Справа № 320/31599/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 грудня 2025 року м. Київ № 320/31599/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про скасування заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ФОП ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, у якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №951/26-15-24-01-19-15/ від 29.09.2023, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві вчинити дії щодо поновлення реєстрації фізичної особи-підприємства ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи в реєстрі платників єдиного податку з дати виключення з реєстру платника єдиного податку (анулювання реєстрації платника єдиного податку).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено дію рішення ГУ ДПС у м. Києві від 29.09.2023 №951/26-15-24-01-19-15/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/31599/24.

29.12.2025 до суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у м.Києві про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначив, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що оскаржуване рішення є очевидно протиправним. При цьому, за твердженням відповідача, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення оскаржуваного рішення може свідчити про передчасний висновок суду про незаконність спірного рішення, що є неприпустимим.

Крім того, на переконання заявника, висновок суду, що невжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваного позивачем рішення зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності є помилковим, оскільки підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Як висновок щодо наявності підстав для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову заявник зазначив, що суд втрутився у компетенцію відповідача, зупинив дію рішення, що свідчить про необґрунтованість, передчасність та помилковість прийнятої ухвали, а отже заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.12.2025 року судом вирішено розглянути клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлене клопотання про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч.ч. 5, 8 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 вказаної норми встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 5 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Отже, з аналізу процесуальних норм, які регулюють інститут забезпечення адміністративного позову, слідує, що скасування заходів забезпечення позову можливе, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, або відпадуть підстави, які зумовили вжиття судом таких заходів.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.

Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. У цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону, зокрема, були відсутні підстави для забезпечення позову.

При цьому, суд зауважує, що Кодекс адміністративного судочинства України не наводить підстав для скасування заходів забезпечення, однак, зважаючи на наведені норми в сукупності, такими слід вважати наявність обставин, котрі засвідчують відсутність тих підстав для забезпечення позову, які визначені у ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, підставою для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову можуть бути обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, або які вказують на зміну умов, що існували на момент вжиття таких заходів.

Отже, на вмотивоване клопотання учасника справи, за доведення відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, раніше застосовані заходи забезпечення можуть бути скасовані.

Забезпечивши позов ухвалою від 25.12.2025, суд виходив, зокрема, з того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення заподіяна позивачу шкода у зв`язку з неможливістю здійснення господарської діяльності буде значно більшою, оскільки може призвести до ухвалення судом рішення по суті спору до розриву відповідних господарських зв`язків, вивільнення працівників, що матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі у випадку ухвалення позитивного рішення суду.

Також, вживаючи заходи забезпечення позову суд вказав, що викладені позивачем обставини та надані докази вказують на небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких буде необхідно докласти значних зусиль і витрат, оскільки вказані обставини можуть призвести до повного зупинення господарської діяльності товариства.

Отже, судом встановлено наявність очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту у разі задоволення позову без вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, суд, також, дійшов висновку, що встановлення заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення оскаржуваного рішення до вирішення судом спору у цій справі відповідає предмету позову, є співмірним з ними та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Втім, виходячи з аналізу поданого представником податкового органу клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд зауважує, що матеріали такого клопотання не містять жодного належного доказу, який свідчить про те, що відпали ті обставини, які були підставою для прийняття судом ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, так як ті обставини, про які посилається заявник існували на момент постановлення такої ухвали.

Застосовані заходи покликані забезпечити ефективність судочинства та гарантувати незмінність правовідносин, які існували до прийняття оскаржуваних рішень, враховуючи можливість протиправності таких рішень та порушення ними прав та інтересів платника податків - позивача.

В контексті вказаного, суд зауважує, що наведені заявником аргументи не стосуються питання усунення підстав, за яких заходи забезпечення позову були застосовані, а зазначені обставини існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову, отже зазначене фактично свідчить про незгоду контролюючого органу із заходами забезпечення позову, застосованими ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.12.2025, з підстав порушення норм процесуального закону.

Суд також зазначає, що практика Верховного Суду, на яку покликається відповідач у своєму клопотанні, не може бути застосованою у спірному випадку, оскільки обставини встановлені судом в ходів розгляду клопотання про забезпечення позову підтверджують дійсне втручання оскаржуваним рішенням в права та інтереси позивача, настання для нього негативних наслідків і можливість лише збільшення таких за час вирішення спору по суті, що вказуватиме на неефективність судового захисту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що станом на момент розгляду даного клопотання, підстави для скасування вжитих заходів забезпечення адміністративного позову відсутні, а обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність скасування забезпечення позову підлягають дослідженню судом під час розгляду справи по суті разом із наданням оцінки доводам та доказам, наданим учасникам справи на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення. Доводи заявника, якими останній обґрунтовував клопотання, самі по собі не є підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що ті обставини, які були підставою та мотивацією для прийняття судом рішення про вжиття заходів забезпечення позову в даній адміністративній справі не зникли та не зазнали істотних змін, а скасування заходів забезпечення адміністративного позову за своїм змістом не може бути запереченням проти ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, яка підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою від 25.12.2025 в адміністративній справі №320/31599/24, відсутні.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись статтями 157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити Головному управлінню ДПС у м. Києві у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 25.12.2025, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Лисенко В.І.