Справа № 260/10023/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2025 року м. Ужгород№ 260/10023/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, ) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (88000, м.Ужгород, пл. Ш.Петефі, 14, ), у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 26.11.2025 року у розмірі 10200 грн у виконавчому провадженні №79217975.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наведена у даній позовній заяві постанова про накладення штрафу від 26.11.2025 у виконавчому провадженні №79217975 є безпідставною, необгрунтованою, винесеною без урахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття законного рішення, і такою, що завдає істотної шкоди законним інтересам Головного управління (позивача) зважаючи на те, що Головним управлінням останнє виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а саме, здійснено з 04 квітня 2025 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022-2024 роки, з урахуванням виплачених сум, що підтверджується копію протоколу перерахунку пенсії стягувачу з розрахунками стажу та заробітної плати.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження за вказаним позовом та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем відзиву подано не було.

Стаття 159 КАС України визначає, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до положень ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.262 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 31 липня 2025 року рішенням Волинського окружного адміністративного суду по справі №140/6222/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обчислення розміру призначеної ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2017 роки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 з 04 квітня 2025 року перерахунок та виплату пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022-2024 роки, з урахуванням виплачених сум.

Після набрання рішенням суду по вищенаведеній справі законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснено з 04 квітня 2025 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022-2024 роки, з урахуванням виплачених сум. Вказаний перерахунок передано на перевірку правильності виконання даного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, де пенсіонер перебуває на обліку, для нарахування та виплати пенсії.

02 жовтня 2025 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного (Івано-Франківського) МРУ МЮ Білинця В.О. про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2025 ВП №79217975 з примусового виконання виконавчого листа №140/6222/25, виданого Волинським окружним адміністративним судом 23.09.2025.

Листом від 16.10.2025 №0700-0306-5/63547 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило відповідача, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 по справі №140/6222/25 виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Здійснений перерахунок передано на перевірку правильності виконання даного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, де пенсіонер перебуває на обліку, для подальшого опрацювання пенсійної справи ОСОБА_1 ..

11 листопада 2025 року на електронну адресу Головного управління надійшла вимога старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського МРУ МЮ Білинця В.О. про надання протоколу перерахунку пенсії стягувачу та відомостей щодо перевірки правильності виконання рішення суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Листом від 11.11.2025 №0700-0306-8/68898 Головне управління повідомило відповідача, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 по справі №140/6222/25 виконано в межах покладених зобов`язань у повному обсязі. На виконання вимоги відповідачу надано копію листа ГУ ПФУ у Волинській області згідно якого, перерахунок на виконання рішення суду перевірено та завізовано (прийнято до виконання) без зауважень, а також, надані копії протоколу перерахунку пенсії стягувачу з розрахунками стажу та заробітної плати (копія листа Головного управління від 11.11.2025 з додатками в додатку).

У подальшому, відповідачем винесена постанова про накладення штрафу від 12.11.2025 у виконавчому провадженні №79217975. Відповідно до даної постанови, відповідач не заперечує, що стягувачу здійснено перерахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати за 3 попередні роки (за 2022-2024 роки) у розмірі 15057,09 грн., але одночасно зазначає що «останній місяць врахованої зарплати: 30.06.2020» «максимальна дата оптимізації: 30.06.2020», тобто не враховано заробітну плату за 2022-2024 року.

Відповідачем винесена спірна постанова про накладення штрафу від 26.11.2025 у розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні №79217975 за повторне невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк.

Вважаючи вказане рішення державного виконавця протиправним, з метою захисту своїх прав ГУ ПФУ в Закарпатській області звернулося з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404).

Згідно ч. 1 ст. 1 ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами ст. 5 Закону №1404 передбачено, що примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 1402-VIII 02.06.2016 також регламентують обов`язковість судових рішень. Так, зокрема, ч. 2 ст. 13 зазначеного законодавчого акта визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону №1404 вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №1404, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Ч. 4 ст. 19 Закону №1404 передбачає обов`язок сторін виконавчого провадження невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому нормами ч. 2 ст. 63 Закону №1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Вказане кореспондується також з положеннями ст. 75 Закону №1404, що передбачає відповідальність за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, зокрема, вказаною законодавчою нормою визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

На підставі проведеного правового аналізу законодавчих норми, що регламентують порядок забезпечення виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що накладення штрафу за невиконання виконавчого документа є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Однак правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Судом встановлено, що на виконання вимоги державного виконавця виконати рішення суду в адміністративній справі №140/6222/25 боржником було повідомлено про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 04.04.2025 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки. Також позивачем надано копію листа ГУ ПФУ у Волинській області згідно якого, перерахунок на виконання рішення суду перевірено та завізовано (прийнято до виконання) без зауважень, а також, надані копії протоколу перерахунку пенсії стягувачу з розрахунками стажу та заробітної плати.

В свою чергу державний виконавець дійшов висновку про наявність підстав для застосування до боржника штрафу з огляду на невиконання рішення суду у встановлені строки без поважних причин.

Оцінюючи наявність підстав для застосування наслідків невиконання рішення суду, передбачених нормами ст. 75 Закону, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ (далі - Закон №1058-ІУ) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону №1058-ІУ, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плага (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики-

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз п); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно статті 41 №1058-ІУ до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону;

4) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із сплачених страхових внесків за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії є окремою складовою для обчислення розміру пенсії. При цьому, розмір середньої заробітної плати не залежить від страхового стажу чи суми заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески застрахованої особи (пенсіонера).

Суд зауважує, що заробітна плата застрахованої особи для обчислення пенсії та середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії не є тотожними поняттями.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема розрахунку заробітку для обчислення ОСОБА_1 , Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області застосовано показники середньої заробітної плати за 2022-2024 роки.

Таким чином, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 по справі №140/6222/25 виконано згідно норм пенсійного законодавства та в межах покладених зобов`язань.

У своїх листах Головне управління ПФУ в Закарпатській області повідомляло відповідача про виконання рішення суду по справі №140/6222/25 в повному обсязі та надало всі необхідні докази виконання.

Водночас, державним виконавцем при перевірці виконання рішення було невірно встановлено обставини , що призвело до ухвалення неправомірного рішення про накладення штрафу.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють відповідальність боржника за невиконання рішення суду, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах у державного виконавця були відсутні підстави для накладення на ГУ ПФУ в Закарпатській області штрафу. З огляду на що заявлені позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДПРОУ 20453063) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (88000, м.Ужгород, пл. Ш.Петефі, 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Івано-Франківського МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн від 26.11.2025 року у виконавчому провадженні №79217975.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяЮ.Ю.Дору