Справа № 200/9353/25
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року Справа№200/9353/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.09.2025 № 21 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницький області повторно розглянути мою заяву від 18.09.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 29.12.1995 року по 01.03.1996 року на посаді учня гірника підземного; з 02.03.1996 року по 04.05.1996 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті; з 01.01.1999 року по 10.01.1999 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті; з 11.01.1999 року по 28.02.1999 року на посаді учень гірника очисного забою підземний з повним робочим днем у шахті на період практики; з 01.03.1999 року по 13.04.1999 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті; з 14.04.1999 року по 31.12.1999 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті; з 01.01.2007 року по 21.01.2007 року на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем у шахті; з 02.04.2007 року по 10.07.2007 року на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем у шахті; з 12.06.2012 року по 31.08.2012 року на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем у шахті; з 01.03.2019 року по 09.10.2019 року на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем у шахті; з 01.02.2020 року по 31.01.2021 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті; з 01.07.2024 року по 31.07.2024 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті; з 01.10.2024 року по 13.01.2025 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті; з 28.08.2025 року по 18.09.2025 року (день звернення з заявою про призначення пенсії) на посаді гірника очисного забою 5 розряду; 3) розрахувати весь пільговий стаж враховуючи роботи за Списком № 1 провідні професії, згідно з роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням висновків суду по цій справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 вересня 2025 року він звернувся із заявою про призначення пенсії. Проте рішенням від 26 вересня 2025 року відповідач відмовив у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу роботи.

Позивач вважає рішення УПФ протиправним, оскільки спірні періоди його роботи підтверджено записами трудової книжки.

Окрім того, на думку позивача періоди роботи за провідною професією як гірник очисного забою підпадають під роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 та підлягають зарахуванню 1 повий рік на провідних професіях за 1 рік робіт 3 місяці.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, про що постановлена відповідна ухвала. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не скористалась своїм правом на подання відзиву.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту громадянина України.

18 вересня 2025 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26 вересня 2025 року №21 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах. Вказаним рішенням до пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.02.2020 по 31.0122021, оскільки у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні суми нарахованої заробітної плати .

Згідно вказаного рішення пільговий стаж роботи позивача за провідними професіями складає 12 років 1 місяць 19 днів.

Згідно розрахунку стажу від 26.09.2025 року до пільгового стажу позивача зараховано наступні періоди роботи:

- з 16.02.1998 року до 31.12.1998 року (ст.14, пост.202,підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в);

- з 01.01.2000 року до 22.07.2006 року (ст.14, провідні професії підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в);

- з 01.08.2006 року до 31.08.2006 року (ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п- р.1, п.а-в);

- з 01.09.2006 року до 19.09.2006 року (ст.14, провідні професії підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в);

- з 20.09.2006 року до 31.12.2006 року (ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п- р.1, п.а-в);

- з 10.01.2011 року до 09.02.2012 року (ст.14, провідні професії підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в);

- з 20.02.2012 року до 11.06.2012 року (ст.14, провідні професії підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в);

- з 01.09.2012 року до 31.03.2013 року (ст.14, провідні професії підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в);

- з 01.02.2019 року до 19.02.2021 року (ст.14, провідні професії підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в);

- з 17.11.2021 року до 30.06.2024 року (ст.14, провідні професії підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в);

- з 01.08.2024 року до 30.09.2024 року (ст.14, провідні професії підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в)

- з 14.01.2025 року до 26.08.2025 року (ст.14, провідні професії підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

У відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV (в редакції, чинній на момент прийняття) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Також Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до статті 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Вищевказана норма закону кореспондується із частиною 3 статтею 114 Закону № 1058- IV (чинна редакція) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

З трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 працював в періоди: з 29.12.1995 року по 01.03.1996 року на посаді учня гірника підземного; з 02.03.1996 року по 04.05.1996 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті; з 01.01.1999 року по 10.01.1999 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті; з 11.01.1999 року по 28.02.1999 року на посаді учень гірника очисного забою підземний з повним робочим днем у шахті на період практики; з 01.03.1999 року по 13.04.1999 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті; з 14.04.1999 року по 31.12.1999 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті; з 01.01.2007 року по 21.01.2007 року на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем у шахті; з 02.04.2007 року по 10.07.2007 року на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем у шахті; з 12.06.2012 року по 31.08.2012 року на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем у шахті; з 01.03.2019 року по 09.10.2019 року на посаді

гірничого майстра підземного з повним робочим днем у шахті; з 01.02.2020 року по 31.01.2021 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті; з 01.07.2024 року по 31.07.2024 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті; з 01.10.2024 року по 13.01.2025 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті; з 28.08.2025 року по 18.09.2025 року.

Суд звертає увагу, що в трудовій книжці позивача наявні відомості про підземну роботу повний робочий день під землею в шахті.

Отже, наявними у трудовій книжці записами підтверджено період зайнятості позивача, його професію та виконувану ним роботу, а також зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахті.

Сторонами суду не наведено будь-яких підстав для сумніву у достовірності внесених до трудової книжки даних.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ГУПФУ в Хмельницькій області безпідставно вимагає від позивача підтвердження цього періоду роботи уточнюючими довідками, виданими підприємством - роботодавцем відповідно до пункту 20 Порядку № 637.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці підтверджують право на зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 29.12.1995 року до 04.05.1996 року, з 01.01.1999 року до 31.12.1999 року, з 01.01.2007 року до 21.01.2007 року, з 02.04.2007 року до 10.07.2007 року, з 12.06.2012 року до 31.08.2012 року, з 01.03.2019 року по 09.10.2019 року, з 01.02.2020 року до 31.01.2021 року, з 01.07.2024 року до 31.07.2024 року, з 01.10.2024 року до 13.01.2025 року, з 28.08.2025 року до 18.09.2025 року.

Судом враховано, що відсутність суми заробітку чи не сплата страхових внесків не може бути підставою для не включення до Реєстру застрахованих осіб відомостей стосовно позивача періодів трудової діяльності.

Окремо суд зазначає, що частинами четвертою-шостою, дев`ятою, десятою, дванадцятою статті 20 Закону №1058-IV встановлено, що плата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники - фізичні особи, які не мають банківських рахунків, сплачують страхові внески шляхом готівкових розрахунків через банківські установи.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Нормами статті 106 Закону №1058-XV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у справі Latvia (пункт 77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18 лютого 2009 року) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі Будченко проти України (рішення від 24 квітня 2014 року, заява №38677/06) ЄСП Л також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Разом із цим, суд зауважує, що порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового/трудового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте, не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки або зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі №535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача розрахувати весь пільговий стаж враховуючи роботи за Списком № 1 провідні професії, згідно з роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

На підставі частини п`ятої статті 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Суд зазначає, що фактично ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дублює положення ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, провідними є професії на наступних роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень).

Таким чином, ОСОБА_1 має право на зарахування періодів роботи за провідною професією на посаді гірника очисного забою з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8 із застосуванням кратності за 1 рік - 3 місяці.

Разом з цим, як вбачається з трудової книжки, позивач працював в періоди з 29.12.1995 по 01.03.1996 на посаді учня гірника підземного, з 02.03.1996 по 04.05.1996 на посаді гірника підземного, з 01.01.1999 по 10.01.1999 на посаді гірника підземного, з 11.01.1999 по 28.02.1999 на посаді учень гірника очисного забою підземний, з 01.03.1999 по 13.04.1999 на посаді гірника підземного, з 20.09.2006 року до 20.10.2006 року на посаді гірничий майстер підземний, з 21.10.2006 року до 05.12.2006 року заступник начальника дільниці, з 06.12.2006 року до 21.01.2007 на посаді гірничого майстра підземного, з 02.04.2007 до 10.07.2007 на посаді гірничого майстра підземного, з 12.06.2012 до 31.08.2012 на посаді гірничого майстра підземного, з 01.03.2019 до 09.10.2019 на посаді гірничого майстра підземного, що не визначено ч.3 ст. 114 Закону № 1058 як провідні професії, тому ці періоди не підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача додатково по 3 місяці за кожен повний 1 рік роботи для визначення права на призначення пенсії.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26 вересня 2025 року №21 є необґрунтованим, прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а отже не відповідає вимогам Конституції та законам України та підлягає скасуванню.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29013, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 21 від 26 вересня 2025 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 вересня 2025 року згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосувавши роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від року працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням правової оцінки, що надана судом у рішенні, із зарахуванням періодів роботи з 29.12.1995 року до 04.05.1996 року, з 01.01.1999 року до 31.12.1999 року, з 01.01.2007 року до 21.01.2007 року, з 02.04.2007 року до 10.07.2007 року, з 12.06.2012 року до 31.08.2012 року, з 01.03.2019 року по 09.10.2019 року, з 01.02.2020 року до 31.01.2021 року, з 01.07.2024 року до 31.07.2024 року, з 01.10.2024 року до 13.01.2025 року, з 28.08.2025 року до 18.09.2025 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону № 1058.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 900 (дев`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв