Справа № 160/17849/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 грудня 2025 рокуСправа №160/17849/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Юркова Е.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 Бажана Владислава Павловича про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі №160/17849/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

19 червня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області () № 07 від 07.05.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 01.06.1999 по 26.12.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до п. а) ст. 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, за її заявою від 30.04.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, так як остання має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком № 1 та досягла необхідного пенсійного віку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 у справі №160/17849/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 07 від 07.05.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України у зв`язку з не досягненням пенсійного віку.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 01.06.1999 по 26.12.2017.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30.04.2025 року, відповідно до статті 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №160/17849/25 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 в адміністративній справі №160/17849/25 залишено без змін.

18.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 Бажаном Владиславом Павловичем подано заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі №160/17849/25.

Вказана заява обґрунтована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 30.04.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах неналежним чином, проігнорувало п. "а" ст. 13 Закону України №1788-ХІІ в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, не було взято висновки суду у справі № 160/17849/25 та повторно прийнято неправомірне та незаконне рішення про відмову у призначення пенсії № 07 від 11.12.2025, яке не відповідає нормам чинного законодавства України. Вважає, що на теперішній час ОСОБА_1 залишилась у такому ж самому становищі, як і була після отримання первинного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №07 від 07.05.2025, звернувшись вже двічі до суду першої інстанції за захистом своїх прав та відстоюючи своє рішення в апеляційному суді. У свою чергу Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діє на власний розсуд і не залишає Позивачу вибору, як звернутись до суду за захистом своїх прав із цією заявою.

Відповідно до довідки начальника управління з організаційного забезпечення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 23.09.2025 адміністративна справа №160/17849/25 направлена до Третього апеляційного адміністративного суду та станом на 18.12.2025 до суду не надходила.

Згідно довідки начальника управління з організаційного забезпечення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 26.12.2025 адміністративна справа №160/17849/25 отримана відділом забезпечення виконання рішень суду та архівної роботи управління з організаційного забезпечення суду та передана судді.

Розглянувши подану заяву та доводи, наведені заявником в її обґрунтування, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення, суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Процесуальне законодавство визначає види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 - 382-3 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Наведені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Частиною 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, під час розгляду заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України суд повинен з`ясувати, чи були оскаржувані рішення, дії відповідача пов`язані з виконанням судового рішення, та чи не утримує в собі звернення позивача до суду самостійні підстави та предмет спору.

В аспекті викладеного, суд враховує таке.

Стаття 383 КАС України передбачає спеціальний механізм судового контролю, надаючи позивачу, на користь якого ухвалено рішення суду, право подати заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням. Цей механізм спрямований на забезпечення ефективного виконання судових рішень і є оперативним способом захисту прав, вже підтверджених судом.

Судовий контроль за виконанням судового рішення, передбачений положеннями ст. 383 КАС України, стосується забезпечення реалізації вже визначених судом прав та обов`язків у межах існуючого рішення. Натомість, підставою для нового позову є виникнення нових правовідносин, коли суб`єкт владних повноважень приймає нові рішення або вчиняє нові дії (навіть якщо вони формально пов`язані з виконанням попереднього рішення), які стосуються інших періодів, ґрунтуються на нових фактичних обставинах чи нормативно-правових актах, та, на думку особи, знову порушують її права чи законні інтереси.

Водночас, необхідно чітко розмежовувати ситуації, коли йдеться виключно про невиконання або неналежне виконання вже ухваленого судового рішення, що охоплюється ст. 383 КАС України, та ситуації, коли на підставі або у зв`язку з виконанням рішення суду суб`єкт владних повноважень вчиняє нові дії або приймає нові рішення, які, на думку позивача, знову порушують його права, або коли спір стосується аспектів, які не були предметом розгляду у справі, хоча й виникли у зв`язку з нею, особливо коли ці нові рішення та дії ґрунтуються на нових нормативно-правових актах, що визначають порядок обчислення розміру пенсії, стосуються нових розрахункових періодів та приймаються у формі окремих індивідуальних актів, що безпосередньо впливають на права та обов`язки особи і не є простою констатацією виконання попереднього судового рішення.

Існування спеціального порядку судового контролю за виконанням судових рішень, передбаченого ст. 383 КАС України, не позбавляє особу права на звернення до суду з новим адміністративним позовом, якщо дії чи рішення суб`єкта владних повноважень, хоч і вчинені в контексті виконання рішення суду, за своєю суттю виходять за межі простого механізму його виконання, стосуються нових правових підстав, нових обставин (наприклад, застосування нових нормативних актів, розміру прожиткового мінімуму за інші періоди, що не були охоплені попереднім рішенням) та створюють нові юридичні наслідки для особи, які, на її думку, порушують її права. Позовне провадження у таких випадках є належним та процесуально допустимим способом захисту і не суперечить логіці інституту судового контролю, який має вужчу спрямованість - на забезпечення реалізації вже винесеного судового акту в тій частині, в якій права та обов`язки сторін були чітко визначені.

В даному випадку ОСОБА_1 оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.04.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, стверджує, що відповідачем проігноровано п. "а" ст. 13 Закону України №1788-ХІІ в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, не було взято висновки суду у справі №160/17849/25 та повторно прийнято неправомірне та незаконне рішення про відмову у призначення пенсії №07 від 11.12.2025

Як встановив суд, відповідач на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 у справі №160/17849/25 повторно розглянув заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30.04.2025.

Отже, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 у справі №160/17849/25 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, заява ОСОБА_1 від 30.04.2025 повторно розглянута, однак відповідачем прийнято нове рішення №07 від 11.12.2025 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 у справі №160/17849/25 було відмовлено в задоволені позовної вимоги зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до п. а) ст. 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, за її заявою від 30.04.2025.

В судовому рішенні було наголошено, що задоволення зазначеної позовної вимоги буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.

Отже, доводи заявника фактично зводяться до незгоди з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 07 від 11.12.2025 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що, у свою чергу, становить самостійний публічно-правовий спір, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Таким чином, суд вважає, що звернення ОСОБА_1 у порядку ст. 383 КАС України утримує в собі самостійні підстави та предмет спору, а тому така заява виходить за межі інституту судового контролю.

Жодних інших обставин, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні судового рішення в цій справі позивач не навела та документально не підтвердила.

Згідно з частиною 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

З огляду на викладене, заяву представника ОСОБА_1 Бажана Владислава Павловича про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі №160/17849/25, подану в порядку статті 383 КАС України залишити без задоволення.

Керуючись статтями 248, 254, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 Бажана Владислава Павловича про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі №160/17849/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков