Справа № 300/1423/25
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2025 р. справа № 300/1423/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Комарницький Е.Г., звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування з 10.01.2025 до страхового стажу при призначенні пенсії період роботи з 30.04.1987 по 21.01.1993 в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського Облісполкома (Обласний виконавчий комітет Рад народних депутатів); зобов`язати з 10.01.2025 здійснити перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням до страхового стажу період роботи з 30.04.1987 по 21.01.1993 в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського Облісполкома (Обласний виконавчий комітет Рад народних депутатів).

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що пенсійним органом протиправно не зараховано до його страхового стажу період роботи з 30.04.1987 по 21.01.1993 в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому. Вважає, що обов`язок щодо внесення достовірних відомостей про працівника під час заповнення трудової книжки покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють її оформлення. Працівник не несе відповідальності за правильність записів у трудовій книжці та не зобов`язаний контролювати роботодавця під час її заповнення. Тягар доведення достовірності відомостей, зазначених у трудовій книжці, не може бути покладений на працівника. Стверджує, що факт його роботи в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому у період з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року підтверджується не лише записами у трудовій книжці, а й відомостями, внесеними до військового квитка серії НОМЕР_1 . Також факт перебування в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому у зазначений період підтверджується приписом Управління внутрішніх справ облвиконкому Міністерства внутрішніх справ Казахської РСР (мовою оригіналу «предписание»). Просить позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду залучено до участі у справі співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що 10 січня 2025 року позивач подав заяву про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було ухвалено рішення про призначення пенсії за віком з 17 жовтня 2024 року. Стверджує, що у разі відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання або архівними установами. На заяві про призначення пенсії від 17 жовтня 2024 року зроблено запис про перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії. Зокрема, вказано про довідку, що підтверджує період роботи з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року, із зазначенням граничного строку її подання до 10 квітня 2025 року. Своїм підписом позивач підтвердив факт повідомлення про необхідність надання довідки за вказаний період роботи, оскільки у трудовій книжці міститься некоректний запис про звільнення. Оскільки позивач не надав довідку про спірний період роботи, період роботи з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому не було зараховано до його страхового стажу. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.29).

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області правом подання відзиву на позов не скористалося.

Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

10.01.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.48-51).

Рішенням від 17.01.2025 №847 ОСОБА_1 з 17.10.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страховий стаж позивача становив 36 років 08 місяці 27 днів (а.с.34-39).

За змістом рішення від 18.02.2025 №847 ОСОБА_1 з 17.10.2024 здійснено перерахунок пенсії за віком (МП. Допризначення, сплата внесків (абзац 2, п. 4.3 Порядку №22-1). Страховий стаж позивача становить 36 років 08 місяців 27 днів (а.с.36).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі також - Закон №1058-IV).

За змістом абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення (надалі також - Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі також - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що у разі відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

20.06.1974 постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (надалі також - Інструкція №162), яка діяла у спірний період роботи позивача.

Згідно з абзацами першим, другим, четвертим пункту 2.2. Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

За змістом абзаців першого-третього пункту 2.13. Інструкції №162 у графі 3 розділу Відомості про роботу у виді заголовка пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції №162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно із пунктами 2.25, 2.26 Інструкції №162 записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзац 1 пункту 4.1. Інструкції № 162).

У записах № 9 та № 10 трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 05 квітня 1984 року зазначено, що у період з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року позивач (мовою оригіналу): «Прослужил в органах ВД непрерывно: 5 лет 08 месяцев 21 день» в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому (а.с.68-72).

Зазначені записи містять відомості про дату прийняття на роботу та про звільнення з роботи.

Також, записи в трудовій книжці ОСОБА_1 щодо роботи в період з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року містять відомості про номери та дати наказів про прийняття на роботу і звільнення (накази від 30.04.1987 № 133 та від 21.01.1991 № 16), підпис уповноваженої особи, а також відбиток печатки Управління внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому.

Дійсно, у записі № 10 трудової книжки позивача зазначено, що його звільнено з роботи 21 січня 1993 року. При цьому, наказ про звільнення з роботи датований 1991 роком, що свідчить про наявність невідповідності між датою звільнення та датою відповідного наказу.

Водночас, позивачем до заяви про призначення пенсії було додано (мовою оригіналу) «предписание» УВД Карагандинського облвиконкому, в якому зазначено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах рядового та начальницького складу в період з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року та перебував на особливому обліку. Зазначено, що позивача звільнено в запас наказом УВД від 21.01.1993 за №16 (а.с.14, 65).

Однак пенсійним органом не було зазначено жодних підстав для неврахування поданого позивачем (мовою оригіналу) «предписания» УВД Карагандинського облвиконкому.

Варто вказати, що Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області правом подання відзиву на позов не скористалося.

Доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про те, що під час подання заяви від 10.01.2025 позивача було належним чином повідомлено про необхідність подання довідки про прийняття на роботу за період з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року (некоректний рік наказу на звільненні) не спростовують наявність наведеного вище документа та не надання відповідачем оцінки вказаним у ньому відомостям, зокрема, й щодо дати звільнення.

Суд зауважує, що за відсутності в трудовій книжці відповідних записів, стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. В спірному випадку в трудовій книжці позивача наявні записи про роботу позивача в період з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року - вказано дати прийняття на роботу і звільнення, номери і дати наказів про прийняття і звільнення з роботи, тривалість роботи, з яких можливо визначити рік звільнення позивача. Відомості у наданому позивачем відповідачу документі підтверджують рік звільнення позивача - 1993 рік.

Отже, означений період роботи з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року має бути зарахований до страхового стажу роботи позивача.

Із матеріалів справи слідує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області з 17.10.2024 призначено позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Однак, не зараховано до страхового стажу спірний період роботи.

Таким чином, незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області до стажу позивача періоду роботи з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправним.

Згідно із пунктами 4.1, 4.2 Порядку 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Із вказаного слідує, що після реєстрації 10.01.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заяви ОСОБА_1 , органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність права на пенсію, в розумінні Порядку №22-1 є Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Саме Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області при призначенні позивачу з 17.10.2024 пенсії за віком, протиправно не зарахувало до його страхового стажу спірний період роботи.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком та не зарахував до страхового стажу період роботи з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини суд доходить висновку, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 10.01.2025 перерахунок та виплату пенсії позивачу, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому, з врахуванням проведених платежів.

Отже, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем згідно квитанції від 25.02.2025 №0.0..1 підтверджено сплату судового збору на суму 1211,20 гривень (а.с.4).

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яке не зарахувало до страхового стажу спірний період роботи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн (80 % задоволених позовних вимог).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 10.01.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу період роботи з 30 квітня 1987 року по 21 січня 1993 року в Управлінні внутрішніх справ Карагандинського облвиконкому, з врахуванням проведених платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ),

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (, вул. С. Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 40009),

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.