Справа № 640/6859/19
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2025 року м. Ужгород№ 640/6859/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Базис»» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Базис»» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 15.04.2019 №4555 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Базис»».

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржений наказ про проведення позапланової податкової перевірки є протиправним за відсутності підстав для її проведення. Так, зазначає, що за результатами розгляду скерованого контролюючим органом запиту було повідомлено, що такий складено з порушенням ст. 73 ПК України з огляду на ненадання доказів допущених порушень. Більше того, предметом такої перевірки були питання, що вже досліджувалися під час проведення попередніх перевірок.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Однак справа у встановлені нормами Кодексу адміністративного судочинства України строки Окружним адміністративним судом міста Києва розглянута не була.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва дана адміністративна справа була передана на розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 06.03.2025 дану адміністративну справу прийнято до свого провадження Закарпатським окружним адміністративним судом.

Ухвалою від 25.04.2025 Закарпатський окружний адміністративний суд замінив первісного відповідача в цій адміністративній справі на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві.

21 травня 2019 року представник відповідача надіслав до Окружного адміністративного суду міста Києва відзив на позов, в якому заявлені позовні вимоги вважає безпідставними. Так, зазначає, що спірний наказ був виданий у зв`язку з отриманням інформації, що свідчить про порушення позивачем податкового законодавства, зокрема: відомостей слідчого в рамках кримінального провадження за ознаками можливого порушення ст. 205 Кримінального кодексу України. З метою пред`явлення направлення здійснено вихід за податковою адресою позивача, однак у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки було відмовлено.

05 червня 2019 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується. Повторно наголошує на тому, що у письмовій вимозі про надання інформації контролюючий орган зобов`язаний зазначити підстави його надіслання. Так, норми п. 78.1.1 ст. 78 ПК України передбачають можливість проведення позапланової перевірки виключно у тому випадку, якщо платник податків не надасть пояснень та документальних підтверджень на надісланий контролюючим органом запит. Проте з огляду на порушення відповідачем порядку оформлення запиту, відмова у наданні запитуваної інформації в даному випадку не може вважатися належною підставою для призначення перевірки.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15 квітня 2019 року Головне управління ДФС у м. Києві (далі ГУ ДФС у м. Києві) прийняло наказ №4555 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Базис»» (далі ТОВ «Девелоперська компанія «Базис»») з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Аскор Груп», ПП «Діколь», ТОВ «Санті-Ресурс», ТОВ «Пром-рент», ТОВ «Каді-Дім», ТОВ «Арніка 2016» та ТОВ «Ідеа-юг» за 2016, 2017, 2018 роки показників фінансової звітності з їх відображенням в деклараціях з податку на прибуток підприємств.

Такий наказ був прийнятий на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, доповідної записки Департаменту аудиту від 15.04.2019 №2941/26-15-14-01-06, у зв`язку з ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 01.02.2019 №18528/10/26-15-14-01-06.

На підставі такого наказу ГУ ДФС у м. Києві видало направлення на перевірку від 17 квітня 2019 року №527/26-15-14-01-06.

Актом від 17.04.2019 №569/26-15-14-01-06 посадові особи ГУ ДФС у м. Києві зафіксували недопуск представником ТОВ «Девелоперська компанія «Базис»» до проведення позапланової документальної перевірки.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого наказу за відсутності підстав для проведення податкової перевірки, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

При прийнятті рішення в цій адміністративній справі суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17, відповідно до якої у разі, якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

У даному випадку посадові особи ГУ ДФС у м. Києві не були допущені до проведення перевірки, тому правомірність оскарженого наказу про проведення документальної перевірки підлягає розгляду в судовому порядку.

Приймаючи рішення в спірних правовідносинах, суд виходить з наступного.

Ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI 02.12.2010 (далі ПК України) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Нормами пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України встановлено право органів державної податкової служби на проведення перевірки платників податків.

Згідно з вимогами п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В розумінні пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Статтею 78 ПК України визначено підстави для проведення документальної позапланової перевірки, перелік яких є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України в якості підстави для проведення документальної позапланової перевірки передбачено отримання контролюючим органом податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, призначенню документальної позапланової перевірки, зокрема з підстав, визначених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, передує ненадання (надання не в повному обсязі) платником податків пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу з відповідного питання, якщо такий запит оформлено і направлено відповідно до вимог законодавства.

Підпунктом 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Судом встановлено, що у зв`язку з надходженням до ГУ ДФС у м. Києві супровідного листа старшого слідчого з ОВС десятого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві №271/26-15-1419 від 16.01.2019 з відомостями щодо ознак фіктивності окремих платників податків для проведення перевірки ТОВ «Девелоперська компанія «Базис»», ГУ ДФС у м. Києві скерувало на адресу позивача запит №18528/10/26-15-01-06 від 01.02.2019 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень). У такому запиті контролюючий орган повідомив про отримання податкової інформації, що свідчить про порушення ТОВ «Девелоперська компанія «Базис»» податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Аскор Груп», ПП «Діколь», ТОВ «Санті-Ресурс», ТОВ «Пром-рент», ТОВ «Каді-Дім», ТОВ «Арніка 2016» та ТОВ «Ідеа-юг» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

Листом, зареєстрованим в ГУ ДФС у м. Києві 28 березня 2019 року, ТОВ «Девелоперська компанія «Базис»» звернуло увагу контролюючого органу на недотриманні вимог ст. 73 ПК України при оформленні запиту, оскільки такий не містить підстав для його надіслання. З огляду на зазначене у встановлений у запиті строк позивач витребуваних документів до контролюючого органу не надіслав.

В обґрунтування противності оскарженого наказу позивач посилається на те, що ненадання інформації на запит контролюючого органу за умови недотримання порядку його оформлення не може вважатися належною, в розумінні пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України підставою для призначення податкової перевірки.

Оцінюючи такі доводи позивача, суд враховує наступне.

Статтею 73 ПК України врегульовано питання отримання податкової інформації контролюючими органами. Так, п. 73.1 ст. 73 ПК України передбачено, що інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Питання застосування означеної норми було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом.

Так, у постановах від 11 червня 2020 року у справі №812/730/17, від 11 серпня 2021 року у справі №804/6851/16 Верховний Суд зазначав, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто наявність чітко окреслених обставин, які відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України є умовою, за якої відповідний орган може звернутися із таким запитом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків позбавлений об`єктивної можливості надати вмотивовані пояснення та їх документальне підтвердження.

У постанові від 23 квітня 2019 року у справі №813/1757/18 Верховний Суд виснував, що формою реалізації повноважень контролюючого органу є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про правопорушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування інформації, яка є у контролюючого органу, при цьому достовірність такої інформації про правопорушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення факту порушення та формування висновків про це можливо лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Наведення у запиті з посиланням на податкову інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про правопорушення з боку платника податків, передбачає наявність податкової інформації, яка потребує додаткової перевірки, що можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведення аналізу після отримання запитуваної інформації. Згідно з висновком Верховного Суду в цій постанові окремі недоліки в оформленні запиту не можуть слугувати підставою для відмови у наданні інформації на запит. Разом з тим, запити контролюючого органу повинні бути оформлені таким чином, щоб платник податків міг усвідомлювати, на які ймовірні порушення податкового законодавства робить посилання контролюючий орган, задля надання необхідного обсягу документів для спростування наявної у контролюючого органу інформації.

З наявного в матеріалах справи запиту №18528/10/26-15-01-06 від 01.02.2019 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) вбачається, що такий надісланий у зв`язку з отриманням ГУ ДФС у м. Києві податкової інформації, що свідчить про порушення ТОВ «Девелоперська компанія «Базис»» податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Аскор Груп», ПП «Діколь», ТОВ «Санті-Ресурс», ТОВ «Пром-рент», ТОВ «Каді-Дім», ТОВ «Арніка 2016» та ТОВ «Ідеа-юг» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Так, контролюючим органом з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки керівником, головним бухгалтером та засновником підприємств-контрагентів надано пояснення про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності зазначених товариств та документального оформлення нереальних господарських операцій з ТОВ «Девелоперська компанія «Базис»», що свідчить про наявність інших ознак фіктивності, визначених ст. 55-1 Господарського кодексу України. У зв`язку із зазначеним з посиланням на норми п.1, 3 абз. 3 пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України ГУ ДФС у м. Києві запропонувало ТОВ «Девелоперська компанія «Базис»» надати документи, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «Аскор Груп», ПП «Діколь», ТОВ «Санті-Ресурс», ТОВ «Пром-рент», ТОВ «Каді-Дім», ТОВ «Арніка 2016» та ТОВ «Ідеа-юг» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

Отже, у направленому на адресу позивача запиті було зазначено конкретну підставу такого з посиланням на відповідні законодавчі норми. Зі змісту запиту платник податків міг усвідомити ймовірні порушення податкового законодавства задля надання необхідного обсягу документів для спростування наявної у контролюючого органу інформації.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2019 року у справі №804/1188/18 вказав, що посилання Товариства на окремі дефекти запитів про надання інформації не впливають на обов`язок позивача надати всю необхідну інформацію за запитами, оскільки відсутність або неповнота посилань на конкретні джерела отримання податкової інформації не повинні розглядатися як підстава для визнання запитів такими, що не відповідають вимогам пункту 73.3 ПК України, та, як наслідок, бути підставою для визнання наказу про проведення податкової перевірки протиправним.

Суд також відхиляє посилання позивача на недопустимість проведення податкової перевірки з питань, що були предметом попередніх перевірок платника податків. Так, суд вважає, що призначена наказом ГУ ДФС у м. Києві №3160 від 14.03.2019 документальна планова виїзна перевірки дотримання ТОВ «Девелоперська компанія «Базис»» вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 не може ототожнюватися із встановленою абз. 2 п. 78.2 ст. 78 ПК України забороною, оскільки фактично така перевірка проведена не була. Такий наказ контролюючого органу був оскаржений ТОВ «Девелоперська компанія «Базис»» в судовому порядку та скасований рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва №640/4844/19 від 15.11.2021. Інші докази раніше проведених податкових перевірок, що б стосувалися періоду діяльності позивача з 01.01.2016 по 31.12.2018, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України, у наказі про проведення документальної виїзної перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Наявний в матеріалах справи наказ ГУ ДФС у м. Києві від 15.04.2019 №4555 відповідає цим вимогам. Правомірність зазначеної в наказі підстави для проведення перевірки була встановлена за результатами розгляд даної справи, а тому суд не вбачає підстав для його скасування.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, крізь призму встановлених судом обставин справи та наявних в матеріалах доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Базис»» (вул. Михайлівська, буд. 18В, літ. В, м. Київ, 01001, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, код ЄДРПОУ - 44116011) про визнання протиправним та скасування наказу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяР.О. Ващилін