Справа № 160/7269/25
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2025 року

м. Київ

справа №160/7269/25

адміністративне провадження № К/990/54538/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2025 в адміністративній справі № 160/7269/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 24.12.2025 надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2025 в адміністративній справі № 160/7269/25.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації від 27.02.2025 №1070/ІПК/99-00-24-03-03 ІПК.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ», визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію ДПС України від 27.02.2025 року №1070/ІПК/99-00-24-03-03 ІПК і стягнуто з Державної податкової служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» про ухвалення додаткового рішення. Ухвалено додаткове рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано Державну податкову службу Україну надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2025 задоволено апеляційну скаргу Державної податкової служби України. Скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2025. У задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2025 задоволено апеляційну скаргу Державної податкової служби України. Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 скасовано. Відмовлено у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії про зобов`язання Державної податкової служби Україну надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина 3 статті 2 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною 6 статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним. Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 4 частини 4 статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження. Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами статті 257 КАС України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

Предметом розгляду у справі №160/7269/25 є вимоги про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України від 27.02.2025 №1070/ІПК/99-00-24-03-03 ІПК.

Суд першої інстанції, за результатами оцінки елементів спору у справі №160/7269/25, врахувавши вимоги статей 12, 257 КАС України, дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності та розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Третім апеляційним адміністративним судом зроблено висновок, що з огляду на відсутність в рішенні суду чітких висновків про порушення відповідачем норм податкового законодавства у спірних правовідносинах та того, що податкова консультація може бути недійсною лише з підстави її суперечності нормам або відповідного податку чи збору, оскільки Податковий кодекс України, як підставу для визнання недійсною податкової консультації, чітко визначає суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору, а також з огляду на те, що індивідуальна податкова консультація не є обов`язковою до застосування платником податків, оскільки не містить жодних управлінських висновків вчинити будь-які обов`язкові дії позивачу та не приписує який має обов`язок сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення вимог позивача у цій справі, наголошуючи при цьому на відсутність підстав вважати, що надана податкова консультація у даному спірному випадку у будь-який спосіб порушує права, свободи та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

Скаржником вказано, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України).

Також скаржником зазначено, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (пп. «в» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України).

Товариством з обмеженою відповідальність «ГАММА КОНСАЛТИНГ» вказано підставою касаційного оскарження постанов апеляційного суду п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, а саме неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. На думку скаржника, наразі відсутня уніфікований правовий висновок Верховного Суду щодо застосування ст. 21 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні», п. 167.2 ст. 167 та п. 170.14-1 ст. 170 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах, зокрема з наступних ключових питань:

1) Чи підлягає оподаткуванню за ставкою 5% згідно з п. 167.2 ст. 167 Податкового кодексу України щорічна оплачувана перерва гіг-спеціаліста, яка відповідно до умов гіг-контракту, є складовою винагороди гіг-спеціаліста?

2) Як співвідносяться між собою норми Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» та Податкового кодексу України в контексті регулювання відносин між резидентами Дія Сіті та гіг-спеціалістами? Який з зазначених нормативно-правових актів застосовується у випадку суперечностей між ними?

3) Чи відповідає принципу «належного урядування» та презумпції правомірності рішень платника податків (п. 4.1.4 Податкового кодексу України) ситуація, за якої податковий орган змінює свою офіційну позицію щодо ставки оподаткування (з 5% на 18%) за відсутності будь-яких змін у чинному законодавстві?

Верховний Суд зауважує, що фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то у ній мають зазначатися, щонайменше, новітні, проблемні, засадничі, раніше ґрунтовно не досліджуванні питання права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Аргументи та доводи, викладені у касаційній скарзі, не відповідають вказаним вище критеріям, адже вони абстрактні і декларативні, не містять доказів кількісного та якісного виміру щодо наявності питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд, оцінивши доводи скаржника, дійшов висновку, що, враховуючи критерії, визначені Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 07.12.2018 у справі №922/6554/15, аргументи та мотиви, викладені у касаційній скарзі, не є переконливими, доречними і достатніми для висновку, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і її розгляд Верховним Судом є необхідним для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд зауважує, що стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Скаржником не підтверджено відповідними доводами виняткове значення справи. Тому наведене скаржником обґрунтування можливості подання касаційної скарги у даній справі не може вважатися винятковим випадком.

Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23.10.1996, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19.12.1997, заява №26737/95).

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин 3 та 4 статті 12 КАС України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини 2 статті 328 КАС України, відсутні та не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2025 в адміністративній справі № 160/7269/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіІ.А. Васильєва Р.Ф. Ханова В.П. Юрченко