Справа № 520/33894/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 р. Справа № 520/33894/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 (суддя: Ніколаєва О.В., м. Харків) по справі № 520/33894/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T. LTD"

до Київської митниці

про визнання дій протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T.LTD" (далі по тексту позивач, ТОВ ВКП "K.I.T.LTD") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці Державної митної служби України (далі по тексту відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості від 17.09.2024 № UA100430/2024/000015/1 та від 26.09.2024 № UA100430/2024/000019/1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 17.09.2024 № UA100430/2024/000015/1 та від 26.09.2024 № UA100430/2024/000019/1 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100430/2024/000159 та № UA100430/2024/000167 є протиправними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 по справі № 520/33894/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "K.I.T.LTD" (вулиця Новопроектна, будинок 7, місто Харків, 61044, РНОКПП: 30290694) до Київської митниці (бульвар Гавела Вацлава, будинок 8А, місто Київ, 03124, ) про визнання протиправними та скасування рішень задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 17.09.2024 №UA100430/2024/000015/1 та від 26.09.2024 № UA100430/2024/000019/1, прийняті Київською митницею.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "K.I.T.LTD" витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 4844,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 по справі № 520/33894/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ ВКП «К.І.Т.LTD» в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з викладених підстав, вказує, що на виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 МК України, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України при проведені контролю митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митними деклараціями №24UA86U5 та №24UA52U7, встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів, а надані документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Також, зазначає, що документи, що надані декларантом, висновки митного органу не спростовують, відтак прийняті митним органом рішення є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд рішення суду першої інстанції залишити в силі, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що, згідно з укладеним позивачем із компанією «Согда Лімітед» (США) контрактом від 11.12.2023 № SOG-KIT, відбулася поставка шматків нерки (Oncorhynchus nerka) на шкірі (порції морожені, першого сорту).

Відповідно п. 1.1, 1.2 контракту № SOG-KIT, продавець протягом-терміну дії цього договору передає у власність Покупцеві Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар. Під поняттям "Товар" розуміється вся морожена рибна продукція, морепродукти в асортименті та водорості. Згідно з пунктом 2.3 цього контракту, ціна Товару вказується в інвойсах до цього Контракту.

На підставі контракту від 11.12.2023 № SOG-KIT, постачальником виписані інвойси від 22.02.2024 № 10690 та від 06.06.2024 № 10690.

Спершу виписана проформа-інвойс від 22.02.2024 № 10690 на попередню оплату 18001,00 кг товару - замороженого дикого лососю сокай зі шкірою, порції PBO №1 Ґрейд (наукова назва: Oncorhynchus nerka) на загальну суму 63903,91 доларів США. Згідно з пункту 6 цього інвойсу, ця проформа-інвойс є дійсною після підтвердження обома сторонами підписами, залишається чинною до завершення всіх розрахунків, пов`язаних із товаром, і вважається обов`язковим контрактом для обох сторін. Умови оплати передбачені інвойсом: покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар у два етапи: 30 % від загальної суми контракту у вигляді передоплати після підписання проформи-інвойсу; 70 % від загальної суми контракту не пізніше ніж за 14 календарних днів до орієнтовної дати прибуття вантажу (ETA Estimated Time of Arrival) до порту призначення. Інвойс має застереження: усі замовлення залежать від наявності у виробництві / вилові / можливості відправлення.

Попередня оплата за товар, обумовлений інвойсом від 22.02.2024 № 10690, проведена платіжною інструкцією від 29.03.2024 № 12, сума оплати 19171,17 доларів США, що дорівнює 30% вартості товару.

Постачальник компанія «Согда Лімітед» 06.06.2024 виписала інвойс № 10690, в якому визначила остаточну кількість товару 19958 кг, та остаточну вартість поставки - 70850,90 доларів США, із врахуванням попередньої оплати у розмірі 19171,17 доларів США сума до сплати за цим інвойсом складає 51679,73 доларів США. Умови поставки CIF Клайпеда.

Оплата товару за цим інвойсом проведена 05.09.2024 платіжною інструкцією в іноземній валюті № 49 на суму 51689,73 доларів США.

Поставка товару за цими інвойсами відбулася двома частинами, а тому позивач звернувся до Київської митниці задля декларування ввезеного товару з електронними митними деклараціями від 16.09.2024 № 24UA86U5 та від 26.09.2024 № 24UA52U7.

Електронною митною декларацією від 16.09.2024 № 24UA86U5 задекларовано часткову поставку у розмірі 17463,25 кг (Нетто) замороженого дикого лососю сокай зі шкірою, порції PBO № 1 Ґрейд (наукова назва: Oncorhynchus nerka) за інвойсом від 06.06.2024 № 10690.

Позивачем для перевезення цієї частки товару залучено експедитора та перевізника товару ФОП ОСОБА_1 за маршрутом від порту Клайпеда, Литва, до м. Київ, Україна, що підтверджується:

- договором-заявкою про надання транспортно-експедиційних послуг від 10.09.2024 № 324-006565, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ВКП К.І.Т.LTD», відповідно пункту 1 якої ця заявка при відсутності довготермінового договору між «Замовником» і «Експедитором» має силу договору на разове перевезення;

- договором про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні від 02.09.2024 № 020924-1, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , згідно з пунктом 1.1. якого, він регулює та визначає порядок взаємодії Експедитора 1 (ФОП ОСОБА_1 ) та Експедитора 2 (ФОП ОСОБА_2 ), які виникають при здійсненні транспортно-експедиторського обслуговування, організації міжнародних та міжміських перевезень вантажів автомобільним транспортом, пов`язаних з цим інших послуг, узгоджених в заявках, які є невід`ємною частиною цього договору;

- договором про надання послуг перевезення вантажів від 16.09.2024 № 160924 від 22.09.2022 № 1, укладеним між ФОП ОСОБА_2 (Експедитор) та ФОП ОСОБА_3 (Перевізник), згідно з пункту 1.1 якого, Експедитор замовляє, а Перевізник надає послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також по організації таких перевезень;

- актом здачі приймання виконання робіт/наданих послуг від 16.09.2024 № 41, підписаним позивачем із ФОП ОСОБА_1 , на загальну суму 110000,00 грн., у тому числі за послуги перевезення по маршруту: Klaipлda, Литва - митний перехід Рава-Руська 65000,00 грн.;

- рахунком на оплату ФОП ОСОБА_1 від 16.09.2024 № 324-006565 на оплату наданих нею транспортних послуг на загальну суму 110000,00 грн., у тому числі за послуги перевезення по маршруту: Klaipлda, Литва - митний перехід Рава-Руська 65000,00 грн.;

- платіжною інструкцією від 04.10.2024 № 624, якою оплачені транспортні послуги на користь ФОП ОСОБА_1 у сумі 110000,00 грн., визначені рахунком від 16.09.2024 № 324-006565;

- довідкою про транспортні витрати, виданою ФОП ОСОБА_1 , за якою послуги з перевезення товару по маршруту: Klaipлda, Литва - митний перехід Рава-Руська становлять 65000,00 грн..

Таким чином, підтверджена документально вартість доставки вантажу до кордону України за інвойсом № 10690 від 06.06.2024 складає 65000,00 грн..

Позивач звернувся до Київської митниці з електронною митною декларацією від 16.09.2024 № 24UA86U5, в якій митна вартість була визначена за ціною контракту, у графі 31 зазначено товар (Частини риби морожені, без теплової обробки, без харчових домішок, заморозка IQF: - шматки нерки (Oncorhynchus nerka), на шкірі, порції, морожені. Розмірний ряд: 1-3 унцій (#1). Чиста вага нетто: 17463,25 кг, без врахування ваги крижаної глазурі, упаковано в 35 тотів. Дата виготовлення: 03-04/2024. Термін реалізації: 24 місяці. Виробник: Fairweather Management Corр), який придбаний у компанії «Согда Лімітед» (США).

Відповідач 16.09.2024 надіслав позивачу запит (повідомлення) про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

Позивач 16.09.2024 надав інформацію, що надання інших додаткових документів не представляється можливим.

Відповідач 17.09.2024 прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA100430/2024/000015/1.

Також судовим розглядом встановлено, що на підставі заяви декларанта від 16.09.2024 № 14034, товар за електронною митною декларацією від 16.09.2024 № 24UA86U5 був випущений у вільний обіг, згідно з положеннями підпункту 4 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України), з наданням гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Заявами б/н від 26.11.2024 та від 03.12.2024 позивачем, протягом строку, встановленого пунктом 8 статті 55 МК України, були надані відповідачу додаткові документи та інформація для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються, для скасування рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 17.09.2024 № UA100430/2024/000015/1.

Листом від 02.12.2024 № 7.8-2/15-02/13/22064 та від 06.12.2024 № 7.8-2/15-02/13/22405 відповідач повідомив позивача, про те, що подані ним додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої позивачем митної вартості оцінюваних товарів, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару від 17.09.2024 № UA100430/2024/000015/1.

Рішенням про коригування заявленої митної вартості товарів від 17.09.2024 № UA100430/2024/000015/1 визначено митну вартість товару за другорядним (резервним) методом відповідно до статті 64 МК України.

Також, електронною митною декларацією від 26.09.2024 № 24UA52U7 задекларовано часткову поставку в розмірі 2494,75 кг (Нетто) замороженого дикого лососю сокай зі шкірою, порції PBO №1 Ґрейд (наукова назва: Oncorhynchus nerka) за інвойсом від 06.06.2024 № 10690.

Позивачем для перевезення цієї частки товару залучено експедитора та перевізника товару ФОП ОСОБА_4 за маршрутом від порту Клайпеда, Литва, до м. Київ, Україна, що підтверджується:

- договором-заявкою на організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.09.2024 № 180924, укладеним між ФОП ОСОБА_4 (Перевізник) та ТОВ «ВКП К.І.Т.LTD» (Замовник), згідно з п. 1.1 якого Замовник замовляє, а Перевізник надає послуги з організації і виконання перевезень вантажів (надалі - "Вантаж") автомобільним транспортом у міжнародних сполученнях;

- актом здачі-приймання виконання робіт/наданих послуг від 27.09.2024 № 39, відповідно до якого загальна вартість послуги з перевезення складає 35000,00 грн., а вартість доставки вантажу від м. Клайпеда до українського кордону (митний перехід Ягодин) становить 17500,00 грн.. Доставка відбувалася автомобілем НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ;

- рахунком-фактурою ФОП ОСОБА_4 від 26.09.2024 № 39 на оплату транспортних послуг в сумі 35000,00 грн.;

- платіжною інструкцією від 04.10.2024 № 623 про оплату ФОП ОСОБА_4 транспортних послуг;

- довідкою від 26.09.2024 № 2 про транспортні витрати, відповідно до якої транспортні витрати загалом склали 35000,00 грн., а вартість доставки вантажу від м. Клайпеда до українського кордону (митний перехід Ягодин) становить 17500,00 грн.. Згідно з вказаною довідкою, страхування вантажу не здійснювалося, а навантажувально-розвантажувальні роботи входять до вартості перевезення.

Таким чином, підтверджена документально вартість доставки вантажу до кордону України за цією часткою товару складає 17500,00 грн..

Позивач звернувся до Київської митниці з електронною митною декларацією від 26.09.2024 № 24UA52U7, в якій митна вартість була визначена за ціною контракту, у графі 31 зазначено товар (Частини риби морожені, без теплової обробки, без харчових домішок, заморозка IQF: - шматки нерки (Oncorhynchus nerka), на шкірі, порції, морожені, 1 сорт. Чиста вага нетто: 2494,75 кг, без врахування ваги крижаної глазурі, упаковано в 5 тот. Дата виготовлення: 03-04/2024. Термін реалізації: 24 місяці. Виробник: Fairweather Management Corp dba Premier Packing #.), який придбаний у компанії «Согда Лімітед» (США).

Відповідач 26.09.2024 надіслав позивачу запит (повідомлення) про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

Позивач 26.09.2024 надав інформацію, що надання інших додаткових документів не представляється можливим.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 26.09.2024 № UA100430/2024/000019/1.

Також, судом встановлено, що на підставі заяви декларанта від 26.09.2023 № 14103, товар за електронною митною декларацією від 26.09.2024 № 24UA52U7 був випущений у вільний обіг, згідно з положеннями підпункту 4 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, з наданням гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Заявами б/н від 26.11.2024 та від 03.12.2024 позивачем, протягом строку, встановленого пунктом 8 статті 55 МК України, були надані відповідачу додаткові документи та інформація для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються, для скасування рішення про коригування заявленої митної вартості товарів № UA100430/2024/000019/1 від 26.09.2024.

Листами від 02.12.2024 № 7.8-2/15-02/13/22064 та від 06.12.2024 № 7.8-2/15-02/13/22405 відповідач повідомив позивача, про те, що подані ним додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої позивачем митної вартості оцінюваних товарів, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару від 26.09.2024 № UA100430/2024/000019/1.

Рішенням про коригування заявленої митної вартості товарів від 26.09.2024 № UA100430/2024/000019/1 визначено митну вартість товару за другорядним (резервним) методом відповідно до статті 64 МК України.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з протиправності спірних рішень про коригування митної вартості товарів від 17.09.2024 №UA100430/2024/000015/1 та від 26.09.2024 № UA100430/2024/000019/1, прийнятих Київською митницею.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України (далі - МК України), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій із митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. (ч. 2 ст. 52 МК України).

Приписами ст. 53 МК України визначений перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. (ч. 2 ст. 53 МК України)

Аналіз наведених положень свідчить, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 54 МК України)

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. (ч. 3 ст. 54 МК України)

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. (ч. 5 ст. 54 МК України)

Приписами частин 1, 2 ст. 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За змістом статей 57, 58 МК України, митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні наведених норм, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведене свідчить, що саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625.

Також, колегія суддів зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з цим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначений висновок відповідає позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 19.03.2019 по справі 810/4116/17, від 13.10.2020 по справі № 826/13139/15.

Колегія суддів зауважує, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Подібна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 16.09.2024 № UA100430/2024/000015/1, за результатами опрацювання документів, поданих декларантом разом із митною декларацією від 26.09.2024 № 24UA86U5, підставою для прийняття рішення стало наступне:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також у зв`язку з тим, що документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

- надані платіжні інструкції не підтверджують фактичну оплату за товар, що суперечить вимогам статті 49 МКУ, частини 2 статті 53 МКУ;

- у пункту 1.3 контракту від 11.12.2023 № SOG-KIT зазначено умови CFR-Клайпеда, а в інвойсі від 06.06.2024 № 10690 та графі 20 МД умови CIF-Клайпеда, що створює суперечності щодо складу включених до вартості витрат;

- документи, що підтверджують вартість страхування вантажу за умовами CIF, декларантом не надано;

- надано довідку про транспортні витрати від 16.09.2024 б/н (Клайпеда Ягодин Київ), водночас не надано числових значень витрат на портове оброблення (Клайпеда) та коносаменту, який є обов`язковим за морського перевезення;

- довідка про транспортні витрати, видана ФОП ОСОБА_1 (б/н від 16.09.2024), не відповідає даним CMR б/н від 12.09.2024, де вказано іншого перевізника;

- відсутні документи, передбачені наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 та частиною 2 статті 53 МКУ;

- договір від 10.09.2024 № 324-006565, зазначений у графі 44 митної декларації, не подано до митного оформлення;

- відсутність декларації країни відправлення.

Вказані застереження спростовані наданими суду доказами (документами, що надавалися митниці разом із ЕМД № 24UA86U5 та перелік яких наведений у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100430/2024/000159, та листами про надання додаткових документів за митними деклараціями від 16.09.2024 № 24UA86U5 (рішення від 17.09.2024 №UA100430/2024/000015/1) та від 26.09.2024 № 24UA52U7 (рішення від 26.09.2024 № UA100430/2024/000019/1), згідно з якими митниці надані:

- сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 06.06.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 06.06.2024 № 10690;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice), специфікація до інвойсу від 12.09.2024 № 10690;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 12.09.2024;

- сертифiкат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP)) б/н від 06.06.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару від 29.03.2024 № 12;

- банківський платіжний документ, що стосується товару від 05.09.2024 № 49;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 16.09.2024 № 324-006565;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 16.09.2024;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 29.08.2024 № ДЗІ 3-1/1120;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 11.12.2023 № SOG-KIT;

- договір про надання послуг митного брокера від 07.12.2022 № 07-12-22;

- договір (контракт) про перевезення від 10.09.2024 № 324-006565;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) від 16.09.2024 № 11897328;

- копія митної декларації країни відправлення від 12.09.2024 № 24LTLUB000063733B4;

- договір-заявка про надання транспортно-експедиційних послуг від 10.09.2024 № 324-006565, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ВКП К.І.Т.LTD»;

- договір про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні від 02.09.2024 № 020924-1, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ;

- договір про надання послуг перевезення вантажів від 16.09.2024 № 160924 від 22.09.2022 № 1, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 ;

- акт здачі-приймання виконання робіт/наданих послуг № 41 від 16.09.2024, підписаний із ФОП ОСОБА_1 ;

- рахунок ФОП ОСОБА_1 від 16.09.2024 № 324-006565 на оплату транспортних послуг;

- платіжна інструкція від 04.10.2024 № 624 про оплату транспортних послуг на користь ОСОБА_1 ;

- транспортний документ від 16.09.2024;

- проформа інвойс від 22.02.2024 № 10690;

- інвойс від 06.06.2024 № 10690;

- платіжна інструкція від 29.03.2024 № 12;

- платіжна інструкція від 05.09.2024 № 49.

Що стосується зауважень митниці за розбіжностями в контракті від 11.12.2023 № SOG-KIT та в інвойсі від 06.06.2024 № 10690 стосовно умов поставки за правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс, CIF-Клайпеда, Литва (у ЕМД та у інвойсі), колегія суддів вважає, що такі відмінності не є розбіжностями, в тому числі розбіжностями, що впливають на митну вартість товару, оскільки умови поставки визначені для обох поставок інвойсом від 06.06.2024 № 10690, виписаним відповідно договору від 11.12.2023 № SOG-KIT.

Зауваження відповідача щодо обов`язку продавця при формуванні ціни товару на умовах поставки CIF врахувати витрати на страхування товару до місця призначення не можуть бути враховані, оскільки поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати на страхування, які впливають на митну вартість товару, тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування, тобто фактурна вартість дорівнює митній вартості.

Витрати позивача на доставку товару до місця призначення, в тому числі наявність та доведеність додаткових витрат, підтверджено наданими документами щодо перевезення товару.

Колегія суддів вважає правомірним залучення іншого, відмінного від того, що надав довідку про транспортні витрати, перевізника, що відбулося при доставці вантажу, оформленого митною декларацією № 24UA86U5 (рішення про коригування митної вартості товарів від 17.09.2024 №UA100430/2024/000015/1). Договором-заявкою про надання транспортно-експедиційних послуг № 324-006565 від 10.09.2024, договором про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні від 02.09.2024 № 020924-1, договором про надання послуг перевезення вантажів від 16.09.2024 № 160924 № 1 від 22.09.2022 не передбачено будь-яких заборон щодо залучення перевізниками третіх осіб для здійснення перевезень вантажів.

Натомість, статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 26.09.2024 № UA100430/2024/000019/1, підставою для його прийняття стало наступне.

1) у результаті розгляду поданих разом з вищезазначеними ЕМД документів встановлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та невідповідності, що не дає можливості впевнитись в достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів;

2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також у зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

- надані платіжні інструкції не підтверджують фактичну оплату за товар, як цього вимагає стаття 49 та частина 2 статті 53 МКУ;

- наявна невідповідність умов поставки: у контракті від 11.12.2023 № SOG-KIT CFR Клайпеда, в інвойсі від 06.06.2024 № 10690 та митній декларації CIF Клайпеда;

- відсутні докази оплати вантажу за умовами поставки CIF Клайпеда;

- не надано числових значень витрат на навантаження, вивантаження та обробку товару в порту Клайпеди;

- відсутній коносамент як морський перевізний документ;

- надано лише довідку про транспортні витрати без належного пакета супровідних документів (договору, рахунків, актів, платіжних документів, калькуляції витрат), як того вимагає наказ МФУ № 599 та частина 2 статті 53 МКУ;

- заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» товару в розумінні статті VII ГАТТ.

На підтвердження митної вартості, згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100430/2024/000167 та листами б/н від 26.11.2024 та від 03.12.2024, позивачем надано наступні документи:

- сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 06.06.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 06.06.2024 № 10690;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice), специфікація до інвойсу від 23.09.2024 № 10690;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 23.09.2024;

- сертифiкат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP)) б/н від 06.06.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару від 29.03.2024 № 12;

- банківський платіжний документ, що стосується товару від 05.09.2024 № 49;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 26.09.2024 № 39;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 26.09.2024 № 2 (довідка від 26.09.2024 № 2 про транспортні витрати, відповідно якої транспортні витрати загалом склали 35000,00 грн., а вартість доставки вантажу від м. Клайпеда до українського кордону (митний перехід Ягодин) становить 17500,00 грн. Згідно з вказаною довідкою, страхування вантажу не здійснювалося, а навантажувально-розвантажувальні роботи входять до вартості перевезення);

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Висновок Держзовнішінформ від 29.08.2024 № 3-1;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 11.12.2023 № SOG-KIT;

- договір про надання послуг митного брокера від 07.12.2022 № 07-12-22;

- договір-заявка на організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.09.2024 № 180924 між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «ВКП К.І.Т.LTD», виданий ФОП ОСОБА_4 ;

- акт здачі-приймання виконання робіт/наданих послуг від 27.09.2024 № 39;

- рахунок-фактура ФОП ОСОБА_4 від 26.09.2024 № 39 на оплату транспортних послуг;

- платіжна інструкція від 04.10.2024 № 623 про оплату транспортних послуг;

- проформа інвойс від 22.02.2024 № 10690;

- інвойс від 06.06.2024 № 10690;

- платіжна інструкція від 29.03.2024 № 12;

- платіжна інструкція № 49 від 05.09.2024.

Недоліки, визначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товарів від 26.09.2024 № UA100430/2024/000019/1 щодо підтвердження витрат позивача на доставку товару до митного кордону України, підтверджені документами, наданими митниці, та доводами митниці не доведені в ході судового розгляду.

Щодо витрат на транспортування товару (у тому числі витрат з навантаження-розвантаження в порту Клайпеда), означені витрати підтверджені: договором-заявкою на організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.09.2024 № 180924, укладеним ФОП ОСОБА_4 (Перевізник) та ТОВ «ВКП К.І.Т.LTD» (Замовник), згідно з п. 1.1 якого Замовник замовляє, а Перевізник надає послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародних сполученнях; актом здачі-приймання виконання робіт/наданих послуг від 27.09.2024 № 39, відповідно якого загальна вартість послуги з перевезення складає 35000,00 грн., а вартість доставки вантажу від міста Клайпеда до українського кордону (митний перехід Ягодин) становить 17500,00 грн.; рахунком-фактурою ФОП ОСОБА_4 від 26.09.2024 № 39 на оплату транспортних послуг у сумі 35000,00 грн.; платіжною інструкцією від 04.10.2024 № 623 про оплату позивачем на користь ФОП ОСОБА_4 транспортних послуг; довідкою від 26.09.2024 № 2 про транспортні витрати, відповідно до якої транспортні витрати загалом склали 35000,00 грн., а вартість доставки вантажу від міста Клайпеда до українського кордону (митний перехід Ягодин) становить 17500,00 грн.. Згідно з вказаною довідкою, страхування вантажу перевізником не здійснювалося, а навантажувально-розвантажувальні роботи увійшли до вартості перевезення.

Щодо відсутності митної декларації країни відправлення, що є спільним для обох оскаржуваних декларацій зауваженням, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 53 МК України чітко встановлено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Як вбачається із законодавчо закріпленого переліку, серед документів, які підтверджують митну вартість товару, митна декларація країни відправлення відсутня.

Пунктом 7 частини 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення.

Тобто, копія митної декларації країни відправлення не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 53 МК України, а може лише додатково надаватися відповідачу виключно у випадку, передбаченому частиною 3 статті 53 МК України, за її наявності.

Отже, вказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Відповідно до частини 2 статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, митним органом при визначенні митної вартості застосовувався 6 (резервний) метод визначення митної вартості.

Згідно зі ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 13 січня 2022 року у справі №520/11061/2020 зазначив, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосування другорядних методів.

При цьому, рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння всіх характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що всі фактичні підстави для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів є хибними та такими, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Отже, наявні в матеріалах справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товарів, свідчать про те, що відповідачем не доведено: неповноту, неточність чи недостатність наданих позивачем до митної декларації документів для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених МК України обмежень для застосування першого методу та обставин для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а, отже, і підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що надані позивачем на підтвердження митної вартості товару документи підтверджували митну вартість товару, узгоджувалися між собою та містили чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно дослідив обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 по справі № 520/33894/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова