Справа № 160/13083/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
за участі секретаря судового засіданняОсуховської Ж.С.,
представника позивача Сандула В.А.,
представника відповідача Ферафонтова Ю.В.,
13 червня 2024 року до суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з розглядом адміністративної справи №160/8676/24.
У судовому засіданні 18.12.2025 позивач підтримав адміністративний позов та просив суд його задовольнити.
Відповідач проти позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, а також проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків.
В акті перевірки контролюючий орган зазначив, що перевірка правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість охоплює податкові декларації, починаючи з попередніх звітних (податкових) періодів, в яких виникло від`ємне значення податку на додану вартість, до звітного періоду, за який задекларовано бюджетне відшкодування, включно. У зв`язку з цим наведено відомості про проведення документальних позапланових перевірок за червень 2023 року та за липень 2023 року і про прийняті за їх результатами податкові повідомлення-рішення, а саме:
Не погодившись із висновками акта перевірки від 19.03.2024 №230/32-00-04-03-01-01/41467362 в частині встановлення порушення та завищення від`ємного значення ПДВ за січень 2024 року на суму 14 620 662 грн, позивач 04.04.2024 направив до контролюючого органу заперечення на акт перевірки вих. №95 від 04.04.2024 із додатковими документами. 17.04.2024 відбувся розгляд заперечень постійною комісією контролюючого органу. За результатом такого розгляду позивач отримав лист відповідача вих. №2128/6/32-00-04-03-06 від 18.04.2024. Зокрема, в листі за вих. №2128/6/32-00-04-03-06 від 18.04.2024 р. зазначається, що на момент розгляду комісією матеріалів перевірки та заперечення до них ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі № 160/7591/24 прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 29.11.2023 № 00/1041/32-00- 07-01-19 (форма «В4»), № 00/1039/32-00-07-01-19 (форма «В1»). Тобто, сума ПДВ у розмірі 670 829 грн визначена у податковому повідомленні - рішенні форми «В4» від 29.11.2023 № 00/1041/32-00-01-01-19 вважається неузгодженою. Водночас, контролюючим органом вказується, що у зв`язку з залишенням позовної заяви ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» ухвалою від 08.04.2024 по справі № 160/8676/24 до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 (форма «В4») без руху, станом на дату розгляду комісією матеріалів перевірки та заперечення сума ПДВ у розмірі 13 949 833 по вищезазначеному податковому повідомленню - рішенню вважається узгодженою, в результаті чого, як зазначається у листі за вих. №2128/6/32-00-04-03-06 від 18.04.2024 р., завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за січень 2024 року на 13 949 833 гривень.
Оцінюючи доводи сторін, суд виходить із того, що відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, зокрема, якщо за результатами перевірки встановлено факт завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість або інші порушення, прямо передбачені вказаною нормою, за умови що відповідні обставини є належним чином встановленими та відображеними в акті перевірки.
З матеріалів справи вбачається, що висновок контролюючого органу про завищення позивачем від`ємного значення податку на додану вартість за січень 2024 року (14 620 662 грн) ґрунтується на сумі показників, визначених у попередніх податкових повідомленнях-рішеннях форми «В4»: від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 на 13 949 833 грн та від 29.11.2023 №00/1041/32-00-07-01-19 на 670 829 грн. При цьому оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням зменшено від`ємне значення саме на 13 949 833 грн.
Разом із тим судом установлено, що позивач у межах строку звернення до адміністративного суду, визначеного статтею 122 КАС України, звертався з позовами про визнання протиправними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень, а саме:
22.03.2024 р. із позовом щодо податкового повідомлення-рішення від 29.11.2023 №00/1041/32-00-07-01-19 (форма «В4») та №00/1039/32-00-07-01-19 (форма «В1»), у справі №160/7591/24;
03.04.2024 р. із позовом щодо податкового повідомлення-рішення від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 (форма «В4»), у справі №160/8676/24.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами камеральної перевірки позивача, оформленої актом від 19.03.2024 р. №230/32-00-04-03-01-01/41467362, яким контролюючим органом встановлено порушення пунктів 200.1, 200.2, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що необґрунтовано та протиправно визначена сума завищення від`ємного значення податку на додану вартість за січень 2024 року у розмірі 14 620 662 грн. є похідною від сум, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях форми «В4» від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 (13 949 833 грн) та від 29.11.2023 №00/1041/32-00-07-01-19 (670 829 грн), які на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення перебували у процедурі судового оскарження, у зв`язку з чим відповідні грошові зобов`язання не могли вважатися узгодженими до набрання законної сили рішенням суду.
Крім того, судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №160/8676/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2025, податкове повідомлення-рішення від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 (форма «В4») визнано протиправним та скасовано. Зазначені судові рішення набрали законної сили, а встановлені ними обставини відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доказуванню під час розгляду цієї справи.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що предметом доказування у цій справі є, зокрема, обставини, пов`язані з наявністю правових та фактичних підстав для прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення, обґрунтованістю висновків контролюючого органу, а також відповідністю оскаржуваного рішення вимогам Конституції України та Податкового кодексу України.
Судом встановлено, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта камеральної перевірки від 19.03.2024 р. №230/32-00-04-03-01-01/41467362, в якому контролюючий орган, обґрунтовуючи висновок про завищення позивачем суми від`ємного значення податку на додану вартість за січень 2024 року, послався, зокрема, на те, що перевірка правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість охоплює податкові декларації починаючи з попередніх звітних (податкових) періодів, в яких виникло від`ємне значення ПДВ, до звітного періоду, за який задекларовано бюджетне відшкодування, включно. Зважаючи на це, контролюючий орган навів дані про проведення документальних позапланових перевірок, зокрема за червень 2023 року, та зазначив про прийняття податкового повідомлення-рішення форми «В4» від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 на суму 13 949 833 грн.
Таким чином, суд констатує, що мотиви прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення у частині зменшення від`ємного значення на 13 949 833,00 грн. фактично ґрунтуються на висновках контролюючого органу, відображених у попередньому податковому повідомленні-рішенні від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 (форма «В4»).
Разом із тим із матеріалів справи вбачається, що на момент проведення камеральної перевірки, складання акта перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач був обізнаний про факт судового оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 на суму 13 949 833,00 грн. Зокрема, у листі відповідача від 18.04.2024 №2128/6/32-00-04-03-06, яким оформлено результати розгляду заперечень на акт камеральної перевірки, контролюючий орган зазначив, що у зв`язку із залишенням позовної заяви у справі №160/8676/24 без руху станом на дату розгляду матеріалів перевірки та заперечень сума податку на додану вартість у розмірі 13 949 833 грн. за вказаним податковим повідомленням-рішенням вважається узгодженою.
Надаючи оцінку такому доводу, суд виходить із приписів пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, згідно з якими платник податків має право оскаржити податкове повідомлення-рішення до суду, а у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Судом враховано, що податкове повідомлення-рішення від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 (форма «В4») стало предметом розгляду у справі №160/8676/24 за позовом ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №160/8676/24 позовні вимоги задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 (форма «В4»), яким позивачу зменшено від`ємне значення суми ПДВ за податковою декларацією № від 20.07.2023 на суму 13 949 833,00 грн. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2025 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З урахуванням приписів частини другої статті 255 та частини першої статті 325 КАС України суд зазначає, що судові рішення у справі №160/8676/24 набрали законної сили 11.11.2025 р.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Частиною четвертою статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, за приписами підпункту 60.1.4 пункту 60.1 та пункту 60.5 статті 60 ПК України рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що судовим рішенням у справі №160/8676/24, яке набрало законної сили, підтверджено протиправність та скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 (форма «В4») на суму 13 949 833,00 грн, яке слугувало підставою (фактичною та правовою передумовою) для прийняття оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення від 22.04.2024 № (форма «В4») у відповідній частині.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За таких обставин правове значення для оцінки доводів відповідача має саме факт звернення позивача до суду з відповідним позовом, а не процесуальні наслідки, що могли настати на окремій стадії прийняття позовної заяви до розгляду (зокрема залишення без руху з наданням строку для усунення недоліків).

Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №160/8676/24 позовну заяву залишено без руху та надано 10-денний строк для усунення недоліків (доплати судового збору). Позивач у визначений строк недоліки усунув. Надалі ухвалою від 22.04.2024 відкрито провадження у справі №160/8676/24 та призначено підготовче судове засідання.

У цій частині суд враховує, що залишення позовної заяви без руху є процесуальним механізмом усунення недоліків позовної заяви та саме по собі не свідчить про відсутність факту звернення до суду. Залишення позовної заяви без руху не тотожне поверненню позовної заяви, не зумовлює необхідності повторного звернення до суду та не нівелює правових наслідків подання позову.

Отже, твердження відповідача про те, що у зв`язку із залишенням позову без руху грошове зобов`язання за податкове повідомлення-рішення від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18 на 13 949 833 грн слід вважати узгодженим, не ґрунтується на приписах абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 ПК України та не узгоджується з положеннями процесуального закону.

Крім того, сам відповідач у відповіді на заперечення підтверджував обізнаність про факт судового оскарження позивачем податкових повідомлень-рішень за попередні періоди. Відтак контролюючий орган, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, мав ураховувати правовий статус відповідних сум як таких, що є предметом судового оскарження, а отже неузгоджених у розумінні пункту 56.18 статті 56 ПК України.

Суд також бере до уваги конституційний принцип законності, закріплений у статті 19 Конституції України, за яким органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відтак контролюючий орган не вправі довільно тлумачити приписи пункту 56.18 статті 56 ПК України, яке фактично ототожнює залишення позову без руху до відсутності звернення до суду.

Окремо суд оцінює доводи позивача про порушення відповідачем меж камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 75.1.1 статті 75 ПК України, камеральною є перевірка, що проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних відповідних інформаційних систем (зокрема системи електронного адміністрування ПДВ, ЄРПН, даних митних декларацій тощо). При цьому норма визначає перелік питань, які можуть бути предметом камеральної перевірки.

Фактично, приймаючи оскаржене податкове повідомлення-рішення, відповідач поклав у його основу правові наслідки та висновки, що випливали з податкового повідомлення-рішення від 14.11.2023 №1012/32-00-07-04-18, яке на момент прийняття оскаржуваного рішення перебувало у процедурі судового оскарження, а в подальшому визнане судом протиправним та скасоване. За таких обставин використання контролюючим органом висновків і наслідків неузгодженого, а згодом скасованого рішення при вирішенні питання щодо показників податкової звітності за інший звітний період не узгоджується з приписами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, принципом законності діяльності суб`єкта владних повноважень та вимогами правової визначеності.

Отже, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 № (форма «В4») прийняте за відсутності належних правових підстав, із неправильним застосуванням норм Податкового кодексу України та з використанням правових наслідків неузгодженого, а надалі скасованого рішення контролюючого органу, у зв`язку з чим є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

В силу принципу пропорційності втручання в право особи безперешкодно користуватися та розпоряджатися своїм майном можливе лише за умови дотримання «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

За таких обставин, неузгодженість дій органів державної влади або невиконання державними органами та їх посадовими особами своїх безпосередніх обов`язків не повинно тягнути за собою покладення на суб`єкта господарювання надмірних обов`язків або інших несприятливих наслідків.

З урахуванням наведеного суд вважає позовні вимоги ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об`єктивних доводів та не надано належних доказів наявності в діях Позивача ознак порушення податкового законодавства. Тобто, Відповідачем не доведено правомірності оскарженого податкового повідомлення - рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» (49074, м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 9, каб. 40; ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (; 49031, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, 57) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22 квітня 2024 року № (форма В4).

Стягнути зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (; 49031, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, 57) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГЕТИК?ДНІПРО» (49074, м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 9, каб. 40; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 21196 ( двадцять одна тисяча сто дев`яносто шість) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Царікова