Справа № 380/23037/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/23037/24 пров. № А/857/21565/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року в справі № 380/23037/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Клименко О.М.,

час ухвалення рішення 11 квітня 2025 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 11 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення інспектора першої категорії-фельдшера відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) майстер-сержанта ОСОБА_2 від 11 жовтня 2024 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України ОСОБА_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачу відмовлено у виїзді з України з тієї причини, що громадянин не зміг надати на паспортний контроль необхідні документи, які дають право на виїзд з України в умовах дії правового режиму воєнного стану відповідно до постанови КМ України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України».

Законодавством встановлена загальна умова для всіх громадян України для перетину державного кордону, крім паспортних документів в передбачених законодавством випадках також мати підтверджувальні документи.

Надані позивачем документи при проходженні ним прикордонного контролю не містять підтвердження бронювання позивача на період мобілізації та на воєнний час та відповідного рішення про службове відрядження.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України.

Згідно з наказом Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штамів мікроорганізмів від 01 липня 2024 року № 249-к/тр «Про виконання обов`язків директора ДНКІБШМ» ОСОБА_1 з 01 липня 2024 року приступив до виконання обов`язків директора Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штамів мікроорганізмів.

Відповідно до пункту 1.1 Статуту Державного підприємства «Державний науково-контрольний інститут біотехнології і штамів мікроорганізмів» (нова редакція), затвердженого наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10 квітня 2020 року № 300, Державний науково-контрольний інститут біотехнології і штамів мікроорганізмів є державним підприємством, заснованим на державній власності, та входить до сфери управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів і є підзвітним їй.

Листом від 07 жовтня 2024 року № 24-14/20852 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, розглянувши лист Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штамів мікроорганізмів від 03 жовтня 2024 року № 690, погодила відрядження виконувача обов`язків директора ДНКІБШМ ОСОБА_1 з 10 жовтня 2024 року по 15 жовтня 2024 року до м. Вроцлав, Республіка Польща з метою участі у 18-тому міжнародному Конгресі з репродуктології дрібних тварин.

Відповідно до наказу ДНКІБШМ від 08 жовтня 2024 року № 22/к/тм «Про відрядження в.о. директора» позивач відбув у відрядження на 6 (шість) календарних днів з 10 жовтня 2024 року по 15 жовтня 2024 року до м. Вроцлав, Республіка Польща з метою участі у 18-тому міжнародному Конгресі з репродуктології дрібних тварин.

На підставі наказу від 08 жовтня 2024 року № 22/к/тм «Про відрядження в.о. директора» ДНКІБШМ видало посвідчення про відрядження в.о. директора Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штамів мікроорганізмів до м. Вроцлав, Республіка Польща з метою участі у 18-тому міжнародному Конгресі з репродуктології дрібних тварин терміном 6 днів.

Листом від 08 жовтня 2024 року № 703 «Щодо сприяння перетину кордону» ДНКІБШМ просив орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України в місті Львів надати сприяння під час перетину кордону, зокрема ОСОБА_1 та гарантував його повернення в Україну після відрядження.

11 жовтня 2024 року позивач прибув до пункту пропуску «Мостиська» з метою здійснення перетину державного кордону на виїзд з України.

Під час здійснення прикордонного контролю позивач надав такі документи, зокрема:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданий 21 липня 2015 року органом № 8089, дійсний до 21 липня 2025 року (зазначений у спірному рішенні);

- копію листа за підписом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_3 від 07 жовтня 2024 року № 24-14/20852 про погодження відрядження позивача до м. Вроцлав, Республіка Польща на період з 10 жовтня 2024 року по 15 жовтня 2024 року з метою участі у 18-тому міжнародному Конгресі з репродуктології дрібних тварин;

- копію наказу ДНКІБШМ від 08 жовтня 2024 року № 22/к/тм «Про відрядження в.о. директора»;

- копію запрошення від 25 вересня 2024 року на участь у 18-му міжнародному Конгресі з репродуктології дрібних тварин, що мав відбутись в м. Вроцлав, Республіка Польща у період з 12 жовтня 2024 року по 13 жовтня 2024 року;

- посвідчення про відрядження;

- квиток на потяг № НОМЕР_3 сполученням Київ - Пшемишль (відправлення 10 жовтня 2024 року) на ім`я ОСОБА_1 ;

- квиток на потяг № НОМЕР_4 сполученням Пшемишль - Вроцлав (відправлення 11 жовтня 2024 року);

- квиток на потяг № НОМЕР_5 сполученням Вроцлав - Пшемишль (відправлення 14 жовтня 2024 року);

- квиток на потяг № НОМЕР_6 сполученням Пшемишль - Київ (відправлення 14 жовтня 2024 року) на ім`я ОСОБА_1 ;

- підтвердження бронювання готелю «Great Polonia Wroclaw City Center» на період з 11 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року;

- електронний договір комплексного страхування осіб, які здійснюють подорож за межі України КМ № 063359 від 08 жовтня 2024 року зі строком страхування з 10 жовтня 2024 року по 15 жовтня 2024 року;

- копію наказу ДНКІБШМ від 28 червня 2024 року № 248-к/тр «Про переведення ОСОБА_1 »;

- копію довідки ДНКІБШМ «Про підтвердження місця роботи ОСОБА_1 » від 08 жовтня 2024 року № 31;

- копія наказу Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штамів мікроорганізмів від 01 липня 2024 року № 249-к/тр «Про виконання обов`язків директора ДНКІБШМ»;

- копію диплома магістра НОМЕР_7 , виданого ОСОБА_1 ;

- копію диплома кандидата наук від 07 квітня 2022 року НОМЕР_8 , виданого ОСОБА_1 ;

- військовий квиток серії НОМЕР_9 , виданий 24 вересня 2007 року Управлінням Служби безпеки України у м. Києві;

- копію наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 26 лютого 2024 року № 103 «Про підтвердження статусу підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби, критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період з Додатком «Перелік підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби, критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період»;

- лист від 08 жовтня 2024 року № 703 до органу охорони державного кордону Державної прикордонної служби України в місті Львів.

11 жовтня 2024 року інспектор першої категорії-фельдшер відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) майстер-сержант ОСОБА_2 ухвалила рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, яким згідно з вимогами статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль» відмовлено у виїзді з України громадянину України ОСОБА_4 з тієї причини, що вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль необхідні документи, які дають право на виїзд з України в умовах дії правового режиму воєнного стану відповідно до постанови КМ України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України».

Позивач, уважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, звернувся з цим позовом до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 33 Конституції України кожному гарантується право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, що встановлюються законом.

Такими обмеженнями, зокрема, є обмеження, передбачені Законом України від 12 травня 2015 року N 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану", Законом України від 21 жовтня 1993 року N 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, яким в Україні було запроваджено воєнний стан.

Пункт 3 вказаного Указу прямо передбачає, що в умовах воєнного стану можуть тимчасово обмежуватись права і свободи громадян, у тому числі право на вільне залишення території України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" військове командування разом з іншими органами влади має право встановлювати особливий режим в`їзду і виїзду громадян, зокрема обмежувати свободу пересування військовозобов`язаних осіб.

Згідно зі статтями 6 та 14 Закону України "Про прикордонний контроль", перетин державного кордону дозволяється лише за умови пред`явлення дійсних паспортних документів та, у передбачених випадках, інших документів, що підтверджують право особи на виїзд. Рішення про відмову в пропуску приймається уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України та оформлюється у встановленому порядку.

У постанові від 09 березня 2023 року у справі N 600/2520/22-а Верховний Суд зазначав, що обмеження певних категорій громадян у праві виїзду за кордон під час воєнного стану певною мірою є втручанням у приватне життя особи в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак таке втручання прямо передбачено законом і переслідує абсолютно легітимну мету.

Верховний Суд (постанова від 31 серпня 2023 року в справі N 380/572/23) дійшов висновку, що в умовах воєнного стану на підставі спеціальних законів - Закону України "Про правовий режим воєнного стану" та Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" - можуть застосовуватися обмеження права громадян на виїзд з України, навіть якщо Закон "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" таких обмежень прямо не містить.

У справі N 380/572/23 Верховний Суд (постанова від 31 серпня 2023 року), оцінюючи доводи касаційної скарги щодо порушення конституційних прав і гарантій, а також прав, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, звернув увагу на те, що Україна офіційно повідомила ООН і іноземні держави про тимчасовий відступ від окремих міжнародних зобов`язань, зокрема щодо свободи пересування (стаття 33 Конституції України, стаття 2 Протоколу N 4 до Конвенції) у зв`язку з воєнним станом. Водночас навіть в умовах війни держава зобов`язана діяти в межах Конституції та законів і поважати права людини. Суд підкреслив, що баланс між правами громадян і потребами національної безпеки має досягатися у спосіб, який відповідає принципу верховенства права. В умовах воєнного стану обмеження права на виїзд були виправдані пріоритетом публічного інтересу та не були свавільними.

Порядок перетинання громадянами України державного кордону визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 2-6 Правил, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому і третьому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також пункті 2-14 цих Правил.

Відповідно до пункту 2-14 Правил, у разі введення в Україні воєнного стану члени Кабінету Міністрів України, перші заступники та заступники міністрів, керівники центральних органів виконавчої влади, їх перші заступники та заступники, Державний секретар Кабінету Міністрів України, його перший заступник та заступники, Керівник Апарату Верховної Ради України, його перший заступник та заступники, державні секретарі міністерств, Керівник Офісу Президента України та його заступники, керівники інших допоміжних органів і служб, утворених Президентом України, та їх заступники, Голова Служби безпеки, його перший заступник та заступники, Голова та члени Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Голова та члени Рахункової палати, Голова та члени Центральної виборчої комісії, голови та члени інших державних колегіальних органів, Секретар Ради національної безпеки і оборони України, його перший заступник та заступники, народні депутати України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини та його представники, Голова Національного банку України, його перший заступник та заступники, Постійний Представник Президента України в Автономній Республіці Крим та його заступники, голови місцевих держадміністрацій, їх перші заступники та заступники, судді Конституційного Суду України, судді, прокурори, керівники інших державних органів та їх заступники, депутати місцевих рад, а також керівники структурних підрозділів державних органів та органів місцевого самоврядування і працівники, які заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, керівники державних унітарних підприємств та їх заступники, голова та члени виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належать державі, голова та члени виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків, у тому числі дочірніх підприємств, мають право перетинати державний кордон на підставі відповідних рішень про службові відрядження.

Сутнісний аналіз вищенаведених законодавчих норм, дає підстави для висновку про те, що особи зазначені в пункті 2-14 Правил мають право перетинати державний кордон України лише на підставі відповідних рішень про службові відрядження незалежно від того, чи такі особи не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, оскільки норма пункту 2-6 Правил на них не поширюється.

Зазначені положення Правил перетинання державного кордону громадянами України, отримали своє відображення шляхом внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року № 69, якою зокрема постановлено міністерствам, центральним та місцевим органам виконавчої влади, іншим державним органам, органам місцевого самоврядування, керівникам суб`єктів господарювання подати в триденний строк до Адміністрації Державної прикордонної служби списки осіб, передбачених у пункті 2-14 Правил, із зазначенням прізвища, імені, по батькові (за наявності) особи, дати народження, займаної посади та в подальшому в разі кадрових змін подавати оновлену інформацію не пізніше наступного дня після прийняття відповідного рішення.

Також колегія суддів зауважує, що за приписами пункту 2-14 Правил щодо керівників державних унітарних підприємств та їх заступники, відсутня обов`язкова ознака того, що такі особи для перетину державного кордну на підставі рішення про службове відрядження, повинні бути заброньовані на період мобілізації та на воєнний час, адже обмеження в праві перетину державного кордону для таких осіб, існує в силу посадового становища.

Як встановлено судом першої інстанції, на момент виникнення спірних правовідносин позивач був виконувачем обов`язків керівника державного підприємства (Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штамів мікроорганізмів) та мав намір перетнути державний кордон на виїзд з України з метою службового відрядження, а саме участі у 18-тому міжнародному Конгресі з репродуктології дрібних тварин в м. Вроцлав, Республіка Польща.

На підтвердження цих обставин позивач під час проходження прикордонного контролю, серед інших документів, зокрема й паспорта громадянина України для виїзду за кордон, надав такі документи:

- копію наказу Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штамів мікроорганізмів від 01 липня 2024 року № 249-к/тр «Про виконання обов`язків директора ДНКІБШМ», відповідно до якого ОСОБА_1 з 01 липня 2024 року приступив до виконання обов`язків директора Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штамів мікроорганізмів;

- копію довідки ДНКІБШМ «Про підтвердження місця роботи ОСОБА_1 » від 08 жовтня 2024 року № 31, згідно з якою позивач з 01 липня 2024 року призначений виконувачем обов`язків Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штамів мікроорганізмів;

- копію наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 26 лютого 2024 року № 103 «Про підтвердження статусу підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби, критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період з Додатком «Перелік підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби, критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період»;

- копію запрошення від 25 вересня 2024 року на участь у 18-му міжнародному Конгресі з репродуктології дрібних тварин, що мав відбутись в м. Вроцлав, Республіка Польща у період з 12 жовтня 2024 року по 13 жовтня 2024 року;

- копію листа за підписом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_3 від 07 жовтня 2024 року № 24-14/20852 про погодження відрядження позивача до м. Вроцлав, Республіка Польща на період з 10 жовтня 2024 року по 15 жовтня 2024 року з метою участі у 18-тому міжнародному Конгресі з репродуктології дрібних тварин;

- копію наказу ДНКІБШМ від 08 жовтня 2024 року № 22/к/тм «Про відрядження в.о. директора», відповідно до якого позивач відбув у відрядження на 6 (шість) календарних днів з 10 жовтня 2024 року по 15 жовтня 2024 року до м. Вроцлав, Республіка Польща з метою участі у 18-тому міжнародному Конгресі з репродуктології дрібних тварин;

- посвідчення про відрядження, виданого на підставі наказу ДНКІБШМ від 08 жовтня 2024 року № 22/к/тм «Про відрядження в.о. директора», про відрядження в.о. директора Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штамів мікроорганізмів до м. Вроцлав, Республіка Польща з метою участі у 18-тому міжнародному Конгресі з репродуктології дрібних тварин терміном 6 днів.

Додатково позивач надав документи, що підтверджували тимчасовий характер його виїзду за кордон та намір повернутись в України після закінчення міжнародного Конгресу з репродуктології дрібних тварин, зокрема:

- квиток на потяг № 051 сполученням Київ - Пшемишль (відправлення 10 жовтня 2024 року) на ім`я ОСОБА_1 ;

- квиток на потяг № НОМЕР_4 сполученням Пшемишль - Вроцлав (відправлення 11 жовтня 2024 року);

- квиток на потяг № НОМЕР_5 сполученням Вроцлав - Пшемишль (відправлення 14 жовтня 2024 року);

- квиток на потяг № НОМЕР_6 сполученням Пшемишль - Київ (відправлення 14 жовтня 2024 року) на ім`я ОСОБА_1 ;

- підтвердження бронювання готелю «Great Polonia Wroclaw City Center» на період з 11 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року;

- електронний договір комплексного страхування осіб, які здійснюють подорож за межі України КМ № 063359 від 08 жовтня 2024 року зі строком страхування з 10 жовтня 2024 року по 15 жовтня 2024 року.

Отже, з наведеного вище слідує, що позивач виконав вимоги пункту 2-14 Правил та під час проходження прикордонного контролю надав усі необхідні документи на підтвердження наявності правових підстав для виїзду з України, а саме з метою службового відрядження як виконувача обов`язків керівника державного підприємства, відтак рішення відповідача про відмову в перетинанні державного кордону, не відповідає критеріям, які передбачені ч.2 ст.2 КАС України.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року в справі № 380/23037/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 30 грудня 2025 року.