харківській області про визнання протиправними дії працівників патрульної поліції, щодо заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення та скасування акту огляду на стан сп`яніння від 07.05.2025, акту огляду на стан сп`яніння від 09.05.2025, акту огляду на стан сп`яніння від 09.05.2025, актй огляду на стан сп`яніння від 29.05.2025, актй огляду на стан сп`яніння від 29.05.2025, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 інтересах якого діє адвокат Баранов Дмитро Миколайович до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Харківській області про визнання протиправними дії працівників патрульної поліції, щодо заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення та скасування акту огляду на стан сп`яніння від 07.05.2025, акту огляду на стан сп`яніння від 09.05.2025, акту огляду на стан сп`яніння від 09.05.2025, актй огляду на стан сп`яніння від 29.05.2025, акту огляду на стан сп`яніння від 29.05.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії працівників УПП в Харківській області по так званому «забезпеченню провадження у справах про адміністративні правопорушення» носять триваючий характер, тобто за період з 07.05.2025р. по 29.05.2025р. працівниками УПП в Харківській області вчинено низку протиправних дій (заходів) по забезпеченню провадження у справах при складанні матеріалів про адміністративні правопорушення скоєні військовослужбовем ОСОБА_2 , а саме: правопорушення щодо 1) огляд на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, протокол ЕПР1 №322576 від 07.05.2025р.; 2) огляд на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, протокол ЕПР1 №324910 від 09.05.2025р.; 3) огляд на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, потокол ЕПР1 №325005 від 09.05.2025р.; 4) огляд на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, протокол ЕПР1 №345590 від 29.05.2025р.; 5) огляд на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, протокол ЕПР1 №345602 від 29.05.2025р.

Представник позивача звернувся із відповідною скаргою на такі протиправні дії службових осіб Управління патрульної поліції у Харківській області до вищестоящого органу, а саме до Департаменту патрульної поліції України, скарга була розглянута, про що 27 вересня 2025р. представнику позивача адвокату Баранову Д.М. рекомендованим поштовим відправленням надійшла відповідь саме від Управління патрульної поліції у Харківській області, згідно якої у задоволенні скарги ОСОБА_1 в особі представника відмовлено.

Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову (ч.2 ст.17 КАС України). Відповідно до приписів ч.1 ст.17 КАС України, «Сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом». За загальним правилом визначеним ч. 2 ст. 122 КАСУ, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 4 ст.122 КАСУ, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Але, предметом цього позову є визнання протиправними дій службових осіб суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з притягненням фізичної особи до адміністративної відповідальності, що врегульовано приписами ч.2 ст.286 КАС України, а саме «позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови)». З урахуванням заходів досудового врегулювання, які не дали ніяких результатів, строк звернення до адміністративного суду треба від дня отримання відповіді від структурного підрозділу відповідача про результат розгляду скарги ОСОБА_1 , тобто з 27 вересня 2025.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2025 року позовну заяву розподілено та передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 .

Рішенням Вищої Ради правосуддя № 2669/0/15-25 від 16.12.2025 року ОСОБА_3 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова.

Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.44, п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 29.12.2025 року справу № 953/9423/25 передано судді Київського районного суду м. Харкова Юрлагіній Т.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Разом з тим, у пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням: у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно із ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом про визнання недійсними протоколів про адміністративне правопорушення позивач не звернув уваги на те, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відноситься до процесуальних дій суб`єкта владних повноважень, що спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а процедура з його складення є саме процесуальною дією, тому позовні вимоги, спрямовані на скасування акту огляду на стан сп`яніння при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 712/7385/17 про визнання протиправними дій щодо незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення, вказала на те, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Верховний Суд у постанові від 04 березня 2019 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 199/7360/17 про визнання дій протиправними щодо складення протоколу, вказав на те, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі № 420/647/19.

В контексті викладеного суд зазначає, що обраний ОСОБА_1 в цій справі спосіб захисту не створить для нього жодних юридичних прав та/чи обов`язків, а спір у цій справі не є адміністративним, оскільки дії інспектора патрульної поліції щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення відносяться не до публічно-владних управлінських функцій, а до процесуальних дій та не підлягають оскарженню в порядку КАС України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки позовні вимоги про визнання протиправними дії працівників патрульної поліції, щодо заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення та скасування акту огляду на стан сп`яніння при складанні протоколів про адміністративні правопорушення не пов`язані з вирішенням публічно-правового спору, то у відкритті провадження необхідно відмовити.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у постанові від 04 березня 2019 року (справа № 199/7360/17), Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року (справа №712/7385/17) та Верховного Суду у постанові від 10 липня 2020 року (справа № 420/647/19).

Керуючись ст. 170 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 інтересах якого діє адвокат Баранов Дмитро Миколайович до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Харківській області про визнання протиправними дії працівників патрульної поліції, щодо заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення та скасування акту огляду на стан сп`яніння від 07.05.2025, акту огляду на стан сп`яніння від 09.05.2025, акту огляду на стан сп`яніння від 09.05.2025, актй огляду на стан сп`яніння від 29.05.2025, акту огляду на стан сп`яніння від 29.05.2025.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя: Т.В. Юрлагіна