Справа № 367/9973/25
Суддя: Мерзлий Л. В.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/9973/25
Провадження №2-а/367/173/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

30 грудня 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Тараненко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області, як адміністративного суду, надійшла вищезазначена позовна заява

В обґрунтування підстав звернення до суду позивач вказує, що 20 серпня 2025 року близько 17:00 год, інспектором ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області Веліховим О.В. винесена постанова ГБВ №753759 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб.

В обґрунтування підстав звернення до суду з даним позовом вказує, що впродовж останніх двох років його сусідка ОСОБА_2 , яка є інвалідом першої групи та мешкає в сусідньому будинку, неодноразово скаржилась позивачу на те, що її донька ОСОБА_3 систематично вчиняє домашнє насильство. Крім того, скаржилась і на те, що її племінник раніше приходив до її будинку та перебуваючи на думку ОСОБА_2 в стані наркотичного сп`яніння, бив скло у вікнах будинку.

16 липня 2025 року скарги ОСОБА_2 , знайшли своє підтвердження, коли остання викликала наряд поліції до свого дому та попросила позивача терміново зайти до неї, за її висловом, «підтримати по сусідськи морально». В присутності позивача ОСОБА_2 повідомила працівників поліції про те, що вона була побита своєю донькою ОСОБА_3 , після чого потерпіла була супроводжена працівниками поліції до травмпункту Ірпінської ЦРЛ, де їй було діагностовано забої голови та перелом великого пальця правої руки. На території ЦРЛ ОСОБА_2 заявила поліцейським, що її побила донька ОСОБА_3 .. Вказана заява у присутності позивача була письмово оформлена поліцейським.

Крім того, 02 серпня 2025 року ОСОБА_2 повідомила позивача, що до неї прийшов дільничний інспектор і отримав від неї заяви про домашнє насильство, про спричинення її донькою перелому пальця. Вказує, що доказом вказаних обставин є інформація на сайті «Судова влада України» у справі №367/9054/25 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Зазначає, що саме за таких обставин 20.08.2025 року близько 16:30 год. перебуваючи на своєму подвір`ї, почув агресивні крики з подвір`я ОСОБА_2 , з яких чітко зміг почути лише слова «не чіпай мене». Водночас, знаючи про скарги ОСОБА_2 про систематичне насильство відносно неї з боку її доньки та агресивні дії племінника, пам`ятаючи про факт нещодавнього побиття ОСОБА_2 , позивач дійшов висновку про необхідність повідомлення поліції про підозрілі крики на сусідньому подвір`ї.

Вказане свідчить про відсутність ознаки суб`єктивної сторони правопорушення діяння, передбаченого статтею 183 КУпАП «завідомо» неправдивий виклик, а навпаки про достатні підстави оцінювати крики 20.08.2025 року на подвір`ї ОСОБА_2 свідченням чергового (після 15.07.2025 року) насильства відносно останньої, а відтак вважати своїм громадським обов`язком повідомити поліцію про загрозу здоров`ю, а можливо і життю старої хворої людини.

Хвилин через 20 після дзвінка до поліції, близько 16:57 год. позивача по телефону викликав на вулицю працівник поліції, який повідомив, що всі особи які були присутніми на подвір`ї та у будинку ОСОБА_2 не підтвердили факт насильства до неї з боку донька та племінника у цей день. Відразу після цього, працівник поліції ознайомив позивача з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Вказує, що відразу ж проінформував інспектора про те, що в даному випадку виклик поліції не може вважатись завідомо неправдивим, адже йому передували події, що давали позивачу підстави розцінювати агресивні крики на подвір`ї ОСОБА_2 як свідчення про черговий акт насильства стосовно жінки-інваліда, проте, інспектором пояснення позивача не були взяті до уваги.

Сам факт повідомлення позивачем службі «102» про агресивні крики на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 з висловленням припущення про насильство, що потім не підтвердилось, не може свідчити про завідомо неправдивий здійснений позивачем виклик поліції.

Окрім вказаного, звернув увагу на порушення працівником поліції вимог чинного законодавства, який не роз`яснив позивачу його прав та обов`язків та не представився.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить скасувати постанову серії ГБВ №753759 від 20.08.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, провадження в даній адміністративній справі відкрито, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Згідно частини 8 статті 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

20.11.2025 року від представника відповідача ГУ НП в Київській області Чубинського В.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти викладених у позовній заяві обставин та просив відмовити у задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог у повному обсязі.

24.11.2025 року позивач подав до суду відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

З наявних матеріалів справи встановлено, що постановою серії ГБВ №753795 від 20.08.2025 року, яка винесена Інспектором СРПП ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області О.Меліховим, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції даної статті в розмірі 850,00 грн..

Як вбачається із копії постанови, даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 20.08.2025 року о 16:37 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив хибний виклик на лінію «102».

Відповідно до копії рапорту, 20.08.2025 року о 16:37 надійшло повідомлення до служби «102» про те, що 20.08.2025 о 16:36 за адресою: АДРЕСА_1 , потрібен наряд, повідомляє, що чує крики від сусідки. Знає зі слів сусідки, що племінник постійно приходить в стані наркотичного сп`яніння та буянить.

З рапорту старшого інспектора СРПП ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції О.Меліхова, вбачається, що прибувши на місце події за заявою ОСОБА_1 було встановлено, що за вищевказаною адресою проживає ОСОБА_2 , яка пояснила, що за адресою її проживання жодних конфліктів немає, домашнього насильства відносно неї ніхто не вчиняв та вона не кричала. Також пояснила, що зі заявником виникають конфліктні ситуації, у зв`язку з чим останній робить хибні виклики відносно неї на лінію «102».

Натомість, викладені в рапорті обставини не знайшли свого підтвердження та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, долученому до відзиву на позовну заяву. З такого вбачається, що патрульний запитав ОСОБА_2 про те, чи потребує вона наряду поліції на що остання відповіла «поки що не потребує», після чого працівник поліції попрощався та побажав гарного дня.

Із долучених позивачем до відповіді на відзив пояснень ОСОБА_4 , вбачається, що остання проживала по АДРЕСА_3 по сусідству з подругою її матері ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які проживають по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 завжди була дуже вдячна своєму сусідові ОСОБА_1 за допомогу, підтримку та спілкування. ОСОБА_2 неодноразово розповідала їй, що вони з сусідом телефонують один одному по декілька разів на день щоб дізнатись про стан здоров`я та поспілкуватись і це рятує її від самотності. Також ОСОБА_2 яка є інвалідом першої групи та проживає одна у своєму будинку, розповіла, що ОСОБА_1 на її прохання купує їй продукти, поповнює рахунок мобільного телефону, вимірює рівень цукру в крові та артеріальний тиск, наповнює для неї шприц інсуліном, коли до неї довго не приходять дочка та співробітники соціальних служб.

Диспозиція статті 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліції, медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до вимог ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ст.183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, така складена уповноваженим працівником поліції відносно ОСОБА_1 за те, що останній здійснив завідомо неправдивий виклик поліції на спецлінію «102» та повідомив про домашнє насильство, хоча насправді цього не було.

При цьому статтею 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

При цьому, згідно з статтею 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП не відноситься до юрисдикції органів Національної поліції, а в силу приписів статті 221 КУпАП розгляд даної категорії справ належить районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судам.

Отже, до повноважень інспектора СРПП ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції О.Меліхова не належить встановлення наявності чи відсутності факту домашнього насильства про яке повідомив заявник викликаючи поліцію. Даний факт чи відсутність такого можливо встановити лише в судовому порядку.

При цьому, до адміністративних матеріалів не долучено доказів від органу, уповноваженого у відповідності до приписів КУпАП розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП, та відповідно прийняте процесуальне рішення про відсутність у повідомлених 20.08.2025 року ОСОБА_1 на гарячу лінію «102» обставинах ознак домашнього насильства.

Доказів протилежного відповідачем не надано.

Крім того, при розгляді справи судом встановлено, що відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 25.09.2025 року у справі №367/9054/25 (провадження 3/367/2646/2025) ОСОБА_2 піддавалась 17.07.2025 року домашньому насильству психологічного та економічного характеру з боку своєї доньки ОСОБА_3 . Вказаною постановою суду провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Із наявної у справі копії довідки невролога від 16.07.2025 року вбачається, що зі слів пацієнтки 15.07.2025 року була побита донькою по голові кулаками.

Отже, дослідивши наявні у справі матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги, подані сторонами докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, оскільки у останнього існували достатні підстави, яким передували раніше виникаючі конфліктні ситуації, вважати, що відносно його сусідки вчиняється домашнє насильство, у зв`язку з чим здійснив виклик працівників поліції за ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП

Докази того, що ОСОБА_1 , повідомляючи інформацію поліції, усвідомлював, що вона є неправдивою, і бажав даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби, відсутні.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст.73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б обґрунтовували його вину, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порушення зазначених вимог чинного законодавства, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, що є порушенням вимог ст.251 КУпАП.

Доказів, що спростовують викладені позивачем обставини та щодо правомірності свого рішення, відповідачами не надано.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, постанова ГБВ №753795 від 20.08.2025 року про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про скасування постанови є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп..

Керуючись наведеним, ст.ст.77, 139, 242, 244-246, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ГБВ №753795 від 20.08.2025 року, яка винесена інспектором СРПП ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області О.Меліховим, про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн..

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_5 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ст.286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.В. Мерзлий