Справа № 822/1929/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року

м. Київ

справа №822/1929/18

адміністративне провадження № К/9901/68410/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів -Юрченко В.П., Хохуляка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 (судді: Граб Л.С., Гонтарук В.М., Біла Л.М.)

у справі № 822/1929/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Хмельницькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Хмельницькій області, податковий/контролюючий орган), в якому просила суд визнати протиправним та скасувати:

1) податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 0-2225/2017 від 19.04.2018, яким фізичній особі ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 18 750 грн.;

2) податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 0-2225 від 19.04.2018, яким фізичній особі ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач наголосила на протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки спірні податкові рішення прийняті з порушенням вимог законодавства.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.07.2018 (т. 1 а.с. 82-89) позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 0-2225/2017 від 19.04.2018, яким фізичній особі ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 18 750 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 0-2225 від 19.04.2018, яким фізичній особі ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000 грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 (т. 1 а.с. 161-164) апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області задоволено частково, скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.07.2018 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 0-2225. Прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 0-2225, позивач звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою (т. 1 а.с. 174-183), в якій просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції в цій частині та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В доводах касаційної скарги позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Скаржник пояснює, що відповідач невідомо з яких підстав, самостійно визначив середньооблікову вартість автомобіля позивача, оскільки проведення такого розрахунку є виключними повноваженнями Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, тоді як від податкового органу жодних запитів на адресу Міністерства про середньооблікову вартість ТЗ позивача не надходило.

Скаржник додає, що на запит представника позивача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повідомило, що офіційні відомості про середньооблікову вартість автомобіля для цілей оподаткування транспортним податком отримуються за допомогою калькулятора на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, а відтак саме таким шляхом позивачем і було отримано розрахунок середньоринкової вартості автомобіля позивача, який становить 1 236 193,20 грн., що є меншим ніж 375 розмірів мінімальних заробітних плат у 2018 році, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції в цій частині не врахував наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують, що автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році. Також додав, що постанова суду апеляційної інстанції є невмотивованою.

Крім зазначеного, позивач у касаційній скарзі також зазначив про відсутність у відповідача повноважень на прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки у відповідності до п/п 267.6.1 та 267.6.2. п. 267.1 ст. 267 обчислення суми податку з об`єкта оподаткування фізичних осіб та вручення до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду) такого податкового рішення здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Однак з 10.02.2017 позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, позивачу не є зрозумілим прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення саме ГУ ДФС у Хмельницькій області.

Відповідач надіслав відзив на касаційну скаргу (т. 1 а.с. 204-208), в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.02.2017 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Граф М» укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 005/2017, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти новий автомобіль, обладнання та аксесуари, якщо вони додатково придбаваються покупцем та зазначені у Специфікації.

Найменування, модель автомобіля, його комплектація, найменування додаткового обладнання, аксесуарів, кількість та ціна зазначені у Специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору.

У Додатку № 1 до договору зазначені такі характеристики автомобіля:

- двигун - дизель (тип пального) DS;

- трансмісія - ХС90. 8-SPEED автоматична КПП;

- стЗ (об`єм циліндрів двигуна) - 1969 (2,0).

Пунктом 3.7 договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця з моменту передання йому товару продавцем за накладною, та підписання сторонами акту приймання-передачі.

Відповідно до видаткової накладної № 751 від 31.03.2017 та акту прийому- передачі автомобіля № 005/2017 від 31.03.2017 продавець передав, а покупець прийняв один новий автомобіль марки Volvo у повній комплектації та технічно - справному стані.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки Volvo, моделі ХС90, об`єм двигуна 1969, тип пального - дизель, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2017 року випуску, дата первинної реєстрації 01.04.2017.

19.04.2018 Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області відповідно до підпункту 267.6.2. пункту 267.6. статті 267 ПК України винесено:

1) податкове повідомлення-рішення № 0-2225/2017, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: - транспортний податок з фізичних осіб 18011000; - податковий період: 2017 рік; - сума податкового зобов`язання: 18 750,00 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення № 0-2225, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: - транспортний податок з фізичних осіб 18011000; - податковий період: 2018 рік; - сума податкового зобов`язання: 25 000,00 грн.

Позивач вважаючи порушеними свої права звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в частині податкового повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 0-2225 з транспортного податку за 2018 рік на суму 25 000 грн., апеляційний суд виходив з того, що датою первинної реєстрації автомобіля марки Volvo, моделі ХС90, об`єм двигуна 1969, тип пального - дизель, 2017 року випуску, є 01.04.2017, тобто станом на 01.02.2018 строк експлуатації даного транспортного засобу становить 0 років, а відтак з врахуванням коефіцієнту 74 вартість автомобіля марки Volvo, моделі ХС90, датою первинної реєстрації якого є 01.04.2017, становить 1556508,60 грн., що більше 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2018 року, що є наслідком правомірності прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 0-2225.

Отже предметом касаційного перегляду є податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 0-2225 з транспортного податку за 2018 рік на суму 25 000 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 ПК України введено новий транспортний податок.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції Закону від 20.12.2016 № 1791-VIII) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Станом на 01.01.2018 мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723,00 грн (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 складали 1396125,00 грн.

Відтак, об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1396125,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального (абзац 2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 N403 (далі - Порядок № 403), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку № 403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср= Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку № 403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (пункт 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, у постанові від 07.02.2024 у справі № 803/1087/18, від 18.12.2024 року у справі № 0440/7026/18.

Так, з Переліку легкових автомобілів, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановлено законом на 1 січня 2018 року вбачається, що останній містить транспортний засіб моделі та марки Volvo, моделі ХС90,тип пального - дизель, рік випуску до 1-го року (т. 1 а.с. 26-27).

Суд апеляційної інстанції встановив, що за словами позивачки, вартість належного їй автомобіля становить 1236193,20 грн., що є меншим 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 року. На підтвердження вказаного позивачем надано розрахунок середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком, здійснений відповідно до п. 267.2 ст. 267 ПК України та Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою КМУ №66 від 18.02.2016 зі змінами (т. 1 а.с. 28).

Між тим, суд апеляційної інстанції вірно встановив, що як слідує з вищевказаного розрахунку, для визначення середньоринкової вартості транспортного засобу, позивачем взято строк експлуатації 1 рік до якого застосовується коефіцієнт 62.

Водночас, як встановлено з матеріалів справи, датою первинної реєстрації автомобіля марки Volvo, моделі ХС90, об`єм двигуна 1969, тип пального - дизель, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2017 року випуску, є 01.04.2017, тобто станом на 01.02.2018 строк експлуатації даного транспортного засобу становить до 1 року.

Згідно Додатку 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затведженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403 коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортного засобу строк якого становить до одного року становить 74, у зв`язку з чим враховуючи вказаний коефіцієнт вартості автомобіля марки Volvo, моделі ХС90, датою первинної реєстрації якого є 01.04.2017, становить 1556508,60 грн., що більше 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2018 року, а відтак такий ТЗ є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Підсумовуючи викладе суд апеляційної інстанції дійшов правильних висновків про правомірність прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 0-2225.

Посилання позивача у касаційній скарзі на відсутність у відповідача повноважень на прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки обчислення суми податку з об`єкта оподаткування фізичних осіб та вручення до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду) такого податкового рішення здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку, тоді як з 10.02.2017 позивач зареєстрований за адресою: 62340, Харківська область, Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, провулок Блакитний, 24, у зв`язку з чим, позивачу не є зрозумілим прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення саме ГУ ДФС у Хмельницькій області, то Суд вважає вказані доводи безпідставними, оскільки до 10.02.2017 місцем реєстрації позивачки була Хмельницька область, місто Хмельницький, що підтверджується штампом прописки Хмельницького міського відділу внутрішніх справ за адресою: проспект Миру, 62-б, кв. 19 (т. 1 зворотній бік а.с. 16), тоді як, у відповідності до п/п. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 та п. 70.7 ст. 70 ПК України в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення позивачкою ГУ ДФС у Хмельницькій області про зміну місця реєстрації на Харківську область.

До того ж, як вказувалось судом вище, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача, яка розміщується також на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, що свідчить про відсутність обов`язкового звернення відповідача до Мінекономрозвитку за розрахунком середньоринкової вартості автомобіля. При цьому в разі незгоди позивача з нарахованою сумою податку, остання не була позбавлена права у відповідності до вимог пп. 267.6.10 п. 267.6 статті 267 ПК України звернутися до відповідача з письмовою заявою для відповідної звірки суми податку.

Отже, доводи касаційної скарги, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-ІХ (відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону), та в межах доводів та вимог касаційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 у справі № 822/1929/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Cудді В.П. Юрченко

В.В. Хохуляк