Справа № 140/8910/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/8910/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач, МО України) про визнання протиправним та скасування пункту 7 рішення, оформленого протоколом засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №273/975 від 16.05.2025 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї (дружині) померлого військовослужбовця ОСОБА_2 , в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2024), в сумі 2271000 (два мільйони двісті сімдесят одна тисяча) грн;

зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), як члену сім`ї (дружині) померлого військовослужбовця ОСОБА_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 15000000 гривень, а також здійснити виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 26.10.1991.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ, брав участь у бойових діях, а ІНФОРМАЦІЯ_2 - помер. Згідно з сповіщенням сім`ї №9 від 12.01.2024 помер від захворювання - гостра коронарна смерть в районі виконання бойових завдань.

Зі змісту довідки в/ч НОМЕР_2 №80 від 15.03.2025 вбачається, що померлий ОСОБА_2 в період з 31.10.2023 по 11.01.2024 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №259 від 12.01.2024 та довідкою про причину смерті від 30.11.2023, вид. КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» основною причиною смерті ОСОБА_2 є гостра коронарна смерть.

Відповідно до витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 16.01.2025 №165 по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, які призвели до смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , 1968 року народження, - «ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ».

В 2025 році позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка через ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з витягу з протоколу від 16.05.2025 №273/975, за результатами засідання комісією МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення (висновок) про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі - Постанова №975): пункт 7. Дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшого солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 23.01.2024 - в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2024), в сумі 2271000 (два мільйони двісті сімдесят одна тисяча) грн 00 коп.

ОСОБА_1 вважає спірне рішення протиправним з тих підстав, що після введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на період дії воєнного стану, для сімей загиблих (померлих) військовослужбовців, які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Постановою №168 передбачена виплата одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, ніж це було визначено Порядком №975.

З огляду на вказане просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.25).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.92-96) представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що чинним законодавством передбачено три розміри одноразової грошової допомоги, для кожного із яких є свої законодавчо визначені умови для виплати.

При цьому, розмір допомоги згідно з Постановою №168 в сумі 15000000 гривень передбачений лише на період дії воєнного стану та у чітко визначених випадках, а саме: для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).

Представник відповідача зазначає, що такий підхід держави у врегулюванні даного питання покликаний підвищити рівень соціального захисту сімей саме загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про отримання ОСОБА_2 за період проходження служби поранень (контузії, травми, каліцтва), від яких могла настати його смерть.

Згідно з витягом з протоколу засідання 16 регіональної ВЛК захворювання старшого солдата ОСОБА_2 гостра коронарна смерть, причина смерті останнього стало не поранення, а захворювання.

Крім того, згідно з постановою про закриття кримінального провадження №0000012 від 12.01.2024 встановлено, що у вказано кримінальному провадженні було призначено судово-медичну-експертизу трупа з метою встановлення причин смерті ОСОБА_2 . Згідно з лікарського свідоцтва про смерть від 12.01.2024 №259 причина смерті ОСОБА_2 - гостра коронарна смерть. При дослідженні трупа жодних тілесних ушкоджень не виявлено.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації та проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 з 13.02.2023 по 12.01.2024 що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.12.2024 №3673 (а.с.107).

З 30.10.2024 по 11.01.2024 ОСОБА_2 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, про що свідчить відповідна довідка від 06.03.2024 №266 (а.с.107зворот).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).

Як слідує з витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 16.01.2025 №165, причинно-наслідковий зв`язок причини смерті ОСОБА_2 - «Захворювання солдата ОСОБА_2 , 1968 року народження, «Гостра коронарна смерть», яке послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 …. - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ» (а.с.21, 89).

13.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про виплату їй, як дружині, одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_2 (а.с.118зворот).

Протоколом засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.05.2025 №273/975, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги: пункт 7. Дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшого солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 23.01.2024 - в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2024), в сумі 2271000 (два мільйони двісті сімдесят одна тисяча) грн 00 коп (а.с.14,102).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 03.06.2025 №2027 повідомив ОСОБА_1 про прийняте рішення МО України від 16.05.2025 №273/975 (а.с.90).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII (далі - Закон №1932-ХІІ) встановлено, що у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з частинами першою та другою статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Статтею 41 Закону №2232-ХІІ передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до вимог пункту 1 статті 16 Закону №2011-XII (в редакції, чинній на час звернення позивачки за призначенням одноразової грошової допомоги) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, подія смерті військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби є визначеною законом підставою для призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідно до змісту пунктів 1, 4 статті 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що вказана одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.

Пунктом 3 статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого:

розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень;

розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, визначається відповідно до абзацу другого підпункту «а» пункту 1 цієї статті.

Відповідно до пунктів 1, 6 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону №2011-XII).

На виконання пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 за №975.

Порядок №975 (в редакції, чинній на момент звернення позивачки за призначенням одноразової грошової допомоги) визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, - дата смерті, зазначена у свідоцтві про смерть.

За пунктом 4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі, зокрема загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (підпункт 1).

Відповідно до приписів пункту 11 Порядку №975 одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану визначається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1253).

Так, на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 за №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168 (в редакції, чинній на момент звернення позивачки за призначенням одноразової грошової допомоги).

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.

Розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначається відповідно до абзацу другого підпункту «а» пункту 1 статті 16-2 зазначеного Закону.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Отже, Постанова №168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, у період дії воєнного стану.

При цьому виплата збільшеного до 15 млн. гривень розміру одноразової допомоги згідно пункту 2 Постанови №168, передбачена для сімей військовослужбовців лише у двох випадках:

1) у разі загибелі військовослужбовця;

2) у разі, якщо військовослужбовець помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Верховний Суд неодноразово висловлював правовий висновок у постановах від 29.03.2024 у справі №440/3321/23, від 21.08.2024 у справі №160/20229/22, від 18.11.2024 у справі №240/1743/24, від 17.03.2025 у справі №280/2749/24, відповідно до якого питання розміру допомоги визначається окремо та залежить від окремих чинників (умов), а саме:

- у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (абзац 1 підпункту «а» пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ);

- у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (абзац 2 підпункту «а» пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ);

- у розмірі 15 млн. гривень на період дії воєнного стану для сімей загиблих осіб (абзац 1 пункту 2 Постанови №168). Також, сімей осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (абзац 6 пункту 2 Постанови №168).

Верховний Суд у постанові від 17.03.2025 у справі №280/2749/24 зауважував, що чинним законодавством України передбачено три розміри одноразової грошової допомоги, для кожного із яких чітко визначені на законодавчому рівні умови призначення та виплати.

Так на відміну від Закону №2011-ХІІ та Порядку №975, Постанова №168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі через те, що розмір допомоги у сумі 15 млн. гривень передбачений лише на період дії воєнного стану та виключно для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців.

Тобто, має існувати факт загибелі військовослужбовця або смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).

Так, згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 12.01.2024 №259 (а.с.20) причиною смерті ОСОБА_2 стала гостра коронарна смерть.

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 16.01.2025 №165 захворювання ОСОБА_2 - гостра коронарна смерть, яке послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ» (а.с.21).

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про отримання ОСОБА_2 за період проходження служби поранень (контузії, травми, каліцтва), від яких могла настати його смерть.

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_2 не мав поранень (контузій, травм, каліцтв), помер природною смертю внаслідок захворювання, відповідно останній не належить до категорії загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців, що давало б ОСОБА_1 право на отримання допомоги у збільшеному розмірі відповідно до пункту 2 Постанови №168.

Таким чином з огляду на вищевикладене, суд вважає безпідставними доводи позивачки про те, що оскільки загибель (смерть) ОСОБА_2 відбулася у період воєнного часу та настала у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини, позивачка має право на одноразову грошову допомогу, передбачену Постановою №168.

Крім того судом встановлено, що позивачка подала заяву про виплату одноразової грошової допомоги на підставі Порядку №975 (а.с.118зворот) та матеріали справи не містять доказів її звернення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої саме Постановою №168.

З огляду на законодавче регулювання підстав призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №2011-ХІІ, Порядком №975 та Постановою №168, а також фактичні обставини справи, рішення відповідача про виплату допомоги у розмірі, що еквівалентно 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому помер ОСОБА_2 , прийняте з урахуванням поданих документів та висновку обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги (а.с.104).

В контексті сказаного суд зазначає, що Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану затверджено наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №45 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №176/39223; далі - Порядок №45). Цей порядок визначає завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), передбаченої пунктом 2 Постанови №168.

Розділом ІІ регламентований порядок направлення органом військового управління, військовою частиною, установою, військовим навчальним закладом документів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ТЦКСП) у випадку загибелі військовослужбовця, який помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини (що не є релевантним до спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 розділу ІІІ Порядку №45 районний (міський) ТЦКСП є органом, уповноваженим приймати документи (додаток 2) від осіб, які можуть звернутися за ОГД, оформлювати документи для її призначення та виплати.

Обласний (Київський міський) ТЦКСП: є органом, уповноваженим подавати висновок щодо можливості призначення ОГД. У разі отримання інформації, яка не відповідає раніше наданому висновку, не пізніше 3 робочих днів подається новий висновок з урахуванням встановлених обставин; проводить перевірку отриманих з Департаменту соціального забезпечення результатів попереднього опрацювання документів для призначення ОГД, та не пізніше 3 робочих днів після їх реєстрації письмово повідомляє про результати проведеної роботи.

Щодо алгоритму опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати ОГД, який передбачений VI розділом Порядку №45, то пунктом 4.3 визначено, що обласний (Київський міський) перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД, а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи.

Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку та доповіді, які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки)., Комплект документів надсилається з використанням системи електронного документообігу, для цього він сканується у один файл формату PDF, на який накладається кваліфікований електронний підпис. У разі тривалої відсутності зв`язку (понад 5 робочих днів) комплект документів надсилається на паперових носіях, а після відновлення зв`язку - невідкладно ще раз з використанням системи електронного документообігу.

Надалі Департамент соціального забезпечення після отримання від обласного (Київського міського) ТЦКСП документів, надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції №280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану.

Далі документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_7 для інформування обласних (Київського міського) ТЦКСП, та, у разі її призначення,- готує проекти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.

Виплата ОГД здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві.

Враховуючи викладене, саме обласний ТЦК та СП уповноважений подавати висновок щодо можливості призначення ОГД до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (через Управління соціальної підтримки), який після опрацювання подаються на розгляд Комісії Міноборони, яка приймає рішення щодо призначення ОГД.

У суду відсутні докази того, що від обласного ТЦКСП до Міністерства оборони України скеровано відповідні документи на призначення позивачці одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови №168, тож питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою №168, відповідачем у встановленому законом порядку не вирішувалося.

Суд відхиляє посилання позивачки на висновки Верховного Суду, які наведені в постанові від 17.07.2024 у справі №600/548/23-а, оскільки фактичні обставини тієї справи та справи, що розглядається є відмінними. У справі №600/548/23-а позивачка звернулася до Департаменту соціального забезпечення МО України згідно з пунктом 2 Постанови №168. Департаментом соціального забезпечення МО України документи щодо призначення одноразової грошової допомоги сім`ї солдата ОСОБА_2 повернуті до ІНФОРМАЦІЯ_5 на доопрацювання.

Обставини даної справи свідчать, що позивачка не зверталася із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої саме Постановою №168.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (дружині) померлого ОСОБА_2 11.01.2024 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, - в розмірі 750 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2024), в сумі 2271000,00 грн, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішення про виплату позивачці одноразової грошової допомоги на підставі Порядку №975 діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій