Справа № 320/58876/24
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м. Київ справа №320/58876/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у м. Києві за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, стягнення бюджетної заборгованості, інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (адреса Україна, 04071, місто Київ, вулиця Кожум`яцька, будинок 12-Б, ) (далі - позивач та/або ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ», Товариство) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (адреса 04116, м. Київ, Шолуденка, буд. 33/19, ) (далі - відповідач 1 та/або ГУ ДПС у м. Києві), Державної податкової служби України (адреса 04053, м. Київ, Львівська Площа, буд. 8, ) (далі - відповідач 2 та/або ДПС України), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (адреса 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, ) (далі - відповідач 3 та/або ГУ ДКС України у м. Києві), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська Площа, буд. 8), в особі її відокремленого структурного підрозділу Головного управління ДПС у м. Києві (; місцезнаходження: 04116, м. Київ, Шолуденка, буд. 33/19), що полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування сум ПДВ, що призвело до грубого порушення прав ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 12-Б) на своєчасне і належне отримання сум бюджетного відшкодування;

- стягнути з Державного бюджету України через ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У М.КИЄВІ (; місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 12-Б) суму у розмірі 21 786 977,44 грн. (двадцять один мільйон сімсот вісімдесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень 44 копійки), з яких:

3.1. 18 863 287,00 грн (вісімнадцять мільйонів вісімсот шістдесят три тисячі двісті вісімдесят сім гривень 00 копійок) заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість;

3.2. 1 466 388,64 грн (один мільйон чотириста шістдесят шість тисяч триста вісімдесят вісім гривень 64 копійки) сума пені, нарахованої за період з 04.06.2024 року до

02.12.2024 року;

3.3. 1 175 898,67 грн (один мільйон сто сімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень 67 копійок) інфляційні втрати за період з червня 2024 року по жовтень 2024 року;

3.4. 281 403,13 грн (двісті вісімдесят одна тисяча чотириста три гривні 13 копійок) 3% річних, нараховані за період з 04.06.2024 року по 02.12.2024 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач не відшкодував ПДВ з підстав, які не передбачені чинним законодавством України. У зв`язку з цим Товариство вважає наявним у нього права на нарахування пені на таку бюджетну заборгованість та стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

Представник ГУ ДПС у м. Києві щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Так контролюючий орган стверджує про пропуск позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом та наголошує про відсутність правових підстав для нарахування пені, оскільки бюджетна заборгованість виникла внаслідок дії форс-мажорних обставин у період дії воєнного стану в Україні. Крім цього ГУ ДПС у м. Києві наполягає на відсутності правових підстав для стягнення інфляційних витрат та 3% пені.

Представником ДПС України також подано відзив на позовну заяву, в якому наводяться аналогічні доводи, які викладені ГУ ДПС у м. Києві. Додатково представником відповідача 2 наголошує, що саме на територіальний орган ДПС покладено обов`язок внесення відомостей до відповідного реєстру, що свідчить про відсутність ознак протиправної бездіяльності ДПС України.

Відповідач 3 письмового відзиву на позовну заяву не подано, заяв та клопотань до суду не надходило, причини не подання відзиву на позовну заяву суду не відомі.

В судовому засіданні 18.11 .2025, судом постановлено на обговорення питання щодо подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представники сторін стосовно подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження заперечень не висловили.

Згідно частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з наведеним, в судовому засіданні 2025, судом здійснено перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу від 01.06.2022 № 1717-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ОПТИМУМ КАПІТАЛ» (код СДРПОУ 42611210) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2023 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 16.06.2023 № 44374/26-15- 07-04-05/42611210 та встановлено порушення вимог пунктів 198.1, 198.3, підпункту «б» пункту 200.4, пункту 200.7, пункту 200.8, пункту 200.9, підпункту «б» пункту 200.14 Податкового кодексу України, що призвело до завищення заявленої суми ПДВ що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1. Декларації), за березень 2023 року у розмірі 18 863 287,0 гривень.

У зв`язку з незгодою з висновками акта перевірки платником подано заперечення від 29.06.2023 №20230629/1-1 (вх. ГУ ДПС у м. Києві від 30.06.2024 №67548/6).

За результатами розгляду заперечення висновки акта перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення, про що повідомлено платника листом від 14.07.2024 №26846/1/26-15-07-04-05 «Про результати розгляду заперечення».

На підставі Акту перевірки №44374/26-15-07-04-05/42611210 від 14.06.2023 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 50005/0704 від 21.07.2023, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок у банку у розмірі 18 863 287, 00 грн та застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 4 715 821,75 грн.

Податкове повідомлення-рішення № 50005/0704 від 21.07.2023 було предметом судового оскарження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2023, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2024 року по справі № 320/27091/23, податкове повідомлення-рішення, винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві визнано протиправним та скасовано.

Також постановою Верховного Суду від 22.07.2025 у справі № 320/27091/23 рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі №320/27091/23 залишено без змін.

Позивач стверджує, що після набуття статусу узгодженості суми податку на додану вартість, бюджетного відшкодування на користь Товариства податку на додану вартість відповідачами здійснено не було.

Судом встановлено, що у жовтні 2024 року позивач направив до контролюючого органу адвокатський запит, за результатами розгляду якого листом від 15.10.2024 заявника повідомлено, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі №320/27091/23 ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» () буде виконано після закінчення актуалізації необхідної інформації, у базах даних Інформаційних систем.

Товариство наголошує, що Державна податкова служба України в особі її відокремленого структурного підрозділу Головного управління ДПС у м. Києві допускає триваючу бездіяльність, що полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування сум ПДВ, чим порушуються його права та охоронювані законом інтереси.

Наведене і зумовило звернення ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин, та зауважує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

За правилами визначеними в пункті 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Положеннями пункту 200.4 статті 200 ПК України регламентовано, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до підпункту 200.1.7 пункту 200.1 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані: 1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер; 2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); 3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу; 5) реквізити рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг для перерахування бюджетного відшкодування; 6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку; 8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); 9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; 10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки; 11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; 12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; 13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; 14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження; 15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку/небанківському надавачу платіжних послуг; 16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 17) дата прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції"; 18) дата прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За правилами визначеними підпунктами 200.7.2, 200.7.3 пункту 200.7 статті 200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Дані Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, передбачені підпунктом 200.7.1 цього пункту, крім підпункту 5 підпункту 200.7.1 цього пункту щодо реквізитів рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг для перерахування бюджетного відшкодування, не є інформацією з обмеженим доступом та підлягають щоденному, крім вихідних, святкових та неробочих днів, оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Порядок надання відповідної інформації центральним органом виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для її оприлюднення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до пункту 200.12 (ґ) статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат, зокрема з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "г" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 200.13 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Згідно з положеннями пункту 200.17 статті 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок

Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Суд зауважує, що окреслені положення узгоджуються з приписами пунктів 6,1, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 (далі - Порядок № 26).

Так, відповідно до згаданих положень Порядку № 26 повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру (пункт 6 Порядку №26).

Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 26 казначейство здійснює бюджетне відшкодування на підставі даних Реєстру, що містяться в інформаційному ресурсі Мінфіну, а також з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та пункту 55 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що у разі відмови контролюючого органу в наданні платнику податків бюджетного відшкодування шляхом надсилання останньому податкового повідомлення-рішення, за результатами, зокрема документальної перевірки та оскарження такого рішення в судовому порядку платником податків, заявлена сума ПДВ до бюджетного відшкодування набуває статусу узгодженої після набрання законної сили рішенням суду.

Безпосередньо після отримання відповідного рішення контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Разом з цим положення ПК України регламентують, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої.

Отже, виходячи з фактичних обставин справи, з моменту набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 по справі № 320/27091/23, а саме 20.05.2024, сума заявленого Товариством бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 18 863 287,00 грн набула статусу узгоджено. Відтак, у ТОВ «ОПТИМУМ- КАПІТАЛ» виникло право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Наведене свідчить, що не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного рішення Головне управління ДПС у м. Києві було зобов`язане внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування до ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» у розмірі 18 863 287, 00 грн за березень 2023 року, однак таких дій не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність.

Станом на час вирішення спору по суті у суду відсутня інформація щодо усунення відповідачами такої бездіяльності шляхом внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування до ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» у розмірі 18 863 287, 00 грн за березень 2023 року.

Разом з цим суд зауважує, що наказом Міністерства фінансів України від 03.03.2017 № 236, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.03.2017 за № 376/30244, затверджено Порядок інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною податковою службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який визначає механізм надання інформації ДПС та Казначейством для її оприлюднення на офіційному вебсайті Мінфіну та інформаційної взаємодії Мінфіну з ДПС та Казначейством у процесі формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр) (далі - Порядок № 326).

Згідно з пунктами 1-3 розділу II Порядку № 326 ДПС до 12-ї години (крім вихідних, святкових та неробочих днів) вносить до Реєстру інформацію, визначену підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 розділу V Кодексу та пунктом 4 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26, за попередній робочий день.

З метою реалізації механізму автоматичного узгодження суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, ДПС при внесенні до Реєстру заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, також вносить інформацію про дату закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, яка є датою узгодження суми відшкодування, відповідно до підпунктів «б» і «в» пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу.

ДПС відповідно до підпунктів «а», «г» та «ґ» пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу вносить до Реєстру інформацію щодо дати та суми узгодження бюджетного відшкодування на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Відповідно до підпунктів «б» і «в» пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою та в автоматичному режимі відображається в Реєстрі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

ДПС при внесенні інформації до Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування одночасно вносить інформацію щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на рахунки платників податку в обслуговуючому банку / небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу таких платників податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Інформація щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування, а також заявлених сум бюджетного відшкодування, які вважатимуться узгодженими відповідно до підпунктів «б» і «в» пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу, із зазначенням платіжних реквізитів передається з накладанням не менше двох кваліфікованих електронних підписів посадових (уповноважених) осіб та печатки відповідного територіального органу ДПС.

З урахування викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у м. Києві, що полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування сум ПДВ, до ТОВ «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» у розмірі 18 863 287, 00 грн за березень 2023 року.

Разом із тим суд наголошує, що встановлене та підтверджене судом за наслідками розгляду і вирішення адміністративного спору право платника податків на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість з Державного бюджету України, у тому числі шляхом перерахування коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування ПДВ, на розрахунковий рахунок платника, має бути не лише формально визнаним, а й таким, що забезпечується реальною, ефективною та дієвою можливістю його практичної реалізації. Ефективність судового захисту передбачає, що судове рішення має призводити до реального поновлення порушеного права, а не обмежуватися констатацією його наявності. Інакше судовий захист втрачає свій зміст, що суперечить завданню адміністративного судочинства, визначеному статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а також принципу обов`язковості судових рішень, закріпленому у статті 129? Конституції України.

Такий підхід відповідає усталеній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 140/1770/19, від 12 лютого 2019 року 826/7380/15, згідно з якою підтверджене судом право платника податків на бюджетне відшкодування повинно бути забезпечене ефективним механізмом виконання судового рішення, у тому числі шляхом можливості його примусового виконання, а судове рішення має бути спрямоване на фактичне відновлення порушеного права.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що відсутність реального механізму реалізації підтвердженого судом права нівелювала б саму мету судового захисту, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у міста Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за березень 2023 року у сумі 18 863 287 (вісімнадцять мільйонів вісімсот шістдесят три тисячі двісті вісімдесят сім) грн 00 коп.

Вирішуючи позовні вимоги в частині інфляційних витрат та 3% річних, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд враховує, що в постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою, а основною - вимога про сплату заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, яка розглядається за правилами адміністративного судочинства.

Тобто, такий спір щодо вимоги про стягнення з бюджету інфляційних та річних процентів, нарахованих на прострочену суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ не може бути розглянутий судами в межах господарського судочинства, а належить розглядати - за правилами адміністративного судочинства, оскільки такі вимоги є акцесорними (додатковими до основного) та залежать від основного.

Крім того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що за змістом статті 1192, частини другої статті 22 ЦК України відшкодування шкоди здійснюється лише за умови доведення розміру заподіяної шкоди, натомість відповідно до частини другої статті 625 ЦК України кредитор вправі вимагати сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми. Ці правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника в певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно з відшкодуванням шкоди (зокрема, зі стягненням збитків) порядку.

Отже, стягнення інфляційних і процентів річних, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди. Таку ж природу має і пеня, визначена на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, що нараховується на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України, і є способом компенсації майнових втрат.

Слід зазначити, що стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу). При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь- якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Суд наголошує, що з метою запровадження дієвого механізму контролю за повним та своєчасним виконанням державними органами комплексу дій, спрямованих на повернення платнику сум бюджетного відшкодування, законодавцем було закріплено на рівні закону забезпечувальний засіб, а саме нарахування пені за кожен день прострочення зобов`язання протягом усього строку існування заборгованості бюджету (п. 200.23 ст. 200 ПК України).

Відповідні положення ПК України є тою спеціальною нормою, якою врегульовано компенсаційний механізм для платника податків у разі невиконання контролюючим органом своїх обов`язків своєчасно та в повному обсязі.

Тобто, цей механізм/інструмент одночасно є істотною мірою майнової відповідальності держави в разі невиконання означеного комплексу дій та запобіжником від можливих зловживань, а також компенсаційним механізмом для платника податків.

Суд звертає увагу, що такий компенсаційний механізм (нарахування пені) не є та не може бути джерелом збагачення для платника податків, а є мірою відповідальності відповідного контролюючого органу та компенсацією у майновому вираженні за невиконання контролюючим органом своїх обов`язків своєчасно та в повному обсязі.

Враховуючи вказані положення чинного законодавства, суд вважає, що положення статті 625 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2023 у справі № 420/11860/20.

Резюмуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Вирішуючи ж позовні вимоги в частині заявленої Товариством до стягнення суми пені нахованої за період з 04.06.2024 до 02.12.2024 у розмірі 1 466 388, 64 грн, суд зазначає таке.

Згідно пунктом 4 Порядку № 26 орган ДПС вносить до Реєстру такі дані, зокрема найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку або небанківському надавачу платіжних послуг, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку або небанківському надавачу платіжних послуг та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДПС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

В силу вимог пункту 7 Порядку № 26 у разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДПС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДПС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

За правилами визначеними пунктом 12 Порядку № 26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на рахунок платника податку в обслуговуючому банку або небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку що орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення суду зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

Своєю чергою, орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Судом встановлено, що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2024 року по справі № 320/27091/23 ГУ ДПС у м. Києві отримало 28.05.2024 (довідка Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2024 про доставку електронного листа). Представник відповідача 1 щодо наведеного не заперечував.

Відтак, на наступний робочий день після отримання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2024 по справі № 320/27091/23, у ГУ ДПС у м. Києві виник обов`язок внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування Товариству (29.05.2024).

Разом з цим після вчинення таких дій органом ДФС, орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти операційних днів має забезпечити перерахування узгодженої суми бюджетного відшкодування з бюджетного рахунка, зокрема на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Враховуючи викладене, п`ятий операційний день для виконання окресленого обов`язку припадає на 05.06.2024 включно, з урахуванням вихідних днів (01.06.2024 та 02.06.2024).

Отже, починаючи з 06.06.2024 суми податку, не відшкодовані Товариству набули статусу заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Відтак, передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 Податкового кодексу України.

Крім цього, суд зауважує, що у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року по справі № 200/9647/21 зауважено, що з метою запровадження дієвого механізму контролю за повним та своєчасним виконанням державними органами комплексу дій, спрямованих на повернення платнику сум бюджетного відшкодування, законодавцем закріплено на рівні закону (пунктом 200.23 статті 200 ПК України) забезпечувальний засіб - нарахування пені за кожен день прострочення зобов`язання протягом усього строку існування заборгованості бюджету. Одночасно цей інструмент є істотною мірою майнової відповідальності держави в разі невиконання означеного комплексу дій та запобіжником від можливих зловживань. Разом з тим, вчинення конкретних дій на різних стадіях виконання цього обов`язку покладено на різні органи державної влади, а затримка у виконанні своєї частини обов`язку будь-ким з них спричиняє істотне навантаження на державний бюджет у вигляді пені.

Також питання стягнення пені за несвоєчасне відшкодування бюджетного відшкодування було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 у справі № 140/1770/19 та обґрунтування, викладені у постанові підтверджують правомірність стягнення пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування.

Аналогічний правовий підхід висловлено і в постанові Верховного Суду від 12 березня 2025 року по справі № 440/16144/23.

У свою чергу, враховуючи положення податкового законодавства, нарахування пені здійснюється на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість з моменту її виникнення до дня погашення включно, адже саме з цієї дати припиняється протиправна бездіяльність контролюючого органу, яка полягає у невиконанні державою взятих на себе зобов`язань з відшкодування податку на додану вартість.

Враховуючи, що суду не надано доказів погашення заборгованості, суд вважає, що така позовна вимога є передчасною.

З приводу строків звернення до суду та тверджень відповідачів щодо його пропуску Товариством, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вже було вказано судом вище у ГУ ДПС у м. Києві виник обов`язок внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування Товариству - 29.05.2024.

Адміністративний позов поданий 02.12.2024.

Отже, шестимісячний строк подання даного адміністративного позову спливає -02.12.2024 (з урахуванням вихідних днів - 30.11.2024 та 01.12.2024).

Відтак, адміністративний позов поданий позивачем у межах строків встановлених положеннями частини другої статті 122 КАС України, тому твердження відповідачів у наведеній частині є помилковими.

Частиною першою статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У силу положень частини четвертої статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Таким чином, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41) в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (ГУ ДПС у м. Києві) на користь позивача. Товариством сплачено судовий збір у розмірі 26 646,40 грн (33308,00 грн * 0,8 = 26 646,40 грн). Судом задоволено 93,27 відсотків позову, відтак сума до стягнення становить 24853,10 грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Керуючись статтями 242-246, 249, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (код СДРПОУ: 44116011; місцезнаходження: 04116, м. Київ, Шолуденка, буд. 33/19), що полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування сум ПДВ Товариству з обмеженою відповідальність «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (код СДРПОУ: 42611210; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 12-Б) у розмірі 18 863 287, 00 (вісімнадцять мільйонів вісімсот шістдесят три тисячі двісті вісімдесят сім гривень 00 коп.) за березень 2023 року.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України (код СДРПОУ: 37993783; місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (код СДРПОУ: 42611210; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 12-Б) бюджетну заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 18 863 287, 00 (вісімнадцять мільйонів вісімсот шістдесят три тисячі двісті вісімдесят сім гривень 00 коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (код СДРПОУ: 44116011; місцезнаходження: 04116, м. Київ, Шолуденка, буд. 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ОПТИМУМ-КАПІТАЛ» (код СДРПОУ: 42611210; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 12-Б) сплачений ним судовий збір у розмірі 24853,10 (двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят три гривень 10 коп.)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

рішення виготовлене та підписане 29.12.2025

Суддя Панченко Н.Д.