Справа № 640/14595/19
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2025 року м. Ужгород№ 640/14595/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНВУГЛЕКОН» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОНВУГЛЕКОН» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.02.2019 №.

Заявлені позовні вимоги аргументовані тим, що камеральна перевірка була проведена з порушенням процедури, зокрема, без дотримання строків, виходу за межі предмета перевірки та невручення акту для ознайомлення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Однак справа у встановлені нормами Кодексу адміністративного судочинства України строки Окружним адміністративним судом міста Києва розглянута не була.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва дана адміністративна справа була передана на розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 10.03.2025 дану адміністративну справу прийнято до свого провадження Закарпатським окружним адміністративним судом.

Ухвалою від 24.04.2025 Закарпатський окружний адміністративний суд замінив первісного відповідача в цій адміністративній справі на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві.

17 вересня 2019 року відповідач надіслав до Окружного адміністративного суду міста Києва відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Так, зазначив, що посадовими особами контролюючого органу було проведено камеральну перевірку з питань дотримання податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на прибуток. Складений за результатами перевірки акт було скерована на адресу позивача засобами поштового зв`язку та вручено представнику за довіреністю. В ході перевірки встановлено порушення позивачем строків сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток, у зв`язку з чим застосовано штрафні санкції. Зазначає, що нормами податкового законодавства встановлена можливість проведення камеральної перевірки з інших питань з урахуванням строків давності, встановлених ст. 102 кодексу.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 07 листопада 2018 року посадовою особою Головного управління ДФС у м. Києві (далі ГУ ДФС у м. Києві) проведена камеральна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНВУГЛЕКОН» (далі ТОВ «ДОНВУГЛЕКОН»), за результатами якої складено акт №8706/26-15-12-12-12-30206597.

Відповідно до змісту такого акту, проведено камеральну перевірку своєчасної сплати (перерахування) суми узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток, задекларованої в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2018 року, півріччя 2018 року. За результатами перевірки встановлено порушення термінів сплати самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток ТОВ «ДОНВУГЛЕКОН», задекларованої в податковій декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2018 року, півріччя 2018 року. Фактична дата сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток за І квартал 2018 року 09.10.2018 (граничний термін сплати 20.05.2018), за півріччя 2018 року 09.10.2018 (граничний термін сплати 19.08.2018).

Такий акт перевірки надісланий на адресу місцезнаходження платника податків рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення та отримано представником 12 листопада 2018 року.

За результатами проведеної камеральної перевірки у зв`язку з виявленими порушеннями ГУ ДФС у м. Києві прийняло податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2019 р., яким за порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 142 та 51 календарні дні сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств в сумі 4301840,30 грн нараховано штраф у розмірі 20% в сумі 860368,06 грн.

Вважаючи прийняте ГУ ДФС у м. Києві податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Вказане кореспондується з положенням пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №755-VI, із змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України).

Згідно зі ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пункт 46.1 ст. 46 ПК України дає визначення поняттю «податкова декларація», відповідно до якого, такою є документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 ПК України).

Нормами п. 54.1. ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 ПК України, до платників податку на прибуток підприємств резидентів відносяться, в тому числі, суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Об`єктом оподаткування в розумінні пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 137.1 ст. 137 ПК України, податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду (п. 137.4 ст. 137 ПК України).

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спірні правовідносини виникли з приводу застосування до ТОВ «ДОНВУГЛЕКОН» штрафних санкцій у зв`язку з встановленням за результатами проведеної камеральної перевірки факту затримки сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства.

Норми ст. 126 регламентують порушення правил сплати (перерахування) податків. Так, п. 126.1 вказаної статті встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В обґрунтування протиправності оскарженого податкового повідомлення-рішення ТОВ «ДОНВУГЛЕКОН» посилається на допущені контролюючим органом процедурні порушення проведення камеральної перевірки.

Оцінюючи такі доводи позивача, суд враховує наступне.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Вказане спростовує твердження позивача про те, що питання своєчасності сплати платником податку узгодженої суми грошового зобов`язання не може бути предметом камеральної перевірки.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (п. 76.1 ст. 76 ПК України).

Відповідно до п. 76.3 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Судом встановлено, що спірна камеральна перевірка була проведена з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, тобто з інших питань, аніж перевірка податкової декларації. З огляду на що суд вважає, що така може бути проведена у строки, встановлені абз. 2 п. 76.3 ст. 76 ПК України, а не протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання декларації, як стверджує позивач.

Отже, відповідач не пропустив строк для проведення спірної камеральної перевірки.

Суд також відхиляє твердження позивача про невиконання контролюючим органом обов`язку надсилання акту перевірки, оскільки такі спростовуються наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Як вбачається з такого, акт перевірки був скерований за адресою вул. Філатова, буд. 10а, кв. (офіс) 2/11, м. Київ, що співпадає із самостійно зазначеною товариством в податковій декларації з податку на прибуток за 2018 рік податковою адресою. Надісланий відповідачем примірник акту перевірки був вручений представнику товариства за довіреністю 12 листопада 2018 року, що підтверджується підписом такої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Стосовно тверджень ТОВ «ДОНВУГЛЕКОН» про порушення відповідачем строків прийняття податкових повідомлень-рішень суд зазначає наступне.

Пунктом 86.8 ст. 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Наведена законодавча норма встановлює строки, протягом яких податковий орган приймає податкове повідомлення - рішення за результатами перевірки та забезпечує право платника податків на подання заперечень на акт перевірки. Наслідки порушення цих строків положення цієї статті не передбачають.

Так, спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято ГУ ДФС у м. Києві 12 лютого 2019 року, тобто поза межами встановленого п. 86.8 ст. 86 ПК України строків. Однак суд вважає, що процедурне порушення у вигляді недотримання строку прийняття податкового повідомлення-рішення не звільняє платника податків від обов`язку сплатити грошові зобов`язання, нараховані контролюючим органом, і, відповідно, не є безумовною підставою для скасування такого податкового повідомлення-рішення. При дослідженні правомірності винесення рішення значення має тільки наявність чи відсутність фактів порушення вимог законодавства, зазначених в акті перевірки, у зв`язку з чим наявність цього формального порушення контролюючим органом не може бути єдиною та безумовною підставою для його скасування.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №815/1298/17.

На думку суду, якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та строки, протягом яких податковий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, та вручено платнику податків у порядку, передбаченому статтею 58 ПК України, прийняття такого рішення після спливу десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки не повинно розцінюватися як обставина, що виключає застосування до платника податків фінансової відповідальності.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 03 квітня 2018 року у справі №810/5546/15.

Суд враховує те, що факт несвоєчасності сплати ТОВ «ДОНВУГЛЕКОН» самостійно задекларованого грошового зобов`язання з податку на прибуток за І квартал та півріччя 2018 року підтверджується відомостями облікової картки платника податків. Будь-яких доказів на спростування вказаного позивач не надає. Більше того, долученою до матеріалів справи копією платіжного доручення №244 від 09.10.2018 підтверджено факт сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток за І півріччя 2018 року саме 09 жовтня 2018 року.

В розрахунку штрафних санкцій наведені відомості щодо кількості днів прострочення сплати грошового зобов`язання, суми заборгованості, застосованого відсотку штрафу та нарахованої суми штрафних санкцій. Жодних заперечень чи зауважень до такого розрахунку позивач не заявляє. Суд перевірив правильність проведеного контролюючим органом нарахування та помилок не встановив. Оскаржене податкове повідомлення-рішення вручене представнику позивача 14 лютого 2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНВУГЛЕКОН» (місцезнаходження: вул. Соборна вал, буд. 20Б, офіс 25, м. Мирноград, Покровський район, Донецька область, 85323, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяР.О. Ващилін