Справа № 380/923/25
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 рокусправа № 380/923/25 м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/923/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області, в якому із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:

- визнати протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області щодо повернення без виконання ОСОБА_1 виконавчих листів по справі № 200/8714/20-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 12.04.2021 та по справі № 200/18697/21, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 20.10.2023, направлених на виконання заявою від 01.11.2024;

- зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області прийняти на виконання виконавчі листи по справі № 200/8714/20-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 12.04.2021 та по справі № 200/18697/21, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 20.10.2023;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.01.2021 по справі № 200/8714/20-а стягнуто з Управління праці і соціальних питань Донецької міської ради на користь позивачки нараховану, але не виплачену заробітну плату за період серпень, жовтень, листопад 2014 року у загальному розмірі 11947,43 грн. Судове рішення набрало законної сили 16.02.2021.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2022 по справі № 200/18697/21 стягнуто з Управління праці і соціальних питань Донецької міської ради на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11764,24 грн. Судове рішення набрало законної сили 26.12.2022.

З метою здійснення виконання вказаних судових рішень позивачем отримано виконавчі листи та направлено їх для здійснення виконання до Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області.

Листом від 11.11.2024 вих. № 02-29-10/472 відповідач повернув позивачу без виконання виконавчі листи по справах № 200/8714/20-а та № 200/18697/21. Своє дії відповідач обґрунтовує тим, що боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства.

Водночас, за даними Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів боржник за виконавчими листами по справах № 200/8714/20-а та № 200/18697/21 - Управління праці і соціальних питань Донецької міської ради є розпорядником бюджетних коштів станом на 01.01.2025. Зазначене підтверджується витягом з Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів.

Враховуючи, що Управління праці і соціальних питань Донецької міської ради () є розпорядником бюджетних коштів станом на 01.01.2025 твердження відповідача про відсутність відкритих рахунків у боржника в органах Казначейства є сумнівним.

Обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Позивачка не має можливості скористатись іншим механізмом здійснення виконання судових рішень по справах № 200/8714/20-а та № 200/18697/21, а ні ж виконанням через органи Казначейства. Відповідно дії відповідача щодо повернення виконавчих документів без виконання нівелюють право позивача ефективний судовий захист.

Представник позивачки в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення та докази, просив позов задоволити повністю.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що правовою підставою функціонування Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області є Конституція України, Бюджетний кодекс України, Положення про Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області та інші нормативно-правові акти.

Позивач вважає протиправним повернення без виконання відповідачем виконавчого листа по справі №200/8714/20-а виданого Донецьким окружним адміністративним судом 12.04.2021 року та виконавчого листа по справі №200/8714-20-а виданого Донецьким окружним адміністративним судом 20.10.2023 року.

Зазначені виконавчі листи були повернуті відповідачем без виконання відповідно до п.п. 3 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (зі змінами), орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Позивач також вважає сумнівним відсутність відкритих рахунків боржника Управління праці і соціальних питань Донецької міської ради () в органах казначейства.

Боржник Управління праці і соціальних питань Донецької міської ради () станом на 30.01.2025 року не має жодного відкритого рахунку в органах Казначейства, що підтверджується копіями електронного повідомлення-відповіді щодо взяття на облік/закриття рахунку платника податків в органі державної податкової служби, а саме реєстраційні рахунки боржника Управління праці і соціальних питань Донецької міської ради () були закриті в наступні періоди: рахунок 3354 - 28.01.2014, рахунок НОМЕР_1 - 28.01.2014, рахунок НОМЕР_2 - 19.03.2018, рахунок НОМЕР_3 - 19.03.2018, рахунок НОМЕР_4 - 10.12.2018.

Варто зазначити, що боржник по справі не є органом державної влади (має організаційно правову форму орган місцевого бюджету), що зумовлює не розповсюдження приписів Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» в частині гарантування виконання судових рішень» в частині гарантування виконання рішення суду коштами державного бюджету. За змістом ст. 7 Бюджетного кодексу України, державний бюджет України та місцеві бюджети є самостійними, держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов`язання органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування.

Відповідач подав клопотання про розгляду справи без участі його представника.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 27.01.2025 у даній справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

11.11.2024 відповідач листом за № 02-29-10/472 повернув позивачці без виконання виконавчі листи, в якому зазначено:

«Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області розглянуло Вашу заяву від 01.11.2024 № б/н та повертає без виконання виконавчий лист Донецького окружного адміністративного сулу виданий 12.042021 року у справі №200/8714/20-а про стягнення з Управління праці і соціальних питань Донецької міської ради на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період серпень, жовтень, листопад 2014 року у загальному розмірі 11947,43 грн. та виконавчий лист Донецького окружного адміністративного сулу виданий 20.10.2023 року у справі №200/18697/21 про стягнення з Управління праці і соціальних питань Донецької міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11764,24 грн.

Відповідно до п.п. 3 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетні або боржників, затвердженого постановок) Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (зі змінами), орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли божник немає відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Додаток:

1. Виконавчий лист Донецького окружного адміністративного суду виданий 12.04.2021 року у справі №200/871420-а.

2. Виконавчий лист Донецького окружного адміністративного суду виданий 20.10.2023 року у справі №200/18697/21.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірні дії відповідача щодо повернення без виконання відповідних виконавчих листів протиправним та таким, що порушують її законні права та інтереси, як наслідок просить зобов`язувати відповідача вчинити певні дії.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачкою про протиправність спірних дій з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 р. № 215, встановлено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно із п. 2 цього ж Положення, Казначейство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також дорученнями Кабінету Міністрів України і Міністра фінансів.

Згідно із п.п. 2 п. 4 цього ж Положення, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку:

- здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства.

здійснює відкриття і закриття рахунків в національній валюті, проводить операції на рахунках, формує та видає виписки з рахунків;

- здійснює платежі за дорученнями розпорядників та одержувачів бюджетних коштів відповідно до законодавства, в тому числі платежі, пов`язані з виконанням зобов`язань, взятих під державні та місцеві гарантії.

Згідно із п.п. 3 п. 4 цього ж Положення, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду

Згідно із п.п. 5 п. 4 цього ж Положення, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку обслуговує кошти фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, інших клієнтів та кошти єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно із п.п. 20-2 п. 4 цього ж Положення, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує адміністрування та функціонування єдиної платформи системи обслуговування бюджетів, системи дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства Казначейство», автоматизованої системи подання електронної звітності клієнтами Казначейства;

Таким чином, відповідач згідно покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку по суті обслуговує лише кошти клієнтів, тобто осіб які мають відкриті рахунки в такій установі Державної казначейської служби.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45), визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно із п.п. 3 п. 9 цього ж Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Тобто, відповідач може здійснювати на підставі платіжної інструкції, списання коштів лише з рахунка Клієнта та у разі невиконання ним вимог законодавства України, а також, крім іншого, здійснювати безспірне списання коштів бюджетів, коштів лише з рахунка (рахунків) Клієнта відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року N 845.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 3 цього ж Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Щодо вказаної норми суд звертає увагу на спосіб виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника, це саме списання коштів з рахунків такого, відповідно безумовною підставою відповідного списання має бути відкритий рахунок саме боржника.

З матеріалів справи вбачається, що на момент зварення позивача до відповідача щодо стягнення з Управління праці і соціальних питань Донецької міської ради відповідних коштів, боржник не мав відкритих рахунків у відповідача.

Позивач вказаного не спростував жодними належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку предмету спору суд зазначає, що спірні дії відповідача про повернення виконавчих документів стягувачеві з підстав, що боржник немає відкритих рахунків в органі Казначейства є правомірними.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються аргументи позивача та враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

В И Р Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області (87555, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 85-А) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення цього Кодексу.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович