Справа № 420/15912/24
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 420/15912/24

провадження № 2-іс/340/58/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 )

про стягнення збитків.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду з Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю передана адміністративна справа за позовом Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) про стягнення збитків.

Позивач просить:

- визнати дії ОСОБА_1 протиправними щодо завдання збитків державі, в особі військової частини НОМЕР_1 під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по службі ракетно-артилерійського озброєння на загальну суму 13281 грн 14 коп. (тринадцять тисяч двісті вісімдесят одна гривня 14 копійок).

- стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_4 завдану шкоду в розмірі 13281 грн 14 коп. (тринадцять тисяч двісті вісімдесят одна гривня 14 копійок) по службі ракетно-артилерійського озброєння, яка встановлена службовим розслідуванням, за результатом якого видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2015 року № 1955;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 заподіяв йому майнову шкоду в розмірі 13281, 14 грн, яка в добровільному порядку сплачена не була, а отже - підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою судді від 05 серпня 2024 року провадження в справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін;

На виконання приписів пункту 20 розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд повідомляв позивача про розгляд справи шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі Судова влада України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_5 від 02.10.2015 № 216, солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного взводу 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_5 , відповідно до Указу Президента України від 12.06.2015 № 328/2015 та відповідно до частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнено з військової служби в запас та виключено зі списків особового складу та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_5 від 01.10.2015 № 1954 було призначено службове розслідування за фактом втрати особистої зброї солдатом ОСОБА_1 , командиром бойової чашини командиром 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_7 .

За результатами проведеного службового розслідування, командиром військової частини було видано наказ «Про результати службового розслідування» за фактом втрати особистої зброї солдатом ОСОБА_1 , командиром бойової чашини командиром 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_5 від 01.10.2015 за № 1955.

Так, згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_5 , «Про результати службового розслідування» від 01.10.2015 за № 1955, було встановлено, що внаслідок порушення правил зберігання особистої зброї, прийнятої під відповідальне зберігання, що призвело до втрати автомату АКС 74 № НОМЕР_8 , калібру 5,45 мм. служби ракетно-артилерійського озброєння, що призвело до спричинення матеріального збитку державі в особі військової частини польова пошта НОМЕР_5 на суму 1106 грн. 76 коп. (одна тисяча сто шість гривень 76 копійок), а з урахуванням кратності та ПДВ сума спричиненого збитку складає 13281 грн 14 коп.

Крім того, пунктом 6 даного наказу за порушення вимог статей 1, 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та вимог наказу Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків та втрату військового майна солдата ОСОБА_1 , притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності за втрату військового майна служби ракетно артилерійського озброєння на загальну суму 13281 грн. 14 коп.

З метою стягнення шкоди завданої ОСОБА_1 позивач звернувся до суду.

Зазначені накази відповідачем не оскаржувались.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. За необхідності виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, у відношенні військовослужбовців.

Статтею 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст.16 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

При вирішенні даного спору по суті, суд враховує правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 22.01.2020 у справі №813/1045/1, згідно яких, спори щодо відшкодування державі в особі Військової частини шкоди, завданої особою, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку, що спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової (публічної) служби, є публічно - правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проходження військової служби в Збройних Силах України врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153), Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170.

Відповідно до статей 1,3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.

До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку, тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).

Згідно зі статтею 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків встановлено Законом України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019р. №160-IX (далі - Закон №160-IX).

Відповідно до п.п.4,5 частини 1 статті 1 Закону №160-IX, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

Пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до статті 3 Закону №160-IX, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.1 частини 1 статті 6 Закону №160-IX, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі, зокрема, виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Відповідно до статті 12 Закону №160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

Водночас, жодних доказів відшкодування заборгованості в сумі 13281, 14 грн відповідачем суду не надано так само як і будь-яких заперечень проти позову.

З огляду на встановлений факт наявності у відповідача матеріальної відповідальності за завдані збитки державі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Оцінивши надані сторонами доказ, які є у справі щодо їх належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати позивача зі сплати судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) про стягнення збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_4 завдану шкоду в розмірі 13281 грн 14 коп. (тринадцять тисяч двісті вісімдесят одна гривня 14 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бу ти оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК