Справа № 160/19799/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
08 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23 травня 2025 року № 11-де «Про накладення дисциплінарного стягнення»;
- зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області направити до Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення про скасування наказу від 23 травня 2025 року № 11-де «Про накладення дисциплінарного стягнення» задля вилучення інформації про вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Управлінським рішенням в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області до доповідної записки від 21 березня 2025 року № 276/04-36-14-15 ДПС України було ініційовано дисциплінарне провадження відносно позивачки - начальника відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури та господарського забезпечення ГУ ДПС у Дніпропетровській області Сумарокової Злати та винесено наказ від 27 березня 2025 року № 14-дп «Про порушення дисциплінарного провадження» для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчинення дисциплінарного проступку.
За результатами розгляду дисциплінарного провадження, відповідач виніс наказ від 23 травня 2025 року № 11-де «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким застосовано до позивачки дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» (пункт 1 наказу) та вжито заходи, передбачені абзацом 4 частини першої статті 59 Закону України «Про запобігання корупції» (пункт 2 наказу) (було внесено відомості про накладення дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили к корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення).
Позивачка не погоджується із оскаржуваним наказом, оскільки вважає його необґрунтованим, протиправним, тому вказане стало підставою для звернення до суду з цим оскаржуваний наказ не містить висновки щодо врахування характеру дисциплінарного проступку, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання своїх посадових обов`язків.
В оспорюваному наказі відповідач не вказав про наявність будь-яких тяжких наслідків та в чому вони саме полягають, будь-які недобори митних платежі в Держбюджет відсутні. Окрім того, не взяті до уваги позитивні результати оцінювання позивачки службової діяльності, відсутність стягнень, багаторічний досвід діяльності та сумлінне ставлення до службових обов`язків в цілому.
Все вищевказане свідчить, на думку позивача, що дисциплінарна справа була розглянута поверхнево без врахування всіх приписів та вимог, передбачених Законом України «Про державну службу» та Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. № 1039, тому просить задовольнити позовну заяву.
Ухвалою від 16 липня 2025 року суд відкрив в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 257, ч. 1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно із частинами 3, 4 ст. 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
31.07.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовної заяви, зазначаючи, що 21 березня 2025 року відділом з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на адресу керівника відповідача подано доповідну записку від 21.03.2025 №276/04-36-14-15 відносно начальника відділу матеріально технічного забезпечення управління інфраструктури та господарського забезпечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Сумарокової Злати розпочата відповідно до наказу в.о.начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Чернецької Теодозії від 27.03.2025 № 14-дп «Про порушення дисциплінарного провадження», далі Дисциплінарна справа №5/11-дс/2025.
У зв`язку з наведеним, вказаною доповідною запискою від 21.03.2025 № 276/04-36-14 15 відділ з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області запропонував керівнику Відповідача порушити у відношенні позивачки дисциплінарне провадження.
На думку відповідача, з пояснень, що надавались позивачкою видно, що вона чітко розуміла суть порушень, у вчиненні яких її звинувачували, та не спростовувала їх.
Враховуючи надані пояснення та інші матеріали дисциплінарної справи, Комісія встановила факти, що підтвердили наявність у діях позивачки дисциплінарного проступку та наявність підстав для її притягнення до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків (пункту 5 частини другої ст.65 Закону України «Про державну службу»).
Відповідач вважає, що оскаржений наказ видано у відповідності до норм чинного законодавства.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_2 , копія якого наявна в матеріалах справи.
Позивач відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 02.09.2022 року № 596-о призначена на посаду начальника відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури та господарського забезпечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Управлінським рішенням в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області до доповідної записки від 21 березня 2025 року № 276/04-36-14-15 ДПС України було ініційовано дисциплінарне провадження відносно позивачки - начальника відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури та господарського забезпечення ГУ ДПС у Дніпропетровській області Сумарокової Злати.
- пунктів 10 та 11 частини першої статті 10 Закону, а саме: порушення термінів оприлюднення інформації про закупівлю;
- пунктів 83, 103 Постанови Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005, пункту 17 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт та послуг затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 (далі Особливості) та частини першої статті 41 Закону, а саме невідповідність договору про закупівлю вимогам законодавства;
- підпункту 5 пункту 19 Особливостей, а саме: внесення змін до істотних умов до договору про закупівлю.
Разом з цим доповідною запискою від 21.03.2025 №276/04-36-14-15 повідомлялося, що «…відповідно до наказу ГУ ДПС № 22 від 24.01.2022 «Про уповноважених осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області» (зі змінами), уповноваженою особою, відповідальною за організацію та проведення публічних закупівель товарів, робіт і послуг ГУ ДПС визначено начальника відділу матеріально технічного забезпечення управління інфраструктури та господарського забезпечення ГУ ДПС Сумарокову Злату, а у разі її тимчасової відсутності (під час перебування на лікарняному, у відрядженні, відпустці тощо) головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури та господарського забезпечення ГУ ДПС Мирончука Єгора.
Крім того наказом визначено, що Мирончук Єгор здійснює свою діяльність у межах повноважень, визначених законом України «Про публічні закупівлі» та Положенням про уповноважених осіб, з усіма належними правами та обов`язками уповноваженої особи, в інших випадках здійснює свою діяльність щодо дотримання правил і проведення певних процедур закупівель встановлених законом, - за дорученнями, та під безпосереднім керівництвом уповноваженої особи Сумарокової Злати.
Посадовою інструкцією головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури та господарського забезпечення ГУ ДПС серед основних посадових обов`язків визначено: 5. «підготовка проектів договорів для їх укладання допорогових сум з підрядними та проектними організаціями, оформлення цих договорів та контролювання їх виконання, та всю звітну документацію щодо здійснення розрахунків за укладеними договорами з надання відповідних комунальних послуг, послуг постачання теплової енергії та інших енергоресурсів, водопостачання та водовідведення»…».
У зв`язку з наведеним, вказаною доповідною запискою від 21.03.2025 №276/04-36-14 15 відділ з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області запропонував керівнику відповідача порушити у відношенні позивачки дисциплінарне провадження.
Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.03.2025 року № 14-дп «Про порушення дисциплінарного провадження» для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчинення дисциплінарного проступку відносно позивачки порушено дисциплінарне провадження.
Наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.05.2025 року № 32-дп продовжено строки здійснення дисциплінарного провадження.
Позивачка скористалася наданим їй правом та з посиланням на положення статті 73 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», відповідно до яких дисциплінарна справа повинна містити пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та /або акт про відмову від надання таких пояснень, надала письмові пояснення від 27.03.2025 №211/04-36-17-02-22.
Комісія надала на адресу керівника подання від 14.05.2025 № 926/04-36-01-ДК, в якому зазначила про свої висновки за результатами здійснення дисциплінарного провадження і запропонувала застосувати до позивачки дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
У поданні від 14.05.2025 № 926/04-36-01-ДК Комісією зроблені висновки, що позивачка заслуговує на накладання дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, але врахувавши наявність пом`якшуючих обставин, а саме позитивну характеристику, відсутність дисциплінарних стягнень, та стаж роботи на посаді, Комісія рекомендувала керівнику відповідача застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 66 Закону № 889.
Враховуючи надане Комісією подання від 14.05.2025 № 926/04-36-01-ДК та отримані від позивачки пояснення від 20.05.2025 №317/04-36-17-02-22, керівником Відповідача винесено наказ від 23.05.2025 № 11-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким застосовано до позивачки дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 ч. 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» (п. 1наказу) та вжито заходи, передбачені абзацом 4 частини 1 статті 59 Закону України «Про запобігання корупції» (п. 2 наказу).
Позивачку 26.05.2025 відповідач ознайомив з цим наказом та вручив його копію.
Комісія також при визначені ступені вини державного службовця визначила неналежне виконання позивачкою, як державним службовцем, своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами (частини першої ст.65 Закону України «Про державну службу»), а саме: невиконання посадових обов`язків, які визначені посадовою інструкцією.
Позивачка не погоджується з оскаржуваним наказом, оскільки вважає його необґрунтованим, протиправним та таким, що порушує її законні права та інтереси, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
На підставі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, правовий статус державного службовця регулює Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі- Закону № 889-VIII ) .
Відповідно до положень частин 1, 3 статті 5 Закону № 889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
За приписами пунктів 1, 8 частини 1статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Згідно зі статтею 62 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів. Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.
Частиною 1 статті 64 Закону № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
У силу вимог пункту 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
За змістом частини 1 статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (частина 3 статті 66Закону № 889-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Згідно з положеннями частин 2 - 4 статті 67 Закону № 889-VIII обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.
Обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього; 4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп; 5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно з частиною 1 статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (дисциплінарна комісія).
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження, який визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців (Порядок № 1039).
Пунктом 33 Порядку № 1039 визначено, що Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.
Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.
За приписами частин 10, 11 статті 69 Закону № 889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Відповідно до частини 2 статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.
Згідно з частиною 1 статті 77 Закону № 889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
За змістом частини 2 статті 77 Закону № 889-VIII у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Аналіз наведених положень Закону № 889-VIII Порядку № 1039 свідчить про те, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення особою дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом № 889-VIII та іншими нормативно-правовими актами.
Ці обставини, як і характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він учинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків з`ясовуються під час службового розслідування та/або прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення суб`єкта призначення про накладення дисциплінарного стягнення має ґрунтуватись на матеріалах дисциплінарної справи.
Об`єктивною стороною дисциплінарного проступку є вчинення державним службовцем дій чи бездіяльності, або прийняття рішення, що містять ознаки протиправності, тобто, суперечать вимогам законодавства. Водночас, з суб`єктивної сторони дисциплінарний проступок характеризується наявністю вини державного службовця, під чим розуміється ставлення останнього до своїх протиправних дій чи бездіяльності, або рішення і їх шкідливих наслідків.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 822/46/18.
Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Відповідний висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 812/831/16.
Пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Також п.1 наказу відповідача № 22 від 24.01.2022 «Про уповноважених осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області» (зі змінами) визначено, що Мирончук Єгор здійснює свою діяльність у межах повноважень, визначених законом України «Про публічні закупівлі» та Положенням про уповноважених осіб, з усіма належними правами та обов`язками уповноваженої особи, в інших випадках здійснює свою діяльність щодо дотримання правил і проведення певних процедур закупівель встановлених законом, - за дорученнями, та під безпосереднім керівництвом уповноваженої особи Сумарокової Злати.
- пунктів 10 та 11 частини першої статті 10 Закону, а саме порушення термінів оприлюднення інформації про закупівлю:
- пунктів 83. 103 Постанови Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005. пункту 17 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт та послуг затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 (далі - Особливості) та часини першої статті 41 Закону, а саме: невідповідність договору про закупівлю вимогам законодавства;
- підпункту 5 пункту 19 Особливостей, а саме: внесення змін до істотних умов до договору про закупівлю.
Листом від 24.02.2025 № 8813/5/04-36-17-02-23 відповідач поінформував Державну аудиторську службу України, що уповноваженою особою, яка відповідальна за порушення строків оприлюднення договору про закупівлю, є головний державний інспектор відділу матеріально-технічного забезпечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Мирончук Єгор Сергійович.
За результатами розгляду дисциплінарної справи Комісією зроблено висновок про наявність в її діях дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п.1 наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 22 від 24.01.2022 «Про уповноважених осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області» (зі змінами), а саме: відсутність дієвого керівництва з боку позивачки за діями ОСОБА_3 , що призвело до порушень Закону України «Про публічні закупівлі», порушення вимоги ст. 42 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» (зі змінами), порушення вимог п.5 Розділу 3 Посадової інструкції державного службовця, затвердженої в.о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 11.07.2022 року, з якою позивачка ознайомлена 02.09.2022 року, порушення вимог «Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби» затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 № 52 (зі змінами), а саме:
- підпункту 4.4.1. пункту 4, щодо сумлінного виконання обов`язків та дотримання присяги;
- підпункту 5.1. пункту 5, щодо зобов`язання використання свого службового становища, ресурсів держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі № 140/2819/19, суд зробив висновок, що для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом № 889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Тобто, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами спеціального законодавства про працю, які регламентовані зокрема Законом № 889-VII, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень роботодавця, уповноваженої ним адміністрації.
В той же час, суд звертає увагу на те, що за наведеною нормою підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень.
Дослідженням матеріалів дисциплінарної справи суд встановив, що дисциплінарна комісія під час прийняття рішення про наявність у позивача дисциплінарного проступку не встановила: ступінь вини, характер і тяжкість вчиненого проступку, наявність шкоди; чи містять дії позивача ознаки дисциплінарного проступку, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними й поведінкою позивача; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений.
Під час дисциплінарного провадження дисциплінарна комісія безпідставно не врахувала та не надала вказаним вище фактичним обставинам оцінку, що могло безумовно вплинути на висновки та результати перевірки.
У поданні комісії не зазначено, що виявлені недоліки та порушення призвели до тяжких наслідків. Доказів спричинення діями позивачки тяжких наслідків немає.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, набула чинності для України 11 вересня 1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Також, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Отже, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
З матеріалів справи слідує, що відповідно до довідки Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.003.2025 року № 133/04-36-11-01-04 ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, а тому догана, на думку суду, є не співмірним дисциплінарним заходом.
Враховуючи викладене, суд робить висновок, що наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23 травня 2025 року №11-де «Про накладення дисциплінарного стягнення» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Стосовно вимоги позивача про зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області направити до Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення про скасування наказу від 23 травня 2025 року №11-де «Про накладення дисциплінарного стягнення» задля вилучення інформації про вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, суд зазначає таке.
Порядок формування, ведення Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення (далі - Реєстр), та надання відомостей з нього визначається Положенням про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затверджене рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 09.02.2018 року №166 (Положення №166).
Відповідно до пп. 1 п. 3 р. І Положення №166 Реєстр ведеться з метою забезпечення єдиного обліку осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.
Відповідно до п. 2 р. ІІ Положення №166 підставою для внесення Реєстратором відомостей про особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, є: 1) електронна копія рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень; 2) засвідчена в установленому порядку паперова копія розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.
Відповідно до п. 5 р. ІІ Положення №166 Реєстратор вносить до Реєстру відомості протягом трьох робочих днів з дня надходження з Державної судової адміністрації України до Національного агентства електронної копії рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень та засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа про накладення чи скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.
Відповідно до п. 8 р. ІІ Положення №166 підставами для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, є ухвала суду про скасування вироку, винесення виправдувального вироку, відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, розпорядчого документа або судового рішення про скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.
В даному випадку, позивач після набрання законної сили судовим рішенням про скасування наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23 травня 2025 року №11-де «Про накладення дисциплінарного стягнення» має право відповідно до Положення №166 звернутись до Національного агентства з питань запобігання корупції по питанню вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відомостей про позивача як особи, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Оскільки протиправність наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23 травня 2025 року №11-де «Про накладення дисциплінарного стягнення» встановлено цим судовим рішенням, яке на цьому етапі не набрало законної сили, суд вважає, що вимоги стосовно ГУ ДПС у Дніпропетровській області направити до Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення про скасування наказу від 23 травня 2025 року №11-де «Про накладення дисциплінарного стягнення» задля вилучення інформації про вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення є передчасними.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд зробив висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено частково судові витрати понесені позивачем у розмірі 1211,20 грн підлягають відшкодуванню в сумі 605,60 грн, тобто пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Керуючись ст. 73-77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23 травня 2025 року № 11-де «Про накладення дисциплінарного стягнення».
У задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук