Справа № 483/1569/25
Суддя: Рак Л. М.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1569/25
Провадження № 2-а/483/25/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) предметом якого є визнання протиправною та скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 1088 від 17 липня 2025 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Свої вимоги, позивач обґрунтував тим, що вказаною постановою, його було притягнуто до адміністративної відповідальності, під час дії особливого періоду, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за порушення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». При цьому, позивач посилається на те, що він не був присутній під час розгляду матеріалів та складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки йому не було відомо ні про факт складання щодо нього будь-яких протоколів, ні про дату, час та місце їх розгляду. Будь-яких повідомлень про його виклик або про розгляд справи він не отримував. Лише 12 листопада 2025 року через мобільний застосунок «Дія» він отримав повідомлення про відкриття виконавчого провадження № 79521422, що здійснюється на підставі оскаржуваної постанови від 17 липня 2025 року. Саме з цього повідомлення він уперше дізнався про існування постанови, винесеної щодо нього. Отже, можливість ознайомитися зі змістом оскаржуваної постанови у нього з`явилася лише 12 листопада 2025 року. До цього моменту він не мав жодної інформації про винесення будь-якого рішення, його зміст чи обставини складання матеріалів справи. З оскаржуваною постановою № 1088 по справі про адміністративне правопорушення від 17 липня 2025 року він не згоден у зв`язку з тим, що вона винесена із порушенням законодавства та його прав і законних інтересів, а також вона є необґрунтованою, не містить належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних його дій та порушення ним мобілізаційного законодавства. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 11 липня 2024 року о 17 год. 04 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 його було доставлено співробітниками Національної поліції України та виявлено, що він повинен був з`явитися 30 червня 2025 року о 09:30 до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці № 3975683 від 18 червня 2025 року, але у вказаний строк він не прибув без поважних причин, чим порушив вимоги п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3544-ХІ від 21.10.1993, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП під час дії особливого періоду. При цьому позивач посилається, що за його присутності жодного протоколу, на підставі якого була винесена оскаржувана постанова, не складалося та йому належним чином не повідомлялося про розгляд щодо нього будь-яких протоколів. Частиною 1 статті 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Згідно з частиною 7 вказаної статті адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст.ст. 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Вчинене порушення, як зазначено в протоколі, було виявлено 11 липня 2024 року, тобто в день, коли його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 та було встановлено, що він не з`явився за повісткою, оскаржувану постанову стосовно нього відповідачем було винесено 17 липня 2025 року, тобто поза межами строку, визначеного у ч. 7 ст. 38 КУпАП, для накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Крім того, оскаржувана постанова не містить чіткого викладу обставин, що нібито ним були вчинені, в ній не зазначено, на підставі яких доказів суб`єкт владних повноважень дійшов висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення, тобто вона не містить достатніх відомостей та належних доказів того, що він не перебував на військовому обліку, а також у оскаржуваній постанові не міститься жодних відомостей та доказів надсилання чи отримання ним повістки про необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вважає, що оскаржувана постанова ґрунтується на припущеннях, на відсутності обґрунтованості складення протоколу, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, та відсутності доказів порушення ним норм мобілізаційного законодавства, а отже не містить підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності та крім того, строк притягнення його до адміністративної відповідальності закінчився, тому адміністративна справа підлягає закриттю. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1088 від 17.07.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, провадження у справі просив закрити та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. Крім того, позивач просив поновити пропущений процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

18 листопада 2025 року судом постановлено ухвалу, якою позивачу поновлено строк для звернення до суду з адміністративним позовом, прийнято його до провадження, а відповідачу надано строк для подання до суду відзиву на адміністративний позов (а.с. 25).

26 листопада 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги позивача є необґрунтованими, помилковими та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, посилаючись на те, що 11 липня 2025 року о 17 год. 04 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 був доставлений співробітниками Національної поліції України громадянин ОСОБА_1 , який повинен був з`явитися по повістці № 3975683 від 18 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09 год. 30 хв. 30 червня 2025 року, але у вказаний строк без поважних причин не з`явився. Крім того, відповідачем зазначено, що в постанові наявна технічна описка, а саме у тексті постанови помилково зазначену дату «11 липня 2024 року» коли було доставлено ОСОБА_1 до ТЦК та СП, замість правильної дати 11 липня 2025 року, яка має виключно технічній характер та не впливає на зміст і законність прийнятого рішення, а також по тексту постанови №1088 зрозуміло, що позивач не з`явився по повістці № 3975683 від 18 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 30 червня 2025 року о 09 год. 30 хв., тобто події мали місце саме в 2025 році, а не в 2024 році. З приводу не отримання позивачем повістки відповідачем зазначено, що відповідний вид повісток, яку було направлено позивачу, формується автоматично, друкується та направляється АТ «Укрпошта» на адресу військовозобов`язаних. (Відповідно до п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направлення їх військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового з в`язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі). Опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення є за своєю суттю зворотною частиною повістки, де вказано, що він є саме до повістки № 3975683 від 18 червня 2025 року. Шляхом аналізу відомостей з конверту, а саме номеру відправлення, адресата та адресанта у сукупності з повісткою, встановлено, що на адресу позивача відповідним поштовим направленням надсилалася саме повістка № 3975683 від 18 червня 2025 року. І саме повернення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за адресою» у довідці Ф.20, завіреною підписом працівника АТ «Укрпошта», на адресу відповідача відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, є одним із видів належного підтвердження оповіщення військовозобов`язаного, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, а тому позивач, з урахуванням вищенаведених норм, був належним чином оповіщений про його виклик, тобто відповідач виконав усі дії щодо належного оповіщення позивача і той факт, що позивач не отримав кореспонденцію, надіслану йому на зареєстровану адресу місця проживання, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права військовозобов`язаного були порушені. Нормами вказаного Порядку № 560, прийнятого на виконання ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закладено презумпцію обізнаності військовозобов`язаного у разі надіслання повісток підрозділами ТЦК та СП за зареєстрованим (зазначеним військовозобов`язаним) місцем проживання. Посилаючись на те, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності в передбачений законом спосіб, без порушення норм процесуального права, а зазначені позивачем порушення з боку ІНФОРМАЦІЯ_4 норми права при притягненні його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП спростовуються зазначеними вище обставинами та матеріалами справи, відповідач просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій крім того, зазначив, що позов підтримує та просить про його задоволення.

Відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та крім того, в ньому зазначив, що в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі, заперечення по справі викладено у відзиві.

Дослідивши позовну заяву та відзив на неї, а також наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку діям та рішенням суб`єкта владних повноважень, суд, відповідно до ст. 2 КАС України, має встановити: чи вчинені/прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Надалі, воєнний стан був неодноразово продовжений і Верховна Рада України щоразу їх затверджувала відповідними законами та він діє станом на дату прийняття рішення у даній справі.

Водночас, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022 року N 2105-IX, оголошено проведення загальної мобілізації. Згідно з цим Указом призову на військову службу за мобілізацією підлягають військовозобов`язані та резервісти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 № 2232-XII (далі Закон N 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Статтею 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них Укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.93 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (ст. 1 Закону № 3543-XII).

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону № 3543-XII з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно зі ст. 17 Закону України від 06.12.91 № 1932-XII «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим № 1487 від 30.12.2022р.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням, наданим у Законі України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, за яке передбачено накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з постановою № 1088 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 17 липня 2025 року винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 11 липня 2024 року о 17 год. 04 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 був доставлений співробітниками Національної поліції громадянин ОСОБА_1 та виявлено, що він повинен був з`явитися 30 червня 2025 року о 09:30 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці № 3975683 від 18 червня 2025 року, але у вказаний строк не прибув без поважних причин, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Цією постановою на позивача ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 17000 грн. (а.с. 6).

У своєму відзиві на позовну заяву, представник відповідача визнав, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 допущено технічну описку при зазначенні дати коли було доставлено останнього до ІНФОРМАЦІЯ_4 та помилково зазначено «11 липня 2024 року» замість правильної дати «11 липня 2025 року».

Відповідно до «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560 кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі-QR-код) (п.30-1). QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням. Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.

У разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису (п. 30-3).

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання, повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення (п. 34).

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання (п. 41).

З копії повістки виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) № 3975683 від 18 червня 2025 року, яка долучена представником відповідача до відзиву, вбачається, що її виписано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) 30 червня 2025 року о 09:30 год. для уточнення даних (а.с. 32).

Разом з тим, доказів направлення вказаної повістки з зазначенням номеру відправлення про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на 30 червня 2025 року о 09:30 год. суду не надано.

З наданої відповідачем копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 318 та копії поштового конверта з довідкою про причини повернення на якій маються відмітки про повернення Судової повістки/повістки ТЦК через відсутність адресата за вказаною адресою, вбачається, що дата подання рекомендованого листа 25 червня 2025 року, адресату: ОСОБА_1 , поштова адреса: АДРЕСА_1 , найменування відправника: ОСОБА_3 (а.с.33).

Проте, згідно з паспортними даними зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 (а.с. 17-20).

При цьому відповідачем не надано відомостей про зміну місця проживання позивача ОСОБА_1 за його облікованими даними на адресу: АДРЕСА_1 за якою було направлено вказано вище повістку.

Крім того, як вбачається з трекінгу з сайту АТ «УКРПОШТА» від 22 грудня 2025 року поштове відправлення № 318 було прийнято: 57515 с. Чорноморка Україна 25 червня 2025 року; прибуло до відділення: 57515 с. Чорноморка Україна 01 липня 2025 року; повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою): 57515 с. Чорноморка Україна 01 липня 2025 року; повернення, вручено одержувачу: 57515 с. Чорноморка Україна 01 липня 2025 року (а.с. 42).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 викликався повісткою № 3975683 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09 год. 30 хв. 30 червня 2025 року, яка була відправлена 25 червня 2025 року приватною особою ОСОБА_3 рекомендованим поштовим відправленням за № 318, проте лише 01 липня 2025 року поштове відправлення прибуло до відділення: 57515 с. Чорноморка Україна, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не міг бути обізнаний про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 саме на 30 червня 2025 року.

Доказів направлення повістки про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) саме 30 червня 2025 року о 09:30 год. за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , суду не надано.

Надані до суду відповідачем копія конверту з поштовим відправленням № 030 за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_1 та список рекомендованих листів ф.103 (а.с. 34,35) не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки список складено 18 серпня 2025 року, печатка на конверті про відправлення листа містить дату 20 серпня 2025 року, тобто поштове відправлення № 030 направлялось вже після винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 17 липня 2025 року.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не встановлено належними, допустимими та достатніми доказами наявності в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, а адміністративний позов задоволенню в повному обсязі.

Положеннями статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 241-243, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову № 1088 від 17 липня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. в рахунок повернення судового збору.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: