Справа № П/811/315/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2025 року м. Ужгород№ П/811/315/16
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцовича М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Кіровоградській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, будинок 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Кіровоградська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просили: стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 суму заборгованості на користь державного бюджету України - із акцизного податку з ввезених на територію України підакцизних товарів (продукції) - транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів) в сумі 39433,25 грн., на рахунок - отримувач: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, код 38037409, банк ГУДКСУ у Кіровоградській області, МФО: 823016, рахунок: 5002; стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 суму заборгованості на користь державного бюджету України - податку на додану вартість в сумі 9151,35 грн., на рахунок - отримувач: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, код 38037409, банк ГУДКСУ у Кіровоградській області, МФО: 823016, рахунок: 5002.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 39433,25 грн із акцизного податку з ввезених на територію України підакцизних товарів (продукції) - транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів) та 9151,35 грн із податку на додану вартість. Податковий борг у вказаному розмірі залишається непогашеним, у зв`язку з чим позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 травня 2016 року справу № П/811/315/16, передано за територіальною підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2016 суддею Арсірій Р.О. прийнято адміністративну справу № П/811/315/16 до свого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2017 суддею Катющенко В.П. прийнято адміністративну справу № П/811/315/16 до свого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.01.2018 визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На підставі пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № П/811/315/16 передана на розгляд та вирішення Закарпатському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського окружного адміністративного суду таку передано для розгляду судді Луцович М.М.

У відповідності до статті 171 частин 3 та 4 КАС України, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з дня отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

На виконання положень ч. 3 ст. 171 КАС України судом 10 березня 2025 року здійснено запит через підсистему «Електронний суд» до Єдиного державного демографічного реєстру. Із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1182946 від 10.03.2025 відсутні відомості про зареєстроване місце проживання відповідача «за вказаними параметрами особу не знайдено».

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу № П/811/315/16.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КАС України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КАС України відповідач повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Крім того, дану ухвалу було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, вказану у позовній заяві.

Вказана кореспонденція повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2022 року у справі №522/3598/16-а, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, суд вважає, що копія ухвали від 10 березня 2025 року вручена відповідачу належним чином.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 08 травня 2025 року замінено позивача у справі №П/811/315/16 Кіровоградську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Кіровоградській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, (код ЄДРПОУ ВП 43995486).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 48584,60 грн за платежами: акцизний податок з товарів (транспортні засоби, крім мотоциклів велосипедів), ввезених на митну територію України фізичними особами, в сумі 39433,25 грн; податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів в сумі 9151,35 грн, в тому числі пеня в сумі 1264,70 грн.

Виникнення податкового боргу у відповідача зумовлено несплатою у строки визначені Податковим кодексом України податкових зобов`язань, нарахованих за податковими повідомленнями-рішенням від 23.09.2015 № в розмірі 39433,25 грн, від 03.11.2015 № в розмірі 7886,65 грн та нарахованої пені у розмірі 1264,70 грн.

Відповідачем не погашено вищевказані суми боргу, а тому позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, ПКУ).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до пункту 41.1 цієї статті, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Як вже встановлено судом, виникнення податкового боргу у відповідача зумовлено несплатою у строки визначені Податковим кодексом України податкових зобов`язань, нарахованих за податковими повідомленнями-рішенням від 23.09.2015 № в розмірі 39433,25 грн, від 03.11.2015 № в розмірі 7886,65 грн та нарахованої пені у розмірі 1264,70 грн.

Так, згідно акту № 5/11-28-17-01/ від 11.08.2015 року про проведення документальної невиїзної перевірки стану дотримання громадянином України з питань державної митної справи під час здійснення ввезення на митну України ТМЦ на підставі ВМД від 25.07.2013 року № 901050000/2013/006046, винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.09.2015 року, яким відповідачу нараховано суму акцизного податку з ввезених на територію України товарів (продукції) - транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів) у розмірі 31543,60 грн та на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України до платника застосована штрафна санкція в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання, що становить 7886,65 грн.

Згідно акту про проведення документальної невиїзної перевірки стану дотримання громадянином законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності нарахування та сплати ПДВ під час ввезення на митну територію України ТМЦ на підставі ВМД від 25.07.2013 року № 901050000/2013/006046, № 8/11-28-17-01/ від 21.09.2015 року, винесено податкове повідомлення-рішення № від 03.11.2015 року, яким відповідачу нараховано суму податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів у розмірі 6309,32 грн та на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України до платника застосована штрафна санкція в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання, що становить 1577,33 грн.

Відповідачем вищевказану суму боргу не сплачено та податкові повідомлення-рішення не оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПКУ податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно статті 266.10.1 ПКУ, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відтак, грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженими.

Згідно підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Порядок нарахування пені платникам податку визначено статтею 129 ПК України.

Так, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Підпунктом 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України передбачено, що нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті) у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Відповідно до абзацу першого пункту 129.4. статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Відповідно до пункту 129.5 статті 129 ПК України, зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою податку на додану вартість у відповідності до статті 129 ПК України відповідачу проведено нарахування пені у розмірі 1264,70 грн. Указана сума пені відповідачем добровільно не сплачено.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У зв`язку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі пункту 59.1 статті 59 ПК України виставлено податкову вимогу від 15.12.2015 №65-23 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 15.12.2015.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПКУ органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПКУ орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд приходить до висновку, що за встановлених обставин та нормативно-правового регулювання у цій справі позов про стягнення з відповідача податкового боргу є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач своїм правом не скористався, доказів погашення боргу чи оскарження податкової вимоги суду не подав.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що податкова заборгованість відповідачем станом на день розгляду справи не сплачена та складає 48584,60 грн, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення вказаної суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Кіровоградській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, будинок 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 48584,60 грн (сорок вісім тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні шістдесят копійок) за платежами: акцизний податок з товарів (транспортні засоби, крім мотоциклів велосипедів), ввезених на митну територію України фізичними особами, в сумі 39433,25 грн; податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів в сумі 9151,35 грн, в тому числі пеня в сумі 1264,70 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяМ.М. Луцович