Справа № 380/16265/25
Суддя: Андрусів Уляна Богданівна
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 рокусправа № 380/16265/25

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У. Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, відділення поліції №4 (Рогатин) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, (далі відповідач-1), відділення поліції №4 (Рогатин) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі - відповідач-2), у якому просить:

- визнати дії відповідачів - Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області та його структурного та відокремленого підрозділу - відділення поліції №4 (Рогатин) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області незаконними та протиправними, які полягають у безпідставній відмові в задоволенні запиту на інформацію за вих. №ВСП001/16/07/25 від 16.07.2025;

- зобов`язати відповідача №2 - відділення поліції №4 (Рогатин) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надати для ознайомлення у приміщенні цього органу поліції Жукову Олександру Сергійовичу запитувані матеріали перевірки звернення ОСОБА_2 , що надійшли з Івано-Франківської окружної прокуратури за вих. №51/3-607Вих-25 від 28.02.2025 та були зареєстровані у ПВ №4 (м. Рогатин) за ЖЄО 848 від 28.02.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.07.2025 на електронну пошту Івано-Франківської обласної прокуратури скерував запит на публічну інформацію стосовно надання інформації про вхідні номери та дати реєстрації звернення ФОП ОСОБА_3 , копії відповіді Івано-Франківської прокуратури на це звернення. 14.07.2025 за вих. №27-262ВИХ-25 розпорядник інформації повідомив, що 26.02.2025 за реєстраційним номером №12-205-25 звернення скеровано керівнику Івано-Франківської окружної прокуратури за належністю, про що повідомлено автора звернення. 15.07.2025 Івано-Франківська окружна прокуратура повідомила позивача про те, що звернення ФОП ОСОБА_2 з додатками на 19 арк. супровідним листом від 28.02.2025 №51/3-607ВИХ-25 скеровано для розгляду у відділення поліції №4 (м. Рогатин). У подальшому 16.07.2025 за вих. №ВСП001/16/07/25 на електронну пошту розпорядника інформації (відповідача-2) направлено запит на публічну інформацію щодо надання інформації про наслідки розгляду звернення ОСОБА_2 , копію листа, яким повідомлено про рішення, прийняте ВП №4 Івано-Франківського РУП, та підтвердження скерування зазначеної відповіді. Крім того, у запиті позивач просив повідомити місце зберігання матеріалів перевірки звернення ОСОБА_2 та можливість ознайомлення з ними. Листом від 23.07.2025 № відповідач-2 повідомив, що звернення ОСОБА_2 зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП №4 (м. Рогатин) за №848 та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Крім того вказав, що вказані матеріали перевірки знаходиться у ВП №4 Івано-Франківського РУП, а ознайомлення з матеріалами кримінального провадження здійснюються в порядку КПК України.

Зважаючи на ненадання запитуваних документів та інформації, 27.07.2025 за вих. №ВСП001/27/07/25 позивач повторно скерував аналогічний за змістом інформаційний запит. 30.07.2025 надіслав третій інформаційний запит, на який листом від 02.08.2025 № повідомлено аналогічну інформацію, викладену у відповіді від 23.07.2025 №, та вказано, що позивач не є учасником кримінального провадження. З огляду на те, що відповідач-2 не розглянув належно запити, позивач звернувся з четвертим запитом, на який не отримав відповіді. Зважаючи на те, що запит 16.07.2025 за вих №ВСП001/16/07/25 скерований за належністю, на переконання позивача, строк розгляду сплив. Крім того стверджує, що запити від 16.07.2025, 27.07.2025, 30.07.2025 залишилися без належного розгляду. Вважаючи дії відповідачів щодо неналежного розгляду запитів відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» протиправними та такими, що порушують конституційні права позивача щодо збирання, зберігання інформації, він звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 13.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалися.

12.12.2025 позивач подав заяву про відвід судді.

Ухвалою суду від 15.12.2025 заяву позивача про відвід судді Андрусів У. Б. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, відділення поліції №4 (Рогатин) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії визнано необґрунтованою. Передано заяву позивача про відвід судді Андрусів У. Б. разом з матеріалами адміністративної справи №380/16265/25 до канцелярії Львівського окружного адміністративного суду для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду та визначення судді для її розгляду в порядку, визначеному статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду (с. Москаль Р. М.) від 16.12.2025 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 12.12.2025 про відвід головуючого судді Андрусів У.Б. від розгляду справи №380/16265/25.

19.12.2025 відповідач-1 подав додаткові пояснення, у яких зазначив, що запит розглянуто належним чином та надано письмову відповідь від 23.07.2025 № у встановлений законом строк. На переконання відповідача-1, на зазначений запит надано вичерпну інформацію щодо реєстрації звернення ОСОБА_2 , його процесуального статусу, результатів розгляду, а також місця зберігання відповідних матеріалів. Відповідач виконав обов`язок щодо інформування у межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того зазначив, що матеріали перевірки звернення ОСОБА_2 були приєднані до матеріалів кримінального провадження, у межах якого триває досудове розслідування. Доступ до матеріалів кримінального провадження регулюється нормами Кримінального процесуального кодексу України та не може бути наданий за запитом у довільному порядку, зокрема особам, які не є учасниками відповідного кримінального провадження. Зважаючи на наведене, просить адміністративний позов залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

09.07.2025 позивач звернувся до Івано-Франківської обласної прокуратури із запитом на публічну інформацію, за змістом якого:

«…У відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», прошу Вас, як розпорядника інформації надати наступну інформацію:

1. Прошу надати інформацію про вхідний номер та дату реєстрації Звернення ОСОБА_2 .

2. Прошу надати інформацію про вхідний номер, дату реєстрації, реквізити отримувача відповіді на згадане Звернення ОСОБА_2 та спосіб надсилання відповіді (на поштову адресу чи електронну пошту).

3. Прошу надати скановану копію відповіді Івано-Франківської обласної прокуратури на Звернення ОСОБА_2 ».

Як вбачається з листа Івано-Франківської обласної прокуратури №27-262ВИХ-25 від 14.07.2025 позивача інформовано про те, що 25.02.2025 за реєстраційним номером №3051-25 до Івано-Франківської обласної прокуратури надійшло звернення ОСОБА_2 щодо можливого самовільного захоплення водних об`єктів, представництва інтересів держави та стягнення орендних платежів за користування водоймами, а також з інших питань. Крім того, повідомлено про скерування звернення за належністю до Івано-Франківської окружної прокуратури.

Листом від 15.07.2025 №51/3-2197ВИХ-25 Івано-Франківська обласна прокуратура повідомила, що звернення ФОП ОСОБА_4 супровідним листом виконувача обов`язків начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури обласної прокуратури за вих. №12-205 ВИХ-25 від 26.02.2025 направлено в Івано-Франківську окружну прокуратуру та зареєстровано за вх. №909-25 від 27.02.2025. Зазначила, що листом №51/3-607 ВИХ25 від 28.02.2025 звернення ФОП ОСОБА_2 з додатками скеровано для розгляду у відділення поліції №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яким здійснювався розгляд звернення.

За твердженням позивача, 16.07.2025 ним скеровано запит на публічну інформацію №ВСП001/16/07/25 на електронну пошту відповідача-2.

За змістом запиту «За вих.№51/3-607ВИХ25 від 28.02.2025 Івано-Франківська окружна прокуратура Івано-Франківської області на адресу начальника відділення поліції №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області полковника поліції Ю. Миронюка скерувала для розгляду звернення ОСОБА_2 з додатками на 19 аркушів.

У відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», прошу Вас, як розпорядника інформації надати наступну інформацію:

1. Прошу надати інформацію про наслідки розгляду звернення ОСОБА_2 та надати копію листа, яким його повідомлено про рішення, прийняте ВП №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП.

2. Прошу надати копію документа, яким підтверджено відправлення згаданої відповіді на адресу ОСОБА_2 , отримання ним цього листа та вказати спосіб надсилання цієї відповіді на його адресу.

3. Прошу повідомити місце зберігання матеріалів перевірки звернення ОСОБА_2 та надати інформацію про можливість ознайомлення із цими документами у приміщенні органу поліції».

Листом від 23.07.2025 (387960) № відповідач-2 повідомив, що «…на виконання п. 1 та 2 запиту повідомляємо Вам, що 28.02.2025 вищевказане звернення ОСОБА_2 відповідно до п. 1 розділу 3 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП №4 (м. Рогатин) під №848 та в подальшому приєднано до матеріалів кримінального провадження №000032 від 20.02.2023 року за ч. 1 ст. 366 КК України.

Водночас, на виконання п. 3 запиту інформуємо, що вище вказане кримінальне провадження №000032, до якого приєднано матеріали перевірки звернення ОСОБА_2 (ЖЕО №848 від 28.02.2025 року) знаходиться у ВП №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

У свою чергу, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження здійснюється виключно в порядку, передбаченому вимогами Кримінально-процесуального кодексу України, учасниками кримінального провадження, у межах їх процесуальних прав».

27.07.2025 позивач звернувся з повторним запитом на публічну інформацію №ВСП001/27/07/25, у якому просив надати аналогічну за змістом інформацію, вказану у запиті від 16.07.2025. Крім того наголосив, що «на п. 1 запиту розпорядник інформації не надав копію листа, яким ОСОБА_2 повідомлено про рішення, прийняте за наслідками розгляду його звернення (про долучення матеріалів до кримінального провадження).

На п. 2 запиту розпорядником інформації не надано копію документа, яким підтверджено відправлення згаданої вище відповіді на адресу ОСОБА_2 , отримання цього листа ОСОБА_2 , не вказано спосіб надсилання згаданої відповіді на його адресу.

На п. 3 розпорядником інформації не надано інформації про можливість ознайомлення із згаданими копіями документів (що надійшли за вих. №51/3-607ВИХ-25 від 28.02.2025).

Враховуючи викладене та з огляду на вказані порушення вимог Закону, вдруге звертаюся до розпорядника інформації належним чином розглянути запит на публічну інформацію за вих. № ВСП001/16/07/25 та надати повну, точну та достовірну інформацію».

30.07.2025 ОСОБА_1 скерував третій запит на публічну інформацію №ВСП001/30/07/25, у якому продублював зміст запитів від 16.07.2025 та 27.07.2025. Крім того наголосив, що «…запитувача та автора звернення ( ОСОБА_2 ) цікавить інформація (копії документів), що надійшли за Вих. №51/3-607ВИХ-25 від 28.02.2025 з додатками на 19 аркушах, а не матеріали кримінального провадження №000032 від 20.02.2023 за ч. 1 ст. 366 КК України». Просив невідкладно розглянути і вирішити питання, викладені у запиті від 16.07.2025.

Листом від 02.08.2025 (401959) № надано відповідь на запити від 27.07.2025 №ВСП001/27/07/25, 30.07.2025 №ВСП001/30/07/25. За змістом цієї відповіді «…повторно інформуємо, що 28.02.2025 року вищевказане звернення ОСОБА_2 відповідно до п. І розділу 3 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП №4 (м. Рогатин) під №848 та 01.03.2025 заступником начальника начальником слідчого відділення Ярославом ГАЛЬМОЮ отримано дані матеріали, про що свідчить підпис у «Журналі отримання матеріалів єдиного обліку» інв. №1418 від 01.01.2025 року із відміткою про приєднання до матеріалів кримінального провадження №000032 від 20.02.2023 року за ч. 1 ст. 366 КК України.

На даний час у межах кримінального провадження триває досудове розслідування, у ході якого здійснюються слідчі (процесуальні) дії, спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів з метою встановлення всіх обставин, що мають значення для належного і всебічного розгляду справи.

Вище вказане кримінальне провадження №000032, до якого приєднано матеріали перевірки звернення ОСОБА_2 (ЖЕО № 848 від 28.02.2025 року), знаходиться у ВП №4 (м. Рогатин).

Відтак, у подальшому за результатами проведення усіх необхідних і можливих слідчих дій та з урахуванням сукупності зібраних доказів, СВ ВП №4 (м. Рогатин) у вказаному вище кримінальному провадженні прийматиметься процесуальне рішення, передбачене КПК України, про яке його учасників буде поінформовано згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження здійснюється виключно в порядку, передбаченому вимогами Кримінального процесуального кодексу України, учасниками кримінального провадження, у межах процесуальних прав.

Принагідно зазначаємо, що Ви не є учасником зазначеного вище кримінального провадження, у зв`язку з чим не наділені процесуальним статусом у ньому (відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України)».

03.08.2025 позивач скерував четвертий запит на публічну інформацію №ВСП001/03/08/25 до відповідача-2, у якому просив невідкладно розглянути запит від 16.07.2025 та надати запитувану інформацію (для ознайомлення з матеріалами перевірки звернення ОСОБА_2 ).

Відповіді на цей запит надано не було.

Вважаючи, що відповідач-2 допустив порушення щодо ненадання повної, точної та достовірної інформації на інформаційний запит від 16.07.2025, позивач пред`явив цей позов до суду.

Спірні правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з відмовою у задоволенні запиту на публічну інформацію.

Надаючи правову оцінку цим правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми законодавства України та робить висновки по суті спору.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі ст. 5 Закону України від 02.10.1992 № 2657-ХІІ «Про інформацію» (далі-Закон № 2657-ХІІ) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес, унормований Законом України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (ст. 2 Закону № 2939-VI).

За дефініцією, закріпленою у ст. 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Аналізуючи зміст запитуваної позивачем інформації суд встановив, що така інформація є публічною, оскільки отримана чи мала б бути отримана відповідним органом, в процесі виконання ним своїх повноважень.

Стаття 3 Закону №2939-VI визначає гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно зі ст. 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч. 4 ст. 13 Закону № 2939-VI).

Відповідно до ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч. 1-4 ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

За змістом ч. 5 ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Приписами ч. 1, 4 ст. 20 Закону № 2939-VI регламентовано, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 1 ст. 22 Закону № 2939-VI наведено вичерпний перелік підстав, з яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту на її отримання.

Так розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закон.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 22 Закону № 2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (ст. 23 Закону №2939-VI).

Із системного аналізу наведеного нормативного регулювання суд виснує, що громадяни мають право звертатись із інформаційними запитами до суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації. Запит може надаватися у письмовій формі чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Розпорядник інформації, у свою чергу, зобов`язаний надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Проте, строк може бути продовженим у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних. Також запитувачу інформації забезпечено право на оскарження дій або бездіяльності розпорядника інформації.

Суд установив, що 16.07.2025 позивач скерував на електронну пошту запит на публічну інформацію за вих. №ВСП001/16/07/25, що відповідачами не заперечується.

За змістом запиту:

« 1. Прошу надати інформацію про наслідки розгляду звернення ОСОБА_2 та надати копію листа, яким його повідомлено про рішення, прийняте ВП №4 (м. Рогатин) Івано- Франківського РУП.

2. Прошу надати копію документа, яким підтверджено відправлення згаданої відповіді на адресу ОСОБА_2 , отримання ним цього листа та вказати спосіб надсилання цієї відповіді на його адресу.

3. Прошу повідомити місце зберігання матеріалів перевірки звернення ОСОБА_2 та надати інформацію про можливість ознайомлення із цими документами у приміщенні органу поліції».

На електронну адресу позивача надійшов лист від 23.07.2025 (387960) №, який є відповіддю на запит.

У листі зазначено: «Щодо надання інформації та копій листа, яким ОСОБА_2 повідомлено про рішення, прийняте ВП №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП та документа, яким підтверджено відправлення згаданої відповіді на адресу ОСОБА_2 , отримання ним цього листа та вказати спосіб надсилання цієї відповіді на його адресу, відповідач-2 зазначив, що з 28.02.2025 вищевказане звернення ОСОБА_2 відповідно до п. 1 розділу 3 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП №4 (м. Рогатин) під №848 та в подальшому приєднано до матеріалів кримінального провадження №000032 від 20.02.2023 за ч. 1 ст. 366 КК України».

Наведене свідчить про те, що лист не містить чіткої та повної відповіді на запитувану позивачем у п. 1, 2 запиту інформацію. Зокрема, не надано лист, яким повідомлено про рішення, прийняте ВП №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП за наслідками розгляду звернення ОСОБА_2 , та документ, який підтверджує відправлення згаданої відповіді на адресу ОСОБА_2 , отримання ним цього листа та не вказано спосіб надсилання цієї відповіді на його адресу. Зазначене, у свою чергу, свідчить про формальний підхід до розгляду інформаційного запиту.

Суд наголошує, що обов`язок розпорядника інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію на запит імперативно встановлений п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону № 2939-VI і належним виконанням такого обов`язку відповідачем-2 у спірній ситуації є надання позивачу запитуваної інформації та відповідних документів, або ж обґрунтування неможливості їх надання.

Заразом відділення поліції №4 (Рогатин) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області не повідомляє про неможливість надання такої інформації, не повідомляє, що інформація, яка запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом.

Ненадання відповідачем-2 вичерпної та повної відповіді на п. 1, 2 запиту позивача, копій запитуваних документів, суд розцінює як неналежний розгляд запиту.

Стосовно п. 3 запиту відповідач-2 повідомив про те, що матеріали перевірки звернення ОСОБА_2 (ЖЕО №848 від 28.02.2025 року) знаходиться у ВП №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та приєднані до кримінального провадження №000032. При цьому вказав, що ознайомлення з матеріалами кримінального провадження здійснюється виключно в порядку, передбаченому вимогами Кримінально-процесуального кодексу України, учасниками кримінального провадження, у межах їх процесуальних прав.

Таким чином, суд виснує, що відповідач-2 надав чітку відповідь на п. 3 запиту від 16.07.2025.

Крім того, суд звертає увагу, що всупереч приписам ч. 4 ст. 22 Закону №2939-VI у листі від 23.07.2025 (387960) № не вказано порядок оскарження.

Вказане в сукупності свідчить про неповноту наданої відповідачем-2 інформації на запит позивача від 16.07.2025 №ВСП001/16/07/25.

З урахуванням викладеного, суд визнає протиправними дії відповідача-2 щодо неналежного розгляду інформаційного запиту від 16.07.2025 відповідно до Закону №2939-VI.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) захисту необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною 2 ст. 9 КАС України регламентовано, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути запит на публічну інформацію позивача від 16.07.2025 за вих. №ВСП001/16/07/25 від 16.07.2025 та надати відповідь з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача-2 надати для ознайомлення у приміщенні цього органу поліції Жукову Олександру Сергійовичу запитувані матеріали перевірки звернення ОСОБА_2 , що надійшли з Івано-Франківської окружної прокуратури за вих. №51/3-607Вих-25 від 28.02.2025 та були зареєстровані у ПВ №4 (м. Рогатин) за ЖЄО 848 від 28.02.2025, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №2939-VI інформацією з обмеженим доступом є, зокрема, таємна інформація.

Частиною 1 ст 8 Закону №2939-VI визначено, що таємною інформацією є інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

З аналізу наведених норм випливає, що таємниця досудового розслідування віднесена Законом №2939-VI до таємної інформації. Водночас ст. 8 зазначеного Закону врегульовує особливості порядку доступу до таємної інформації, який визначається цим Законом та спеціальними законами.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

У частині 2 ст. 214 КПК України, зокрема, передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Отже, інформацією, яка містить таємницю досудового розслідування, є та, яку було створено або одержано у кримінальному провадженні після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Доступ до такої інформації мають учасники кримінального провадження та інші особи.

КПК України регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників кримінального провадження з інформацією, створеною (одержаною) у ході досудового розслідування та судового провадження відповідної кримінальної справи. Тому доступ учасників кримінального провадження до інформації, створеної (одержаної) у ході досудового розслідування, забезпечується в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Інші особи, які не є учасниками кримінального провадження, можуть реалізувати своє право на отримання відповідної інформації за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 222 КПК України, за змістом ч. 1 якої відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Відтак інформація, що містить таємницю досудового розслідування, може бути отримана виключно в порядку, визначеному КПК України.

До того ж внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є юридичним фактом, з яким процесуальний закон пов`язує початок досудового розслідування. Ці правовідносини регулює, зокрема, КПК України та підзаконні акти, видані на підставі та на його виконання. Тому отримувати доступ до інформації, яка здобута чи створюється у зв`язку зі здійсненням досудового розслідування можна з дотриманням вимог спеціального для цих правовідносин законодавства.

Подібна правова позиція випливає з постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №826/7244/18 і викладена у постановах Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №806/3155/1, від 09.11.2020 у справі №640/5681/19.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу надано відповіді від 23.07.2025 (387, від 02.08.2025 (401959) №, у яких констатовано, що «ознайомлення з матеріалами кримінального провадження здійснюється виключно в порядку, передбаченому вимогами Кримінального процесуального кодексу України, учасниками кримінального провадження, у межах процесуальних прав. Принагідно зазначаємо, що Ви не є учасником зазначеного вище кримінального провадження, у звязку з чим не наділені процесуальним статусом у ньому (відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України)».

Суд наголошує, що інформація про вжиті заходи в процесі досудового розслідування, а також матеріали такого розслідування, є публічною інформацією, оскільки вона отримана і створена органом державної влади (суб`єктом владних повноважень) під час виконання своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством.

Водночас, така інформація, містить таємницю досудового розслідування і визнається таємною інформацією. Її розголошення може завдати шкоди особі, суспільству і державі (ст. 8 Закону №2939-VI). Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону №2939-VI порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Таким чином, можна зробити висновок, що слідчий або прокурор є уповноваженою особою, яка залежно від фактичних обставин конкретного кримінального провадження, зобов`язана застосувати ч. 2 ст. 6 Закону №2939-VI і прийняти рішення про надання усієї чи частини, запитуваної у справі, інформації або про відмову в отриманні такої інформації.

Зважаючи на те, що позивач не є учасником кримінального провадження №00003 та з урахуванням сформованої правової позиції Верховного Суду, що отримувати доступ до інформації, яка здобута чи створюється у зв`язку зі здійсненням досудового розслідування можна з дотриманням вимог КПК, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його діянь (дій чи бездіяльності).

Відповідач-2 як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своєї поведінки щодо неналежного розгляду інформаційного запиту. Доводи відповідачів спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі міркування суд не враховує.

За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, водночас обравши ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, незалежно від формулювання позовних вимог, яке зазначене у позовній заяві.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується таким.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Приписами ч. 3 ст. 139 КАС України унормовано, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн.

З урахуванням задоволення позову частково, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 291, 293, 295-297 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, відділення поліції №4 (Рогатин) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Відділення поліції №4 (Рогатин) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо неналежного розгляду запиту на публічну інформацію ОСОБА_1 за вих. №ВСП001/16/07/25 від 16.07.2025.

3. Зобов`язати відділення поліції №4 (Рогатин) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області повторно розглянути запит на публічну інформацію ОСОБА_1 за вих. №ВСП001/16/07/25 від 16.07.2025 та надати відповідь з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 Головне управління Національної поліції України в Івано-Франківській області (місцезнаходження: вул. Ак. Сахарова, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018; ).

Відповідач-2 - відділення поліції №4 (Рогатин) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (місцезнаходження: вул. Галицька, буд. 45, м. Рогатин, Івано-Франківська обл., 77001).

СуддяАндрусів Уляна Богданівна