Справа № 320/33866/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м. Київ справа №320/33866/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Парненко В.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АСІКС ГРУП» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АСІКС ГРУП» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у м. Києві форми «Ш» від 28.03.2025 року № 279810408;

- судові витрати по справі стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, виділених на ці потреби.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «АСІКС ГРУП» зазначило, що не погоджується з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у м. Києві форми «Ш» від 28.03.2025 № 279810408, яким до позивача застосовано штрафні санкції у загальній сумі 1 943 485,62 грн, та вважає його протиправним і необґрунтованим, оскільки воно прийняте з порушенням норм Податкового кодексу України та без належного урахування фактичних обставин. Зокрема, штраф за декларацією з ПДВ від 20.12.2024 нараховано без урахування правил обчислення строків сплати, штрафні санкції за податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2024 № застосовані за відсутності доказів його вручення платнику та підтвердження факту узгодження податкового зобов`язання, що суперечить статтям 42, 56 та 57 ПК України, а отже строк сплати такого зобов`язання не може вважатися таким, що настав. Крім того, штрафи за уточнюючими розрахунками до декларацій застосовані безпідставно, оскільки сплата збільшених податкових зобов`язань була здійснена до настання граничних строків, визначених пунктом 203.2 ПК України, що виключає сам факт прострочення. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення ґрунтується на довільному та помилковому тлумаченні податкового законодавства, не містить належного обґрунтування застосування штрафних санкцій, порушує законні права та інтереси позивача і підлягає скасуванню судом.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/33866/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження суддею Парненко В.С. одноособово.

Черговий розгляд справи у підготовчому судовому засіданні призначено на 17.12.2025 о 12:00 год. в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 1-й під`їзд, 4-й поверх).

У судове засідання з`явились уповноважені представники позивача та відповідача.

На обговорення судом у судовому засіданні поставлено питання щодо закриття підготовчого провадження та продовження розгляду справи по суті, стосовно чого сторони не заперечували.

За наслідками розгляду справи у судовому засіданні по суті, за згодою сторін, судом на місці ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 закрито підготовче провадження у справі №320/33866/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АСІКС ГРУП» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, вирішено здійснювати подальший розгляд справи по суті у порядку письмового провадження.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України, зумовлюється самим фактом погашення узгодженого грошового зобов`язання з порушенням установлених строків, при цьому правопорушення є закінченим у момент спливу граничного строку сплати, а розмір штрафу визначається залежно від тривалості прострочення; за даними інтегрованої картки платника податків підтверджено несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань за деклараціями з ПДВ від 20.12.2024 № та від 21.01.2025 № , а також за уточнюючими розрахунками від 05.02.2025 № та від 14.02.2025 № , оскільки фактична сплата відбулася після граничних строків, визначених статтями 57, 203 та 50 ПК України, що обґрунтовано зафіксовано в акті камеральної перевірки; крім того, відповідач зазначає, що податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 19.12.2024 № було належним чином направлено та вручено платнику 13.01.2025 рекомендованим поштовим відправленням, не було оскаржене в адміністративному чи судовому порядку, а отже грошове зобов`язання є узгодженим та підлягало сплаті у строк до 03.02.2025, тоді як фактична сплата відбулася 19.02.2025, що також обумовлює правомірність застосування штрафу у розмірі 5 відсотків; за таких обставин, на думку відповідача, податкове повідомлення-рішення від 28.03.2025 № 279810408 прийнято з дотриманням вимог податкового законодавства, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а доводи позивача не спростовують встановлених контролюючим органом порушень.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

28.03.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АСІКС ГРУП» отримало через електронний сервіс ДПС «Електронний кабінет платника податків» податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві форми «Ш» від 28.03.2025 № 279810408, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у загальній сумі 1 943 485,62 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Головного управління ДПС у місті Києві на підставі пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 та у порядку статті 76 Податкового кодексу України була проведена камеральна перевірка дотримання ТОВ «АСІКС ГРУП» вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету. За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки ГУ ДПС у місті Києві № 15757/Ж5/26-15-04-08-01 від 25.02.2025 року.

За висновками камеральної перевірки встановлено порушення ТОВ «АСІКС ГРУП» граничних строків сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість, визначених пунктом 50.1 статті 50, пунктами 57.1 та 57.3 статті 57, а також статтею 203 Податкового кодексу України.

А саме: 20.12.2024 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість № , за якою граничний строк сплати податкового зобов`язання визначено 30.12.2024 року, тоді як фактична сплата відбулася 09.01.2025 року, у зв`язку з чим зафіксовано прострочення на 10 календарних днів та нараховано штрафну санкцію у розмірі 5 відсотків на суму 1 035,96 грн.

Також встановлено несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2024 № , за яким граничний строк сплати був визначений 03.02.2025 року, фактична сплата відбулася 19.02.2025 року, у зв`язку з чим зафіксовано прострочення та нараховано штрафну санкцію у розмірі 5 відсотків на суму 175 000,00 грн.

Крім того, 05.02.2025 року позивачем подано уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість № , за яким граничний строк сплати визначено 05.02.2025 року, тоді як фактична сплата, за даними контролюючого органу, відбулася 20.02.2025 року, що стало підставою для нарахування штрафної санкції у розмірі 5 відсотків на суму 129 249,35 грн.

Такі самі відомості наведено щодо уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість № , поданого 05.02.2025 року, за яким граничний строк сплати визначено 05.02.2025 року, а фактична сплата, відповідно до акту перевірки, відбулася 20.02.2025 року, у зв`язку з чим нараховано штраф у розмірі 129 249,35 грн.

Також встановлено, що 11.02.2025 року ТОВ «АСІКС ГРУП» подано уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість № , за яким граничний строк сплати визначено 14.02.2025 року, фактична сплата відбулася 20.02.2025 року, у зв`язку з чим зафіксовано прострочення на 6 календарних днів та нараховано штрафну санкцію у розмірі 5 відсотків на суму 62 643,40 грн.

Матеріали справи не містять доказів оскарження спірного податкового повідомлення-рішення до податкового органу вищого рівня.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 Кодексу камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу

Відповідно до ст. 46 ПКУ, Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Розрахунки (у тому числі розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), які подаються до контролюючих органів відповідно до іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, прирівнюються до податкової декларації.

Платник податку на прибуток (крім платників податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом) подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають разом з податковою декларацією за відповідний податковий (звітний) період звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), складені до перевірки фінансової звітності аудитором. Звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати) подаються платниками податку згідно з цим абзацом за формою, визначеною згідно з Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Фінансова звітність або звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), що подаються відповідно до абзаців першого та другого цього пункту, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток підприємств (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку) та її невід`ємною частиною.

Платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають контролюючому органу річну фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним. У разі неподання (несвоєчасного подання) річної фінансової звітності, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом, застосовується відповідальність, передбачена пунктом 120.1 статті 120 цього Кодексу, для подання податкових декларацій (розрахунків).

Для частини чистого прибутку (доходу) податковими (звітними) періодами є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. Для господарських товариств, корпоративні права яких частково належать державі, та господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків, що не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, який настає за звітним, податковим (звітним) періодом є календарний рік.

При цьому розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку складається наростаючим підсумком та подається до контролюючих органів разом з фінансовою звітністю у строки, передбачені статтею 49 цього Кодексу.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, складають та подають з відповідною податковою декларацією фінансову звітність за перше півріччя минулого звітного року, за минулий звітний рік та за перше півріччя поточного звітного року.

Платники частини чистого прибутку (доходу) та/або дивідендів на державну частку подають розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та фінансову звітність.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, визначені пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, подають звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та річну фінансову звітність.

Згідно зі статтею. 202 ПКУ, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

/Ст. 203 ПКУ вбачає, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (ст. 54 ПКУ).

Згідно зі ст. 57 ПКУ, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.

Відповідно до ст. 201 ПКУ, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно зі ст. 57.3. ПКУ, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України грошові зобов`язання та податковий борг платника податків підлягають погашенню за рахунок будь-яких його власних коштів незалежно від джерела їх походження, а визначення платником напряму сплати не змінює правової природи таких коштів як джерела погашення податкового боргу; водночас згідно з пунктом 87.9 цієї статті у разі наявності податкового боргу контролюючий орган зобов`язаний зарахувати всі кошти, що надходять від платника податків, у рахунок погашення такого боргу в порядку черговості його виникнення незалежно від призначення платежу, визначеного платником, що унеможливлює спрямування коштів на погашення поточних грошових зобов`язань до повного погашення податкового боргу (крім передбачених законом винятків).

Стаття 124 ПКУ визначає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Щодо податкових декларацій з податку на додану вартість № від 20.12.2024 та № від 21.01.2025 суд зазначає, що відповідно до пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем такого звітного місяця.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку її подання.

Як встановлено судом та підтверджується даними інтегрованої картки платника податків, ТОВ «АСІКС ГРУП» допустило порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань за зазначеними деклараціями.

Так, за декларацією № граничний строк сплати припадав на 30.12.2024, тоді як фактична сплата відбулася 09.01.2025, тобто з простроченням на 10 календарних днів, а за декларацією № граничний строк сплати припадав на 30.01.2025, тоді як сплата здійснена 20.02.2025, що свідчить про прострочення на 21 календарний день.

За таких обставин контролюючий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу відповідно до статті 124 Податкового кодексу України.

Посилання позивача на неправильне обчислення строків сплати суд вважає необґрунтованими, оскільки строки сплати податкових зобов`язань прямо визначені нормами Податкового кодексу України, а факт їх порушення підтверджується матеріалами справи та самим позивачем по суті не заперечується.

Щодо штрафних санкцій, застосованих за результатами подання уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість № від 05.02.2025 та № від 14.02.2025, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі самостійного виявлення платником податків помилок у раніше поданій податковій декларації та подання уточнюючого розрахунку платник зобов`язаний сплатити суму донарахованого податкового зобов`язання у строки, визначені цим Кодексом.

При цьому сплата грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку, має бути здійснена в день подання такого уточнюючого розрахунку, якщо інше прямо не передбачено законом.

Як вбачається з акту камеральної перевірки та даних інтегрованої картки платника податків, грошові зобов`язання за уточнюючим розрахунком № від 05.02.2025 були фактично сплачені 20.02.2025, тобто після спливу граничного строку сплати 05.02.2025, а за уточнюючим розрахунком № від 14.02.2025 20.02.2025 при граничному строку сплати 14.02.2025.

Таким чином, судом встановлено факт прострочення сплати узгоджених грошових зобов`язань, що відповідно до статті 124 Податкового кодексу України є підставою для застосування штрафної санкції у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Доводи позивача про відсутність факту прострочення суд відхиляє, оскільки вони не узгоджуються з фактичними даними справи та вимогами податкового законодавства, а саме з імперативними положеннями пунктів 50.1, 57.1 та 203.2 Податкового кодексу України.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 19.12.2024 № суд окремо зазначає, що відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, якщо протягом такого строку не розпочато процедуру його оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що зазначене податкове повідомлення-рішення було направлене платнику податків рекомендованим поштовим відправленням та отримане ТОВ «АСІКС ГРУП» 13.01.2025, що підтверджується відповідними доказами про вручення та не спростовано під час судового розгляду справи.

Докази оскарження даного податкового повідомлення-рішення в адміністративному та/або судовому порядку відсутні.

Відтак грошове зобов`язання є узгодженим, а граничний строк його сплати припадав на 03.02.2025, а фактична сплата здійснена 19.02.2025, тобто з простроченням, що обґрунтовано стало підставою для застосування штрафної санкції відповідно до статті 124 Податкового кодексу України.

Таким чином, відповідачем доведено, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві форми «Ш» від 28.03.2025 № 279810408 прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Податковим кодексом України, а доводи позивача жодним чином не спростовують встановлених контролюючим органом фактів порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань.

За наведених обставин у сукупності, підстави для визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування відсутні.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АСІКС ГРУП» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.