Справа № 640/11569/19
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2025 року м. Ужгород№ 640/11569/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські оптичні системи» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські оптичні системи» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення №3 та № від 12.06.2019.

Заявлені позовні вимоги аргументовані безпідставністю висновків акту перевірки, оскільки податкові зобов`язання з податку на додану вартість були сплачені у встановлений нормами податкового законодавства строк.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.07.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Однак справа у встановлені нормами Кодексу адміністративного судочинства України строки Окружним адміністративним судом міста Києва розглянута не була.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва дана адміністративна справа була передана на розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 10.03.2025 дану адміністративну справу прийнято до свого провадження Закарпатським окружним адміністративним судом.

Ухвалою від 18.04.2025 Закарпатський окружний адміністративний суд замінив первісного відповідача в цій адміністративній справі на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві.

24 липня 2019 року відповідач надіслав до Окружного адміністративного суду міста Києва відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Так, зазначив, що в ході проведеної камеральної перевірки було встановлено факт несвоєчасності сплати позивачем грошового зобов`язання з податку на додану вартість, з огляду на що правомірно було застосовано штрафні санкції. При цьому звернув увагу на положення п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, які передбачають необхідність погашення податкового боргу з урахуванням черговості його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 січня 2019 року посадовою особою Головного управління ДФС у м. Києві (далі ГУ ДФС у м. Києві) проведена камеральна перевірка дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські оптичні системи» (далі ТОВ «Українські оптичні системи»), за результатами якої складено акт №2349/26-15-12-13-20.

Відповідно до змісту такого акту, перевіркою встановлено порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, за податковими деклараціями за листопад грудень 2017 року, січень вересень 2018 року.

За результатами проведеної камеральної перевірки у зв`язку з виявленими порушеннями ГУ ДФС у м. Києві прийняло податкові повідомлення-рішення:

- № від 12.06.2019 р., яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 28, 28, 27, 27, 25, 25, 24, 24, 24, 24, 24, 23, 21, 20 календарних днів сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 208382,50 грн нараховано штраф у розмірі 10% в сумі 20838,25 грн;

- № від 12.06.2019 р., яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 83, 63, 55, 52 календарних днів сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 36466,00 грн нараховано штраф у розмірі 20% в сумі 7293,20 грн.

Вважаючи прийняті ГУ ДФС у м. Києві податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Вказане кореспондується з положенням пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №755-VI, із змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України).

Згідно зі ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пункт 46.1 ст. 46 ПК України дає визначення поняттю «податкова декларація», відповідно до якого, такою є документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 ПК України).

Нормами п. 54.1. ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 180.1 ст. 180 ПК України, для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, в тому числі, будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Відповідно до п. 202.1 ст. 202 ПК України, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Нормами ст. 203 ПК України регламентовано порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом. Так, вказаною законодавчою нормою встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спірні правовідносини виникли з приводу застосування до ТОВ «Українські оптичні системи» штрафних санкцій у зв`язку з встановленням за результатами проведеної камеральної перевірки факту затримки сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Вказане спростовує твердження позивача про те, що питання своєчасності сплати платником податку узгодженої суми грошового зобов`язання не може бути предметом камеральної перевірки.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (п. 76.1 ст. 76 ПК України).

Норми ст. 126 регламентують порушення правил сплати (перерахування) податків. Так, п. 126.1 вказаної статті встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В обґрунтування протиправності оскарженого податкового повідомлення-рішення ТОВ «Українські оптичні системи» стверджує, що самостійно задекларовані грошові зобов`язання були сплачені товариством у встановлений податковим законодавством строк, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Оцінюючи такі доводи позивача, суд враховує наступне.

Нормами п. 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Судом встановлено, що у період з грудня 2017 року по жовтень 2018 року ТОВ «Українські оптичні системи» подавало до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві податкові декларації з податку на додану вартість за період з листопада по грудень 2017 року та з січня по вересень 2018 року, в яких самостійно розраховувало суму податкового зобов`язання, що підлягало сплаті до державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що платіжним дорученням №3122 від 26.12.2017 ТОВ «Українські оптичні системи» перерахувало до бюджету 39147,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2017 року; платіжним дорученням №3208 від 19.01.2018 49453,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за грудень 2017 року; платіжним дорученням №65 від 19.02.2018 11170,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за січень 2018 року; платіжним дорученням №3578 від 19.03.2018 20988,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за лютий 2018 року; платіжним дорученням №187 від 20.04.2018 55966,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за березень 2018 року; платіжним дорученням №270 від 16.05.2018 65953,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за квітень 2018 року; платіжним дорученням №389 від 18.06.2018 26309,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за травень 2018 року; платіжним дорученням №507 від 17.07.2018 38360,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за червень 2018 року; платіжним дорученням №615 від 17.08.2018 37036,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень 2018 року; платіжним дорученням №35 від 18.09.2018 24114,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за серпень 2018 року; платіжним дорученням №143 від 25.10.2018 19120,00 грн в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за вересень 2018 року.

Разом з тим, відповідно до відомостей інтегрованої картки платника податків за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у спірному податковому періоді в ТОВ «Українські оптичні системи» обліковувалась недоїмка зі сплати податку на додану вартість. З огляду на вказану обставину ГУ ДФС у м. Києві зараховувало сплачені товариством кошти в рахунок погашення наявного податкового боргу, а не поточного зобов`язання з податку на додану вартість згідно із зазначеним в платіжних дорученнях призначенням платежу.

З цього приводу суд вважає за необхідне врахувати положення п. 87.9 ст. 87 ПК України, відповідно до яких у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, вказаною нормою ПК України визначено обов`язок контролюючого органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Визначальним при застосуванні приписів цієї статті є наявність податкового боргу. При цьому зміст графи «призначення платежу» у платіжних дорученнях за будь-яких умов не має значення, що прямо передбачено пунктом 87.9 статті 87 ПК України.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23 травня 2019 року у справі №806/2699/16, від 17 квітня 2020 року у справі №806/124/17, від 13 лютого 2020 року у справі №806/129/17, від 19 березня 2021 року у справі №804/2577/17, від 13 серпня 2021 року у справах №806/46/17, №806/126/17, №806/43/17, який, відповідно до норм ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.

Суд встановив, що грошові кошти, сплачені ТОВ «Українські оптичні системи» та зазначені у платіжних дорученнях з призначення платежу «податкові зобов`язання з ПДВ», зараховані в погашення податкового боргу з одного й того ж виду податку, але з дотриманням норм чинного законодавства відповідно до черговості погашення податкового боргу. Отже, товариство, щомісячно сплачуючи податкове зобов`язання, частково погашало суму боргу, і, як наслідок, не сплачувало задеклароване зобов`язання поточного місяця у повному обсязі.

Доказами в адміністративному судочинстві, в розумінні ч. 1 ст. 72 КАС України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

Відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодних заперечень щодо достовірності відомостей інтегрованої картки платника податків за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у спірному податковому періоді ТОВ «Українські оптичні системи» не заявляє. Тому суд вважає таку картку належним та достатнім в розумінні норм КАС України доказом на підтвердження наявності у позивача податкового боргу з податку на додану вартість.

Позиція позивача у цій справі щодо неправомірності оспорюваних податкових повідомлень-рішень ґрунтується фактично на тому, що самостійно задекларовані грошові зобов`язання з податку на додану вартість своєчасно перераховувалися товариством у встановлені податковим законодавством строки, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено платіжні доручення.

Однак такі доводи ТОВ «Українські оптичні системи» в ході розгляду цієї адміністративної справи визнані безпідставними з огляду на положення п. 87.9 ст. 87 ПК України та черговість зарахування коштів.

В розрахунку штрафних санкцій наведені відомості щодо кількості днів прострочення сплати грошового зобов`язання, суми заборгованості, застосованого відсотку штрафу та нарахованої суми штрафних санкцій. Жодних заперечень чи зауважень до такого розрахунку позивач не заявляє.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські оптичні системи» (місцезнаходження: вул. Дніпровське шосе, буд. 40, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50048, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяР.О. Ващилін