Справа № 694/3037/25
Суддя: Смовж О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/3037/25
провадження № 2-а/694/60/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Нікітішиної С.Б.,

представника відповідача Скоромного В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

10 жовтня 2025 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02 жовтня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 807 та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,накладено штраф у розмірі 17 000 грн. Підставою для притягнення, згідно постанови, стало неприбуття позивача о 14.00 год 08.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці. Однак, відповідно до ст. 300-3 КУпАП, позивач 28.08.2025 через застосунок «Резерв +» подав заяву, в якій визнав факт порушення та надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим винесено постанову № R41503 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою позивачем сплачено штраф у розмірі 8 500 грн. Надалі, 02.10.2025 позивача повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить вимогам Конституції України.

Посилаючись на такі обставини, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, обставини, зазначені у ній такими, що не відповідають дійсним, та просить її скасувати.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.10.2025 справа передана для розгляду судді Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю. від 14.10.2025 справу прийнято суддею у провадження, призначено судове засідання, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на підставі яких винесено оскаржувану постанову, залучено ІНФОРМАЦІЯ_4 до участі у справі, як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Витребувані матеріали надійшли до суду 27.10.2025, відзиву на позовну заяву відповідачем не подавалося. У листі до матеріалів ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначено, що проти позовних вимог заперечують, в задоволенні позову ОСОБА_1 просять відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.11.2025 задоволено клопотання позивача про зупинення виконання постанови № 807 від 02.10.2025.

В судове засідання 22.12. 2025 позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.

Представник відповідача Скоромний В.В. в судовому засіданні 22.12.2025 погодився з тим, що позивача двічі притягнуто до відповідальності по одному і тому ж факту. Такі обставини пояснив технічним збоєм у программному забезпеченні. У підсумку покладався на розсуд суду при прийнятті рішення у справі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Оцінюючи обставини, встановлені у даній справі, суд виходить із змісту статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до частини першої цієї ж статті передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 02.10.2025 відносно ОСОБА_1 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №807, відповідно до якої позивач 08.07.2025 о 14.00 год не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою, яка згідно статусу відстеження трекінгу Укрпошти 04.07.2025 вручена одержувачу. Метою виклику позивача зазначено уточнення персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Виходячи з такого, ОСОБА_1 порушено обов`язок, визначений підпунктом 1 пункту 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543, та вчинено правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Судом під час судового засідання з пояснень присутнього представника відповідача, а також шляхом дослідження матеріалів справи з`ясовано обставини, які не відображені в матеріалах адміністративної справи №807, та зводяться до такого.

У протоколі № 807 про адміністративне правопорушення значиться, що ОСОБА_1 належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.00 год 08.07.2025 для уточнення своїх персональних даних, однак 08.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться о 09:00 год 02.10.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет №74.

У поясненні до протоколу ОСОБА_1 зазначив: «я не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому що не отримував повістку. Коли з`ясувалося, що я знаходжуся в розшуку ІНФОРМАЦІЯ_3 , я з`явився для з`ясування обставин та повідомив про обстеження та проблеми зі здоров`ям, додавши лікарняні та виписки медичних закладів. Додав, що до цієї події не мав адміністративних правопорушень та не порушував військовий облік».

Відповідно до повістки № 4185109, ОСОБА_1 необхідно з`явитися 08.07.2025 о 14.00 год для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У матеріалах адміністративної справи містяться виписки медичних висновків та консультаційних висновків спеціалістів від 11.07.2025, 11.08.2025, 15.07.2025 22.07.2025 (стаціонарне лікування).

Відповідно до відомостей з Резерв+, сформованих 10.10.2025, ОСОБА_1 має відстрочку від мобілізації до 31.12.2025, тип відстрочки: заброньований на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому КМУ. Дата уточнення даних: 20.05.2024.

Також у розділі «правопорушення» відомостей з Резерв +, міститься запис про адміністративну справу № F1864652 за ст. 210-1 КУпАП, дата порушення справи 13.08.2025, дата завершення справи 02.09.2025.

З наданої позивачем копії постанови № R41503 по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що 28.08.2025 через електронний кабінет призовника надійшла заява про не оспорювання допущеного правопорушення та згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, за якою встановлено факт не прибуття ОСОБА_1 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 та накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 грн.

Відповідно до платіжного документу 79e00c35_79ed_4a99_a439_ddc066a2b35d від 02.09.2025 ОСОБА_1 сплачено штраф у розмірі 8 500 грн (пільговий розмір штрафу).

Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_5 не врахував тих обставин, що ОСОБА_1 вже притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до постанови від 14.08.2025 №806 та сплачено штраф, повторно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення постановою від 02.10.2025.

Зазначені обставини підтвердив в судовому засіданні представник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Право не бути притягненим до суду або покараним двічі за одне й те саме діяння (non bis in idem) закріплено в статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так, статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що у даному випадку має місце факт подвійного притягнення позивача до відповідальності за одне і те саме правопорушення, тому постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №807 від 02 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №807 від 02 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення №807 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом безспірного списання коштів з ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 );

Відповідачі:

1) ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

2) ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення складено 29.12.2025.

Суддя О.Ю. Смовж