Справа № 292/1236/25
Суддя: Лотуга В. Ф.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1236/25
Номер провадження 2-а/292/21/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року с-ще Пулини

Пулинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Лотуги В.Ф., з участю секретаря судового засідання Володіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивуючи його тим, що у 20 числах лютого 2025 року до нього зателефонували працівники поліції та повідомили, що він перебуває у розшуку, а тому необхідно з"явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25.02.2025 по прибуттю до ТЦК та СП відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме - за нез`явлення за викликом, який було надіслано засобами поштового зв`язку.

Згідно повістки, йому необхідно було зв"явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 10.12.2024, однак жодних викликів, повісток чи повідомлень на його поштову адресу не надходило.

У матеріалах, які знаходяться у ТЦК та СП наявне поштове повідомлення з відміткою листоноші "Адресат відсутній за вказаною адресою", що слугувало його поверненню відправнику та є належним оповіщенням.

25.02.2025 надав пояснення та зазначив, що будь-яких повісток не отримував, про те, що перебуває у розшуку не знав.

Після отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 25.02.2025 його було направлено на проходження ВЛК.

Виклик до ТЦК та оголошення його в розшук з подальшим складанням протоколу є передчасним, адже він згідно ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист", мав час до червня 2025 року пройти військово-лікарську комісію.

Після проходження 25.02.2025 ВЛК, його було визнано придатним до військової служби та 26.02.2025 повідомлено про призов на військову службу до Збройних Сил України під час загальної мобілізації, згідно якого він мав прибути цього ж дня на 17 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З даним висновком ВЛК він не був згідний, оскільки має ряд захворювань, а проходження військово-лікарської комісії 25.02.2025 відбулося поверхнево з працівниками ТЦК, які переважно самі, без його присутності, заходили до лікарів та виносили вже готові висновки про придатність.

Про недійсність та невідповідність довідки ВЛК від 25.02.2025 свідчить і витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів, рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю №7031/25/911/ВТ від 20.08.2025, згідно якого йому з 29.07.2025 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання у зв`язку з наявною патологією ЦНС та ОРА, що обмежує здатність до пересування та трудової діяльності помірного ступеню.

Оскільки 26.02.2025 він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому йому було повідомлено, що відносно нього буде заведено кримінальну справу та розгляд даного протоколу вже є не актуальним та розглядатися не буде, оскільки у подальшому він понесе кримінальну відповідальність.

Саме з цих підстав він не з`явився 05.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

12.03.2025 заяву про вчинене ним правопорушення передбаченого ст.336 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) під №0000028.

Під час слідства він неодноразово був у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , також після отримання групи інвалідності, йому на підставі п.2 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період до 20 серпня 2026 року, як особі з інвалідністю 3-ї групи.

Жодних постанов щодо накладення на нього адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, за цей час вручено не було.

Про наявність постанови дізнався коли банківські картки заблокували. На наступний день - 28.10.2025 звернувся до Хорошівського відділу державної виконавчої служби для отримання копії постанови, що міститься у виконавчому провадженні.

Згодом, 12.11.2025 на його поштову адресу надійшов лист, який містив постанову про відкриття виконавчого провадження, а 13.11.2025 начальником Хорошівського ВДВС було надано відповіді на його заяву з копією постанови №6/80 від 05.03.2025.

З дня винесення постанови № 6/80 - 05.03.2025 йому працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та працівниками 6 відділу, не вручалась копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та навіть не повідомлено, що така постанова винесена.

Дії працівників ТЦК на СП призвели до порушення всіх допустимих строків вручення копії постанови, що у подальшому позбавило його права на захист, який полягає у своєчасному оскарженню постанови.

Неправомірні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також 6 відділу призвели до порушення строків на оскарження постанови, що сприяє у подальшому накладення штрафу у подвійному розмірі.

Також, відповідачем порушені строки пред`явлення постанови до виконання, а саме - з моменту винесення постанови № 6/80 від 05.03.2025 минуло 6 місяців, замість зазначених у постанові 3-х місяців.

Вважає дії відповідача неприпустимими та неправомірними, а винесену постанову №6/80 від 05.03.2025 незаконною, такою яка містить недостовірну інформацію, оскільки йому не було вручено повідомлення за яким він мав з`явитися до ТЦК, місце реєстрації та проживання не покидав, після розгляду протоколу неодноразово був присутнім у ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак копії постанови так і не отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 неправомірно притягнув його до відповідальності, оскільки повістка не була вручена належним чином, як і не було вручено копії постанови про притягнення до адміністративної

Враховуючи наведене, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №6/80 від 05.03.2025, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Ухвалою суду від 24.11.2025 поновлено пропущений з поважних причин встановлений законом процесуальний строк звернення до суду позивачу ОСОБА_1 з адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

08.12.2025 до суду від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, оскільки позовна заява є безпідставною та необґрунтованою. З матеріалів справи видно, що у відповідності до вимог ч.2 п.41 Порядку вважається, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщеним про виклик до шостого відділу ЖРТЦК. Представником АТ "Укрпошта" на поштовому відправленні, адресованому позивачу, проставлено відмітку "Адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується довідкою про причини повернення та додатково трекінгом Укрпошти про статус відстеження, та зазначений лист з повісткою повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, ОСОБА_1 , під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`являтися за викликом до ТЦК та СП, порушуючи вимоги абз.2 ч.1 ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", п.23, 24 Порядку №560, не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк визначений в повістці, протягом трьох днів від визначених у повістці дати та часу прибуття, не повідомив про причини неявки, окрім того в подальшому не прибув в строк, що не перевищує сім календарних днів. Таким чином, своїми діяннями (бездіяльністю) позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Під час розгляду справи на підставі наявних доказів, начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 прийшов до висновку, що факт оповіщення позивача про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 та факт неприбуття за даною повісткою доведено. А тому в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його і було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Твердження позивача про нібито неотримання ним повістки, зазначеної в оскаржуваній постанові, не може вважатися належним доказом порушення його прав. ТЦК та СП виконали свій обов`язок щодо направлення повістки за місцем проживання військовозобов`язаного та працівники поштового зв`язку також належним чином виконали свої обов`язки щодо вручення рекомендованого листа: кореспонденція повернулася до ТЦК та СП з правильно оформленим повідомленням та довідкою про причини повернення, що містить передбачені чинним законодавством відмітки про здійснення всіх необхідних дій з доставки. Твердження позивача, що на момент складання протоколу він не мав обов`язку проходити військово-лікарську комісію, є юридично некоректними, не стосуються предмету спору та жодним чином не впливають на законність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Доводити позивача про те, що працівники ТЦК та СП повідомили, що у зв`язку з направленням повідомлення щодо вчинення ним кримінального правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядатися не буде є безпідставними, недоведеними, не підтверджуються жодними доказами. Доводи позивача про наявність у нього відстрочки не мають братися до уваги, оскільки відстрочка на строк до 20.08.2026, на яку посилається позивач, оформлена ним у вересні 2025 року, тобто вже після формування та надсилання йому повістки, складання протоколу та винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. Як і групу інвалідності, яка дає право на відстрочку, встановлено лише 05.09.2025. Окрім того наявність відстрочки не звільняє позивача від виконання обов`язку - з`являтися за викликом до відповідного ТЦК та СП (відділу ТЦК та СП). Також, строк пред`явлення оскаржуваної постанови до виконання пропущено не було. Позивач будучи ознайомлений з інформацією про дату, час і місце розгляду справи, отримавши копію протоколу, з власної ініціативи не прибув на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_6 , тому його права не були порушені, про притягнення до адміністративної відповідальності та винесення постанови був обізнаний. Також те, що постанова йому не надходила, не змінює суті справи, оскільки з моменту складання протоколу позивач достеменно знав, що відносно нього відкрито справу про притягнення до адміністративної відповідальності. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі

Від позивача та відповідача будь-яких заяв та клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі ст.5 КАС України вбачається, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях. Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що 05 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову №6/80 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

За змістом постанови №6/80 від 05.03.2025, ОСОБА_1 , як такий, що ухилявся від виконання військового обліку, був розшуканий та доставлений (супроводжений) органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Під час розгляду матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 за адресою місця проживання засобами поштового зв"язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення надіслано повістку №1461972 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.12.2024. Належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується довідкою про причини повернення рекомендованого повідомлення та відповідно до трекінгу про статус відстеження АТ "Укрпошта" зазначено - "одержувач відсутній за вказаною адресою". ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказав, що повістку від Укрпошти не отримував. На розгляд справи ОСОБА_1 не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом отримання другого примірника протоколу особисто під підпис. Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув на засідання, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, при розгляді справ за ст.210-1 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов"язковою, тому справу розглянуто за його відсутності. На момент складання постанови ОСОБА_1 не оспорив допущене порушення шляхом надання підтверджуючих документів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення. Отже, ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`являтися за викликом до ТЦК та СП, порушуючи вимоги ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ст.ст.23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, не з"явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк визначений в повістці, протягом трьох днів від визначених у повістці дати та часу, не повідомив про причини неявки, окрім того в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк, що не перевищує сім календарних днів. Своїми умисними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

У постанові зазначено, що її копію надіслано поштовим оператором "Укрпошта", однак дата такого направлення відсутня.

Відповідно до протоколу №6/80 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 25.02.2025, складеного ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25.02.2025 о 12 год. 04 хв., ОСОБА_1 , як такий, що ухилився від виконання військового обов`язку, був розшуканий та доставлений (супроводжений) органами Національної поліції відповідно до звернення №Е921873 від 20.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_7 з метою притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Встановлено, що ОСОБА_1 засобами поштового зв"язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення за адресою місця проживання надіслано повістку №1461972 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.12.2024. Належним підтвердженням оповіщення ОСОБА_1 про виклик є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується довідкою про причини повернення рекомендованого повідомлення та відповідно до трекінгу про статус відстеження АТ "Укрпошта" зазначено - "одержувач відсутній за вказаною адресою". Оскільки, ОСОБА_1 належним чином оповіщений, проте у визначений час по повістці не з"явився та про наявність поважних причин неявки не повідомив. Тому до встановленого порядку направлено звернення до органів Національної поліції про розшук і доставку. Отже, ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк визначений в повістці, протягом трьох днів від визначених у повістці дати та часу прибуття, не повідомив про причини неявки, окрім того в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк, що не перевищує сім календарних днів. Таким чином, своїми діями (бездіяльністю) порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 у поясненнях зазначив, що повістку від Укрпошти не отримував. Другий примірник протоколу вручено ОСОБА_1 .

Згідно карти медичного огляду військовозобов"язаного від 03.03.2023 та довідки військово-лікарської комісії від 13.10.2023, ОСОБА_1 до військової служби тимчасово непридатний.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 14.11.2023, ОСОБА_1 обмежено придатний до військової служби; непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатний до служби в частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК, установах, організаціях, навчальних закладах.

З висновку лікаря терапевта від 25.02.2025, вбачається, що ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №7031/25/911/В від 20.08.2025, ОСОБА_1 з 29.07.2025 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 №6/4846 від 05.09.2025, ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.2 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", визнаний в установленому порядку особою з інвалідністю3-ї групи (протокол №36 від 03.09.2025), на строк до 20.08.2026.

Згідно довідки №1108 від 30.10.2025, виданої Стрибізьким старостинським округом №1 Курненської сільської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно зареєстрований та постійно проживає по АДРЕСА_2 .

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №79392270 від 20.10.2025 державного виконавця Хорошівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, відкрито виконавче провадження з виконання постанови №6/80, виданої 05.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34 000 грн.

Відповідно до вироку Пулинського районного суду Житомирської області від 30.10.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік 4 місяці з покладенням до виконання визначених обов"язків.

Згідно повістки №1461972 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_3 ) від 27.11.2024, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), належить з"явитися 10.12.2024 о 09:00 год. для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаною адресою.

Відповідно до опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення №122 АТ "Укрпошта" на ім"я ОСОБА_1 , копії конверту, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та довідки про причини повернення/досилання, 27.11.2024 ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_3 , відправлено повістку. Поштове відправлення №122 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. На довідці про причини повернення проставлена дата 11.12.2024.

Із відстеження поштового відправлення №122, вбачається, що поштове відправлення прийнято - 30.11.2024 в м.Київ, 01.12.2025 прибуло до логістичного центру (м.Житомир), 04.12.2024 - до логістичного центру (м.Звягель) та 11.12.2024 повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, вручено за довіреністю - 19.12.2024.

Згідно інформації про розшук ОСОБА_1 , останній оголошений в розшук 20.12.2024, у зв`язку з неприбуттям за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці (ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"). Розшук здійснювало відділ поліції №1 (м.Житомир) Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до довідки про доставлення громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.02.2025, ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 25.02.2025 о 12:04, за порушення ВО.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_6 №6/5119 від 19.09.2025 та відстеження рекомендованого листа АТ "Укрпошта" №184, ОСОБА_1 поінформовано про те, що в ІНФОРМАЦІЯ_9 за результатами розгляду справи про притягнення його до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесено постанову №6/80 від 05.03.2025, направлено на його адресу її копію, роз`яснено порядок сплати штрафу та відповідальність за несплату. Відправлення не вручено одержувачу у зв"язку з відсутністю за вказаною адресою.

10.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_10 надіслано Хорошівському ВДВС у Житомирському районі Житомирської області копію постанови від 05.03.2025 №6/80 для примусового виконання в частині стягнення штрафу щодо ОСОБА_1 .

Згідно ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи зокрема про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (стаття 210-1). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно частин 7, 8 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують зокрема районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки спрямовується Міністерством оборони України.

У частині 3 ст.210-1 КУпАП визначена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно ч.1 ст.210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до положень інших нормативно-правових актів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закон України "Про оборону України", Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 №560, "Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затверджений постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Таким чином, з 24 лютого 2022 року на всій території Україні триває особливий період.

Вручення повісток, їх отримання та обов`язок з`явитися за отриманою повісткою врегульовано положеннями Законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560.

Відповідно до пункту 40 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (в редакції на час вчинення оскаржуваних дій), під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото - та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Згідно підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. №270, рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

У позовній заяві позивач підставою незаконності прийнятого оскаржуваного рішення зазначає те, що він не був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 10.12.2024, оскільки повістка йому не вручалася і він її не отримував. Аналогічні доводи позивача містяться в протоколі №6/50 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 25.02.2025.

Згідно п.41 наведеного Порядку належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повісткою викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 10.12.2024, яка направлялась позивачу на його зареєстровану адресу місця проживання: АДРЕСА_3 .

Згідно відстеження поштового відправлення №122, поштове відправлення прийнято - 30.11.2024 в м.Київ, 01.12.2024 прибуло до логістичного центру (м.Житомир), 04.12.2024 - до логістичного центру (м.Звягель) та 11.12.2024 повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, вручено за довіреністю - 19.12.2024.

У довідці про причину повернення відправлення проставлена дата 11.12.2024.

З відстеження трекінгу "Укрпошти" та довідки, не вбачається коли рекомендований лист з повісткою на ім`я ОСОБА_1 прибув у пересувне відділення №12053 села Грузливець, лише зазначено, що 04.12.2024 прибув до логістичного центру м.Звягель та 11.12.2024 був повернутий відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до інформації з сайту Укрпошти про роботу пересувного відділення №12053 в с.Грузливець Житомирського району Житомирської області, обслуговування відбувається щосереди з 1 по 9 та 26 по 31 з 09:15 - 10:15, з 10 по 25 з 09:15 - 10:45.

Згідно календарних дат на грудень 2024 року, 04 та 11 грудня, припадали на середу, тобто у ці дні працювало пересувне відділення № 12053 в с. Грузливець.

У середу - 04.12.2024 поштове відправлення з повісткою для ОСОБА_1 прибуло лише до логістичного центу м.Звягель, а вже наступної середи - 11.12.2024 пересувним відділенням №12053 повернуто відправнику з проставленням відмітки про відсутність адресата за вказаною адресою.

Отже, поштове відправлення з повісткою на ім`я ОСОБА_1 перебувало у пересувному відділенні №12053 лише один робочий день - середу 11.12.2024 і цього ж дня повернуто відправнику, що призвело до порушення п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. №270

Згідно повістки, позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.12.2024, а відмітка у відправленні про "відсутність адресата за вказаною адресою" проставлена 11.12.2024, тобто по спливу строку визначеного у повістці для явки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За таких обставин ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку не був належним чином оповіщений про виклик і відповідно у нього не виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

При винесенні оскаржуваної постанови, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 порушено ст.ст.251, 252, 280 КУпАП, оскільки всебічно, повно та об`єктивно не досліджено всі обставини справи та подані докази, і не з`ясовано чи вчинено ОСОБА_1 інкриміноване адміністративне правопорушення.

При прийнятті оскаржуваного рішення, залишено поза увагою те, що наявними у справі доказами не спростовані доводи ОСОБА_1 щодо неналежного оповіщення його, як військовозобов`язаного, про виклик до шостого ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.12.2024, як передбачено пунктом 41 Порядку.

При розгляді справи, судом не встановлено, а відповідачем не доведено порушення ОСОБА_1 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", що виключає його відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд вважає, що складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, що відповідає і позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.10.2019 по справі №357/10134/17, а тому подібні постанови підлягають скасуванню.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях. Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17).

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які безсумнівно підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують доводи позивача, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини трактуються на користь особи відносно якої складена постанова, оскільки наявні у справі докази, не дають підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , а тому постанову по справі про адміністративне правопорушення №6/80 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 05.03.2025 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 257-263, 286, 293 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №6/80 від 05.03.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_11 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , знаходиться в м.Житомирі, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 .

Суддя В.Ф. Лотуга