Справа № 260/6684/25
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30 грудня 2025 року м. Ужгород № 260/6684/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 в особі представника Васюк Миколи Миколайовича звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме:

Визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України в Закарпатській області () щодо відмови ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 року для перерахунку пенсії.

Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Закарпатській області () підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року, 01.02.2022 року, 01.02.2023 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Закарпатській області () судові витрати у розмірі 3875,84 грн (три тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень вісімдесят чотири копійки).

22.12.2025 року представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просив вирішити питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Частинами 2, 3 статті 252 КАС України визначено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Розглянувши питання щодо ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 у даній справі не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Закарпатській області витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розумінні ч. 3 зазначеної статті належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Ч. 4 зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, п. 269).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Так, на підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач долучив копію договору про надання правової допомоги №494 від 23.04.2025, додатку №1 до договору №494 від 23.04.2025, акт наданих послуг згідно Договору, звіт про обсяг надання послуг.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, за правову допомогу, передбачену п.п. 1.2 Договору, Клієнт зобов`язується оплатити такі юридичні послугу та фактичні витрати адвокатського обєднання з надання правничих послуг.

Згідно з додатком №1 до договору №494 розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання послуг згідно Договору складається із загальної кількості годин витрачених на надання Послуг. 1 година наданої правничої допомоги складає 2000,00 грн. Гонорар за цим договором оплачується клієнтом протягом 30 робочих днів з дати набрання чинності судового рішення у справі.

Так, відповідно до акту наданих послуг від 20.12.2025, позивач повинен оплатити вартість наданих адвокатським об`єднанням "ВР Партнерс" послуг у розмірі 10000,00 грн.

Згідно ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у поданій до суду заяві проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу заперечив, мотивуючи тим, що заявлена до відшкодування сума є неспіврозмірною зі складністю справи.

Суд вважає, що при вирішенні питання про стягнення на користь позивача судових витрат суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з прецедентною практикою такого заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, п. 269).

Суд враховує, що реальність понесення позивачем витрат підтверджується матеріалами справи, а розмір таких є неспіврозмірним зі складністю справи.

Враховуючи наведені вище правові норми, зважаючи на заперечення відповідача щодо розміру заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума витрат, понесених на професійну правничу допомогу за результатами судового розгляду даної справи у розмірі 10000,00 грн є занадто завищеною порівняно із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг.

За таких обставин суд вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірним з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 243, 252, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 260/6684/25 - задоволити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Закарпатській області () витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

В задоволенні решти заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.А. Гебеш