Справа № 320/55913/25
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м.Київ № 320/55913/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І., розглянувши в електронній формі у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" звернулось Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Інною Миколаївною, № 78883730 від 29.09.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що листом від 24.06.2025 листом стосовно повторного розгляду заяву щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства ОСОБА_1 повідомлено про те, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі № 320/6997/24 розглянуто його заяву щодо прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації від 15.12.2023. За результатом розгляду декларацію ОСОБА_1 про відмову від громадянства російської федерації від 15.12.2023 прийнято та долучено до матеріалів його справи про оформлення набуття громадянства України. У зв`язку з тим, що 23.12.2024 ЦМУ ДМС на підставі ст. 21 Закону України «Про громадянство України» прийнято рішення про скасування рішення ЦМУ ДМС від 04.03.2021 про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» йому, ОСОБА_1 не було оформлено довідку про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України. А тому рішення суду є таким що виконано у повному обсязі та відповідач протиправно виніс спірну постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання у справі.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.

Третя особа, ОСОБА_1 , надіслав письмової пояснення щодо предмету спору, у яких зазначив про те, що твердження ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про «прийняття» декларації ОСОБА_1 та долучення її до матеріалів справи свідчать лише про її реєстрацію як вхідної кореспонденції, а не прийняття замість документа про припинення іноземного громадянства, що, очевидно, суперечить мотивувальній частині судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі № 320/6997/24, адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі ЦМУ ДМС) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено: визнано протиправними дії ЦМУ ДМС щодо відмови ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) в прийнятті декларації про відмову від громадянства російської федерації; зобов`язано ЦМУ ДМС повторно розглянути звернення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) від 15.12.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення; стягнуто на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ЦМУ ДМС.

Листом за вих. №С-697/6/8010-25/8010.4/1498-25 від 24.06.2025 було повідомлено ОСОБА_1 , що ЦМУ ДМС на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі № 320/6997/24 розглянуто його заяву щодо прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації від 15.12.2023.

За результатом розгляду декларацію ОСОБА_1 про відмову від громадянства російської федерації від 15.12.2023 прийнято та долучено до матеріалів його справи про оформлення набуття громадянства України. ьУ зв`язку з тим, що 23.12.2024 ЦМУ ДМС на підставі ст. 21 Закону України «Про громадянство України» прийнято рішення про скасування рішення ЦМУ ДМС від 04.03.2021 про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» йому, ОСОБА_1 не було оформлено довідку про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України.

21.08.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП № 78883730.

Керуючись статтею 75 Закону № 1404-VIII головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) 29.09.2025 винесено постанову про накладення штрафу у сумі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з статтею 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 63 Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Приймаючи постанову про накладення штрафу, державний виконавець виходив з того, що боржник рішення суду у справі №320/6997/24 не виконав, оскільки станом на 29.09.2025 інформація про повне, фактичне виконання вказаного рішення суду до відділу не надходила.

Разом з тим, з огляду на фактичні обставини справи, зміст мотивувальної та резолютивної частини рішення суду у справі №320/6997/24, суд звертає увагу, що Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київської області (місцезнаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А; ) зобов`язано повторно розглянути звернення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) від 15.12.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення.

При цьому, ухвалюючи вищевказане рішення, суд проаналізував норми права, які регулюють спірні правовідносини, та зауважив, що відповідач вирішуючи питання щодо прийняття декларації позивача обмежився лише роз`ясненнями норм законодавства щодо процедури припинення іноземного громадянства, не прийняв декларацію та не надав мотивованої відмови позивачу в прийнятті такої декларації.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не розглянув по суті звернення позивача, не надав жодної оцінки підставам подачі ним декларації та протиправно зобов`язав його подати документ, неможливість отримання якого по суті і стало підставою для подачі такої декларації. Тобто, відповідачем фактично не прийнято жодного рішення за результатами розгляду декларації позивача.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде визнання протиправної відмови відповідача у прийнятті у позивача декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, та зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення позивача щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, із врахуванням висновків суду, у зв`язку з чим позов задоволено частково.

Шостий апеляційний адміністративний суд, переглядаючи в апеляційному провадженні рішення Київського окружного адміністративного суду у справі №320/6997/24, із висновками суду першої інстанції погодився та зазначив, що дискреційні повноваження відповідача щодо розгляду декларації позивача реалізовано не було, оскільки мотивованого рішення за наслідками розгляду заяви Управлінням не прийнято. Натомість, Управління обмежилось лише роз`ясненнями норм законодавства щодо процедури припинення іноземного громадянства, не розглянуло по суті звернення позивача, не надало жодної оцінки підставам подачі ним саме декларації.

Таким чином, ухвалюючи рішення по справі №320/6991/24, суд досліджував виключно правомірність дій Управління під час розгляду поданого стягувачем звернення про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації і у зв`язку з виявленими процесуальними порушеннями зобов`язав Управління повторного його розглянути, із врахуванням висновків суду. При цьому, правові наслідки прийняття боржником поданої стягувачем декларації, після повторного розгляду його звернення, не були предметом судового розгляду та не досліджувались.

Враховуючи викладене, предмет та підстави позову, висновки суду у справі №320/6997/24, позивач на виконання рішення суду повторно розглянув звернення боржника та прийняв подану ним декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, про що повідомив уповноваженого представника стягувача та державного виконавця.

При цьому, відповідач в спірній постанові про накладення штрафу не зазначав, на підставі яких доказів ним зроблено висновок про невиконання Управлінням рішення суду по справі №320/6997/24.

З огляду на вищенаведене, судом не встановлено обставин, які б свідчили про умисне невиконання позивачем рішення суду або його недобросовісність, ухилення від виконання.

Також, суд звертає увагу на те, що під час повторно розгляду заяви ОСОБА_1 про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства. позивачем було встановлено, що 23.12.2024 ЦМУ ДМС на підставі ст. 21 Закону України «Про громадянство України» прийнято рішення про скасування рішення ЦМУ ДМС від 04.03.2021 про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 і тому йому не було оформлено довідку про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України.

Станом на теперешній час рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 залишається скасованим та таким, що оскаржується у Київському окружному адміністративному суді у справі № 320/2264/25, що підтверджується ухвалою про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання від 27.01.2025. Судове провадження у справі № 320/2264/25 наразі триває, остаточного рішення у цій справі не ухвалено.

Отже, за наведених обставин суд доходить висновку, що позивачем вжито всіх необхідних та можливих заходів для належного і добросовісного виконання рішення суду у справі №320/6997/24 у межах визначеного ним предмета та способу виконання.

Суд зауважує, що бездіяльність позивача після прийняття поданої стягувачем декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації не була предметом розгляду по справі №320/6997/24 та є окремою підставою для звернення до суду з позовом.

Аналогічного висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 13.08.2025 у справі №620/4705/25.

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивачасуб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Інни Миколаївни №78883730 від 29.09.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Лисенко В.І.