Справа № 440/15842/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/15842/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянувши у письмовому провадженні об`єднано заяви Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Зіньківського районного суду Полтавської області про відвід судді Шевякова І.С. у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Зіньківського районного суду Полтавської області про визнання дій протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Зіньківського районного суду Полтавської області, в якій просив:

1) визнати протиправним і скасувати наказ в.о. голови Зіньківського районного суду Полтавської області №6 ос від 07.10.2025 про моє, ОСОБА_1 , відрахування зі штату Зіньківського районного суду Полтавської області;

2) зобов`язати Зіньківський районний суд Полтавської області видати наказ, яким зарахувати ОСОБА_1 до штату суддів Зіньківського районного суду Полтавської області;

3) зобов`язати Зіньківський районний суд Полтавської області видати наказ, яким зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді Зіньківського районного суду Полтавської області час вимушеного прогулу за період з дня незаконного звільнення з 07.10.2025 по день видання наказу про зарахування ОСОБА_1 на посаду судді (зарахування до штату) Зіньківського районного суду Полтавської області;

4) стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Зіньківського районного суду Полтавської області на користь ОСОБА_1 суддівську винагороду за час вимушеного прогулу за період з 07 жовтня 2025 року по день видання наказу про зарахування ОСОБА_1 на посаду судді (зарахування до штату) Зіньківського районного суду Полтавської області з урахуванням належних доплат та надбавок.

5) допустити негайне виконання рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 суддівської винагороди, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою від 01.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

На початку підготовчого засідання 22.12.2025 на стадії оголошення складу суду головуючим суддею була розкрита інформація, щодо якої суддя не вважав обґрунтованим заявлення самовідводу, але вважав за доцільне відповідну інформацію розкрити сторонам задля уникнення будь-яких сумнівів щодо безсторонності та неупередженості суду.

Зокрема, у судовому засіданні під фіксацію головуючим суддею було повідомлено, про те, що він знайомий з позивачем та в певний час у минулому, а саме більш ніж 15 років тому, до призначення суддею, працюючи на прокурорсько-слідчих посадах, перебував з позивачем ОСОБА_1 в складі слідчо-оперативних груп з розслідування особливо тяжких злочинів. Ці обставини головуючий суддя не вважав достатніми для заявлення самовідводу, і такими, що впливали би на його неупередженість. Але інформацію про це головуючий суддя вважав за доцільне відкрити іншим учасникам справи задля уникнення будь-яких сумнівів у безсторонності суду.

Оскільки представники відповідачів не з`явилися у судове засідання, суд виніс протокольну ухвалу, яку виготовив у вигляді окремого документу. Цією ухвалою від 22.12.2025, крім іншого, суд зобов`язав Зіньківський районний суд Полтавської області, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області надати до Полтавського окружного адміністративного суду письмове пояснення з приводу розкритої головуючим суддею інформації та заявлення або відмови від заявлення відводу головуючому у цій справі.

26.12.2025 від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області та Зіньківського районного суду Полтавської області до суду надійшли заяви про відвід судді Шевякова І.С.

Обґрунтовуючи свої заяви про відвід, представники відповідачів вказували, що відповідно до сформованої практики Верховного Суду з урахуванням висновків міжнародних судових установ, юрисдикція яких визнана Україною, суддю може бути відведено не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Застосовуючи ці висновки в контексті обставин цієї справи, представники відповідачів вважали, що тривале знайомство позивача і головуючого судді та їх спільна робота більш ніж 15 років тому в складі слідчо-оперативних груп з розслідування особливо тяжких злочинів, про що суддя Шевяков І.С. проінформував сторін, є обставинами, які можуть викликати у ТУ ДСА України в Полтавській області та Зіньківського районного суду Полтавської області сумніви у неупередженості головуючого судді під час розгляду справи.

Оскільки заяви про відвід головуючому судді надійшли від відповідачів одночасно та обґрунтовані ідентичними обставинами й правовими аргументами - суд вважає за доцільне розглядати їх об`єднано.

Приймаючи рішення щодо заявлених відводів, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до частини третьої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно із частинами першою та другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За приписами частин третьої, четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

В обставинах цієї справи, як вже зазначалося вище, головуючий суддя не вважав наявними будь-які обставини для самовідводу, що визначені статтею 36 КАС України.

Однак розкрита головуючим суддею на стадії вирішення питання про відвід інформація була інакше оцінена відповідачами та це виразилось в ідентичних за своїм обґрунтуванням заявах про відвід головуючому судді.

Тому головуючий суддя виходить з таких міркувань.

Стандарти неупередженості суду вимагають відсутності будь-яких сумнівів у безсторонності судді.

Ці стандарти окреслені, зокрема, Кодексом суддівської етики, що затверджений XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006.

Останні, з-поміж іншого, вказують у пункті 2.5, що суддя підлягає відводу не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Ці ж стандарти безсторонності суду знаходять своє розкриття у послідовній практиці ЄСПЛ, який розвинув праворозуміння зазначеного шляхом запровадження концепції суб`єктивного та об`єктивного виміру суддівської безсторонності. Наприклад, пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010 визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пуллар проти Сполученого Королівства», 10.06.1996, § 32, Звіти 1996-111).

Головуючий суддя вважає, що з урахуванням положень ч. 4 ст. 36 КАС України, підстави для самовідводу у цій справі відсутні.

Однак враховуючи, що відвід головуючому судді було заявлено після самостійного розкриття суддею інформації відповідачам про можливу наявність потенційного конфлікту інтересів, самі факти заявлення цих відводів вказують на можливі сумніви стороннього спостерігача у об`єктивності головуючого судді в цій справі.

Заявлені відводи не свідчать про необ`єктивність чи упередженість головуючого судді при розгляді цієї справи і не вказують на його особисту зацікавленість в результаті її розгляду.

Проте, з огляду на положення пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, для уникнення будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у неупередженості суду чи будь-яких інших сумнівів в об`єктивному вирішенні спору, а також з метою сприяння підвищенню рівня довіри громадськості до судів, заяви відповідачів у цій справі про відвід головуючий суддя вважає правильним задовольнити.

На підстави вищевикладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 41, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяви Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Зіньківського районного суду Полтавської області про відвід судді Шевякова І.С. -задовольнити.

Відвести головуючого суддю Шевякова І.С. від розгляду справи № 440/15842/25 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Зіньківського районного суду Полтавської області про визнання дій протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Матеріали адміністративної справи №440/15842/25 передати до відділу документального забезпечення та документообігу Полтавського окружного адміністративного суду (канцелярії суду) для визначення іншого складу суду відповідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя І.С. Шевяков