Справа № 560/11100/25
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

31 грудня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення службового розслідування відповідно ОСОБА_1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 травми у березні 2022 та за результатами проведеного розслідування видати Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, встановленою Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що під час виконання бойового завдання отримав забій правого колінного суглобу, що у подальшому спричинило виникнення захворювання: "післятравматичний деформуючий артроз правого кульшового суглоба першої стадії з больовим синдромом та помірним порушенням функції" - травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.". З метою отримання довідки та актів розслідування нещасного випадку, позивач звернувся з рапортом до Військової частини НОМЕР_1 , на що відповідач зазначив, що службове розслідування за фактом отримання травми не проводилося, відповідно, й довідка про обставини, травми (поранення, контузії, каліцтва) не надавалась. Вважаючи, що дії відповідача щодо непроведения службового розслідування, з метою з`ясування обставин та встановлення факту отримання позивачем травми, є протиправними, тому, позивач звернувся із цим позовом до суду. Просить позов задовольнити.

У відзиві відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачем жодним чином факт отримання травми 16.03.2022 під час виконання бойового завдання не підтверджено, тим більше з наданих медичних документів чітко прослідковується наявність саме захворювання правого колінного суглобу, яке розвивається ще з 2004, після того як ОСОБА_1 потрапив у ДТП, а також, беручи до уваги його пасивну поведінку протягом трьох років, з моменту як стверджує позивач, отримання трави і фактично відсутність жодних документів, що підтверджують саме отримання ним травми 16.03.2022, як у самого позивача так і відповідача, підстави для проведення службового розслідування у військової частини НОМЕР_1 відсутні. Вважає позовні вимоги безпідставними, просить відмовити у задоволенні позову.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 01.07.2025 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що в березні 2022, перебуваючи в зонні бойових дій в результаті переміщення через рів біля н.п. Підгірне Запорізької області отримав повторно травму правого колінного суглобу (довідка про обставини травми відсутня).

19.03.2022 позивач звернувся за медичною допомогою в Запорізький військовий госпіталь, оглянутий лікарем приймального відділення, рекомендації надані.

04.04.2023 виконано МРТ колінного суглобу та оглянутий лікарем травматологом.

З 20.04.2022 по 04.05.2022 у КНП Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни проходив медикаментозне та фізіотерапевтичне лікування.

З 18.05.2022 по 30.05.2022 проходив лікування у в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , де 20.05.2022 виконано артроскопію правого колінного суглобу, аутопластику ПХЗ STG- трансплантантом, фіксація проксимально TightRope, дистально титановим гвинтом 9x28. Представлений на ВЛК та надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Після відпустки на контрольному огляді у в/ч НОМЕР_2 виконано рентгенографію правого колінного суглобу, оглянутий травматологом та надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

З 02.08.2022 по 16.09.2022 проходив лікування у Хмельницькому обласному госпіталі ветеранів війни де діагностовано ерозивний гастрит, 17.08.2022 виконано гемороїдектомію по Міллігану-Моргану.

16.09.2022 представлений на ВЛК та визнаний придатним до військової служби. Виразкова хвороба 12-палої кишки, гастроезофагеально рефлюксна хвороба з 2020.

При обстеженні у військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону діагностовано транзиторний синдром вкороченого інтервалу PQ, вузловий нетоксичний зоб.

Направлений командиром в/ч НОМЕР_1 на ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

На підставі статей 61б графи II Розкладу хвороб НМОУ №402 від 14.08.2008 (зі змінами) аизнаний обмежено придатним до військової служби. Непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Виписаний до частини в задовільному стані.

Рішеннями ВЛК відображеного у довідках від 19.07.2023 №930 та від 26.09.2024 встановлено діагноз "післятравматичний деформуючий артроз правого кульшового суглоба першої стадії з больовим синдромом та помірним порушенням функції" - травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.".

З метою отримання довідки та актів розслідування нещасного випадку, позивач звернувся з рапортом до Військової частини НОМЕР_1 .

За результатами розгляду рапорту, військова частина надала відповідь, від 16.03.2025 №1589-А, у якій зазначено, що у військовій частині НОМЕР_1 станом на момент подання рапорту відсутні будь-які попередньо подані заявником або командиром підрозділу де позивач проходив військову службу рапорти чи інші повідомлення про отримання травми в березні 2022. До рапорту заявником додано лише Виписний епікриз №5061 в якому зазначено, що "Згідно медичної документації в березні 2022 перебуваючи в зоні бойових дій в результаті переміщення через рів біля н.п. Підгірне Запорізької області отримав повторно травму правого колінного суглобу". Крім того до рапорту додано огляд в приймальному відділенні в/ч НОМЕР_3 від 19.03.2022, в якому також зазначено що зі слів військовослужбовця він "перепригував через рів та вдарився". Будь яких інших медичних документів, які підтверджують отримання травми, заявником надано не було, не зазначено коли відбулось травмування та хто був свідками цієї події. Доказом отримання травми є лише пояснення військовослужбовця-заявника. Службове розслідування за фактом отримання травми не проводилося. Відповідно, й довідка про обставини, травми (поранення, контузії, каліцтва) не надавалась.".

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення службового розслідування щодо обставин отримання ним під час виконання бойового завдання травми та відмову у видачі довідки про обставини отримання травми, тому звернувся за захистом порушеного права до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України, їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України №548-XIV від 24.03.1999. (далі - Статут).

Відповідно до статті 9 розділу 1 частини 1 Статуту, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 12 розділу 1 частини 1 Статуту, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

На виконання статті 14 розділу 1 частини 1 Статуту, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.

Крім того, статтею 24 розділу 1 частини 1 Статуту передбачено, що про поранення або смерть, що сталися внаслідок застосування фізичного впливу і спеціальних засобів, а також про всі випадки застосування зброї військовослужбовець зобов`язаний негайно і письмово повідомити свого командира (начальника), а командир (начальник) військової частини негайно доповідає безпосередньому командирові (начальникові), а також повідомляє відповідного прокурора та начальника органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України в гарнізоні.

Статтею 254 розділу 6 частини 2 Статуту встановлено, що військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби. (стаття 255 розділу 6 частини 2 Статуту)

За змістом статті 260 розділу 6 частини 2 Статуту, на стаціонарне лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються в порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я за висновком лікаря військової частини, а для надання допомоги у разі виникнення невідкладного стану за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. За необхідності, з огляду на стан здоров`я військовослужбовця, хворі доставляються до лікувальних закладів у супроводі медичного працівника (фельдшера, санітарного інструктора тощо).

У разі направлення на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі номер електронного направлення (а в разі відсутності технічної можливості виписування направлень в електронній формі - направлення в паперовій формі), медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 "Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України" (далі - Інструкція №332).

Пунктом 2 Інструкції №332 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 06.02.2001 №36 "Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України" (зі змінами).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №332 встановлено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Згідно пункту 2-3 розділу ІІ Інструкції №332 про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків. Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.

Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції №332 встановлено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.

Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2, наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2), та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3, наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3), у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).

Пунктом 18 розділу ІІ Інструкції №332 передбачено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402).

У той же час, особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил визначено розділом V Інструкції №332, зокрема, пунктами 1-5 розділу V Інструкції №332 визначено, що у разі настання нещасних випадків, зазначених у пункті 1 розділу II та пункті 1 розділу III цієї Інструкції, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, свідок або військовослужбовець, який виявив нещасний випадок, повинен негайно надати потерпілому військовослужбовцю домедичну допомогу, а за можливості - екстрену медичну допомогу і за потреби вжити всіх можливих заходів щодо евакуації потерпілого військовослужбовця до військового або найближчого закладу охорони здоров`я та повідомити найближчого за місцезнаходженням старшого командира (начальника), у безпосередньому або в прямому підпорядкуванні якого на час настання нещасного випадку перебував потерпілий військовослужбовець.

Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний: негайно після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за потреби - його евакуацію до закладу охорони здоров`я у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив; оглянути та обстежити місце нещасного випадку, за наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відеофіксацію; опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення; скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок; отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби. Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на дату настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець. У рапорті зазначаються: дата і час настання нещасного випадку; стислий опис та характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого військовослужбовця: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), число, місяць та рік народження; стислий опис обставин та ймовірних причин нещасного випадку; вид, характер та локалізація травми або поранення, що отримав потерпілий від нещасного випадку військовослужбовець; відомості про свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; інформація про обсяг домедичної допомоги або невідкладної (екстреної) про розгляд справи без його участі.

Командир військової частини після отримання рапорта зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.

Аналіз наведених законодавчих приписів свідчить, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

Як стверджує позивач у позові, виконуючи бойове завдання 16.03.2022, внаслідок переміщення по місцевості, отримав забій правого колінного суглоба.

З матеріалів справи вбачається, що після подальшого проходження лікування, Рішеннями ВЛК відображеного у довідках від 19.07.2023 №930 та від 26.09.2024 встановлено діагноз "післятравматичний деформуючий артроз правого кульшового суглоба першої стадії з больовим синдромом та помірним порушенням функції" - травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.".

Вказане свідчить на користь висновку, що позивач отримав травму, обставини отримання якої відповідачем не встановлювалися.

Враховуючи те, що до повноважень відповідача належить проведення службового розслідування за фактом захворювання, травм або каліцтва у військовослужбовців, суд вважає, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо не проведення службового розслідування причин отримання травми позивачем, а відтак, наявні підстави для зобов`язання відповідача провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 травми у березні 2022.

Доводи відповідача у відзиві не спростовують висновків суду у даній справі та нічим не підтверджені.

Щодо вимоги видати довідку за формою визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, зареєстрованого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, то вони не підлягають задоволенню, так як відповідно до матеріалів справи, відповідач ніяких дій щодо виготовлення довідки на підставі акту службового розслідування не вчиняв, а тому і відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

При цьому суд звертає увагу, що обов`язок відповідача видати позивачу довідку певної форми залежить від встановлених службовим розслідуванням обставин отримання травми.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення службового розслідування провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 травми у березні 2022.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 травми у березні 2022.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 грудня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя В.В. Матущак