Справа № 620/14122/24
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Бєлової Л.В.

суддів: Аліменко В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача з 74% до 70% грошового забезпечення, припинення нарахування та виплати йому індексації пенсії за 2022, 2023 роки, обмеження розміру пенсії сумою 26 630,34 грн;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплачувати пенсію позивачу у розмірі 74% грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексацій пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення основного відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, припинення нарахування та виплати йому індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та обмеження пенсії максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням індексації пенсії, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та без обмеження максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168).

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 у справі № 620/9349/23 та відповідно до ст. 63 Закону №2262 позивачу перераховано пенсію з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023.

На переконання апелянта, оскільки пенсія позивача перераховувалася після 1 січня 2023 року у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то дана обставина є підставою, яка в силу приписів Постанови № 118 виключає можливість встановлення індексації.

При цьому, апелянт послався на рішення Верховного Суду від 16.12.2024, яке ухвалено у зразковій справі № 400/6254/24.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як зазначає позивач, відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років (а.с.13), пенсія йому була призначена у розмірі 74% від грошового забезпечення.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 у справі №620/9349/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113330916) відповідачем проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки від 02.05.2023 №ФЧ50565 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2023, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням виплачених сум, в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, позивачем встановлено, що з 01.08.2024 підсумок його пенсії становить 28 130,34 грн (без врахування індексації за 2022 та 2023 роки), однак пенсія виплачується у розмірі 26 630,34 грн. При цьому виплачується індексація за 2024 рік (а.с.15).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернуся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що відповідач, зменшуючи відсоткове значення розміру пенсії з 74% до 70%, діяв протиправно, тому порушене право позивача на перерахунок підлягає захисту.

Щодо обмеження пенсії максимальним розміром, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відмова ГУПФУ в Чернігівській області у перерахунку і виплаті пенсії позивачу без обмеження граничного розміру є незаконною і необґрунтованою.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплачувати пенсію позивачу з урахуванням індексацій пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки пенсія позивача на виконання рішення суду перераховувалася з підвищеного розміру грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, то підстави для її індексації в силу вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» - відсутні.

Щодо припинення з 01.08.2024 виплати індексації за 2022 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, то суд першої інстанції зазначив, що оскільки позивачу перерахунок пенсії у 2022 році, у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення не здійснювався, то припинення нарахування та виплати йому індексації на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 є протиправним.

Щодо вимоги позивача здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплачувати пенсію з урахуванням індексацій пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185, то суд першої інстанції встановив, що пенсія позивача обмежується максимальним розміром на суму індексації за 2024 рік (1500,00 грн), тому суд визнав право позивача на отримання пенсії з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції, яким зобов`язано відповідача:

поновити позивачу з 01.08.2024 нарахування та виплату індексації пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118;

здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплату пенсії без обмеження граничного розміру;

здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплату пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення;

здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням її індексацій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплату позивачу пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне

Згідно з розрахунками пенсії позивача станом на 01.08.2024 основний розмір пенсії становить 70 % грошового забезпечення.

При цьому, згідно з розрахунком пенсії станом на 13.08.1996 пенсія позивачу призначалась у розмірі 74%.

Наведені обставини свідчать, що відповідачем при проведенні перерахунку пенсії зменшено основний розмір пенсії позивача з 74 % до 70 % грошового забезпечення.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до ст. 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції Закону на момент призначення пенсії) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (надалі- Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VІІ (далі - Закон № 1166-VІІ), який набрав чинності з 1 травня 2014 р., до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ внесені зміни та цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами « 70» відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії (1996 рік).

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, зміна максимального розміру пенсії, що відбулася у частині другій статті 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 01.01.2016 відповідно до постанови КМУ № 103, а також на підставі довідки Департаменту персоналу МВС України від 28.12.2021 №22/6-7126.

Внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VІІ зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Тож, при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосувати норми частини другої статті 13 Закону № 2262-ХП у редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення, яке враховано при обчисленні пенсії.

Частиною 3 статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Однак Законом №2262-ХІІ та Законом №1058-ІV також не передбачено зменшення встановленого на момент призначення пенсії відсотку основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Також варто зауважити, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, а стаття 13 цього Закону регулює лише порядок призначення пенсій. Відповідно зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, які б давала підстави для зменшення основного розміру пенсії позивачу, не вносилися.

Оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, то при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 (№ Пз/9901/58/18).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 74 % до 70 % від сум грошового забезпечення є протиправними, у зв`язку з чим наявні підстави зобов`язання відповідача перерахувати його пенсію з урахуванням основного розміру пенсії в розмірі 74 % від сум грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплату пенсії без обмеження граничного розміру, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 10 Закону № 2262-XII передбачає, що призначення і виплата пенсій, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн

У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення суду конституційної юрисдикції передбачено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, починаючи з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 300/633/19 та від 21.09.2021 у справі № 370/2610/17.

До того ж, в указаних постановах суд касаційної інстанції підкреслив, що рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності 01.01.2017) зміни до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

У цьому контексті Верховний Суд зауважив, що буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Викладене, у свою чергу, свідчить, що наразі стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Згідно з розрахунком пенсії (а.с.15) станом на 01.08.2024 пенсія позивача обмежена максимальним розміром.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом про реформування пенсійної системи, який набрав законної сили 01.10.2011.

Цим Законом внесені зміни у статтю 43 Закону шляхом викладення її в редакції Закону про реформування пенсійної системи.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону та положення частини першої статті 2 Закону про реформування пенсійної системи (у частині поширення її дії на Закон), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону.

Водночас положення статті 2 Закону про реформування пенсійної системи (у частині поширення її дії на Закон), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та Законом про реформування пенсійної системи - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що прийнята Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19, від 27 січня 2022 року у справі №240/7087/20, від 18 травня 2022 року у справі №380/12337/20, від 01 червня 2023 року у справі №640/863/20, в якій пенсія позивачу також призначена після набрання чинності Законом № 3668-VI.

Щодо вимоги позивача здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплачувати пенсію з урахуванням індексацій пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», то судом першої інстанції правильно встановлено, що пенсія позивача обмежується максимальним розміром на суму індексації за 2024 рік, тому право позивача на отримання пенсії з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185, порушене, у зв`язку з чим підлягає захисту.

Щодо правомірності невиплати позивачу індексації пенсії за 2022 рік (постанова №118) після перерахунку пенсії на підставі рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - Постанова № 118) установлено, що з 1 березня 2022 року:

перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;

у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 118 з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2021 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім перерахунків пенсії, що проводилися у період з 1 січня 2021 р. до 28 лютого 2022 р. за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до частини четвертої статті 63 зазначеного Закону.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У контексті тверджень апелянта про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №118 колегія суддів вважає необхідним застосувати правові висновки Верховного Суду у рішенні від 16 грудня 2024 року у зразковій справі № 400/6254/24, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 березня 2025 року.

За результатом розгляду цієї справи № 400/6254/24 Верховний Суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії військовослужбовця на підставі рішення суду, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", є таким перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до абзацу третього пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", є правомірною підставою для невиплати доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн та індексації за 2022, 2023 роки.

Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на вказані висновки Верховного Суду, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки пенсія позивача на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 у справі № 620/9349/23 перераховувалася з підвищеного розміру грошового забезпечення у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на 1 січня 2023 року, який також включає і розмір підвищеного грошового забезпечення у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на 1 січня 2023, то підстави для її індексації в силу приписів постанов № 118 відсутні.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що перерахунок пенсії у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на 2023 рік, що мало наслідком зміни розміру грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу), є підставою для припинення виплати індексації в розмірі, передбаченому постановою № 118.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 листопада 2025 року у справі №620/10035/24, за результатами розгляду якої Судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити індексацію за 2022 рік у зв`язку з перерахунком пенсії з 01.02.2023 на підставі рішення суду.

З урахуванням наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача поновити позивачу з 01.08.2024 нарахування та виплату індексації пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118.

З огляду на викладене, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачу індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, та зобов`язання відповідача здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118.

У цій частині позовних вимог слід прийняти нове судове рішення про відмову у їх задоволенні.

У решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення в частині задоволення позовних вимог про поновлення позивачу виплати індексації пенсії за 2022 рік неправильно застосовані норми матеріального права, у зв`язку з цим, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції у вказаній частині - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про поновлення позивачу виплати індексації пенсії за 2022 рік. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118.

Ухвалити у цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 - відмовити.

У решті рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року про:

- задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення основного відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення й обмеження пенсії максимальним розміром та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум;

- відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації пенсії за 2023 рік та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.08.2024 перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням індексації пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна