Справа № 580/32/25
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/32/25 Суддя (судді) першої інстанції: Валентина ЯНКІВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача пов`язану з не нарахуванням та невиплатою позивачу:

- додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн за весь час перебування на лікуванні та у відпустках за станом здоров`я, які передбачені пунктами 12 та 13 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам № 260 та Постанови Кабінету Міністрів України № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» а саме у періоди з 16 по 30.05.2024; з 30.05. по 28.06.2024; з 08 по 30.08.2024 та 60 днів відпустки за станом здоров`я;

- додаткової грошової винагороди у розмірі 20 100 грн за період перебування поза штатом;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу:

- додаткову винагороди в розмірі 100 000 грн за весь час перебування на лікуванні та у відпустках за станом здоров`я, які передбачені пунктами 12 та 13 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам № 260 та Постанови Кабінету Міністрів України № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» а саме у періоди з 16 по 30.05.2024; з 30.05. по 28.06.2024; з 08 по 30.08.2024 та 60 днів відпустки за станом здоров`я;

- додаткової грошової винагороди у розмірі 20 100 грн за період перебування поза штатом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Позивач, зазначає, що з огляду на те, що його травма віднесена до тяжких, він має право на отримання спірної доплати у період всього лікування.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Відповідач вважає, що здійснював виплати позивачу згідно чинного законодавства. А тяжка травма після лікування була перекваліфікована у легку гарнізонною ВЛК ВМКЦ «Головний військовий клінічний госпіталь» 30.04.2024.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2022 №123 позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду за штатом воєнного часу водієм 1 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтирки.

13.12.2023 позивач отримав поранення під час виконання бойового завдання внаслідок прильоту fpv дрона противника на вогневу позицію мінометного розрахунку.

З 14.12.2023 - 02.01.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська лікарня № 10» ОМР. В подальшому отримав 30 днів календарної відпустки за станом здоров`я. З 16 - 30.05.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в НВМКЦ «ГВКГ», з 30.05. - 28.06.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 та отримав 30 днів календарної відпустки за станом здоров`я. З 08 - 30.08.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Уманська психіатрична лікарня» Уманської міської ради.

Вважаючи, що відповідач за вищевказані періоди зобов`язаний нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за кожен місяць лікування та відпустки за станом здоров`я, 21.12.2024 представником позивача - адвокатом Непомнющою О.В. направлено до військової частини НОМЕР_1 лист, в якому остання просила провести перерахунок та виплатити звільненому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн за весь час перебування на лікуванні та відпустці за станом здоров`я, додаткову грошову винагороду у розмірі 20 100 грн за період перебування поза штатом.

Листом від 01.01.2025 № 1712/13 відповідач відмовив у проведенні вищевказаних нарахувань, зазначаючи, що за час проходження військової служби було проведено всі нарахування.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем були здійснені та нараховані належні виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн пропорційно кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 14.12.2023 по 02.01.2024. За період з 01 по 12.12.2023 позивачу здійснювалось нарахування та виплата додаткової винагороди відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.01.2024 № 5.

Щодо позовної вимоги в частині нарахування та виплати додаткової грошової винагороду у розмірі 20 100 грн за період перебування поза штатом, суд виходив з того, що представником позивача у позовній заяві не наведені жодні підстави та не надані докази, які в підтверджували той факт, що позивач був виведений Військовою частиною НОМЕР_1 поза штат.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та подальших, строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

За визначенням, що викладено у частинах 1, 2, 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється:

громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;

іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008).

Відповідно до абзаців 8-11 п. 2 Положення № 1153/2008 за призовом громадяни проходять:

строкову військову службу;

військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

На виконання частин 1 та 2 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами абзаців 1 і 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктами 2 та 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку № 260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за змістом пункту 2 розділу І якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

накази про присвоєння військових звань;

грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до п. 8 Розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

За приписами абзаців 1-3 п. 9 Розділу І Порядку № 260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Пункти 11, 12, 14, 15, 17 Розділу І Порядку № 260 встановлюють, що у разі змін розмірів (норм) щомісячних основних або додаткових видів грошового забезпечення під час проходження військової служби (у тому числі під час відряджень, відпусток, навчання, звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, перебування на лікуванні в лікарняних закладах та розпорядженні тощо) здійснюється перерахунок грошового забезпечення з дня, з якого відбулися відповідні зміни.

Військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Грошове забезпечення не виплачується:

за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати;

якщо виплачуються академічні стипендії;

за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше;

за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки;

за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату);

за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом;

за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Пункт 11 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачає, що військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) становить не менше тижня та не може перевищувати в цілому чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). У разі направлення військовослужбовця на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, загальний час його перебування на лікуванні за кордоном, включаючи час переміщення з одного іноземного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими хірургічними втручаннями, не може перевищувати дванадцяти місяців підряд.

Після закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не надається.

За приписами підпунктів 10 та 15 п. 116 Положення № 1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі:

визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією непридатним чи обмежено придатним до військової служби - до звільнення з військової служби;

якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення;

11.04.2024 статтю 9 Закону № 2011-ХІІ доповнено частиною 9: за військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту 11 статті 10-1 цього Закону.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Відповідно до абз. 7 п. 1-1 Постанови № 168 (в редакції на час спірних правовідносин) військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Пункт 1.1 глави 1 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 (Положення № 402) медичний огляд проводиться ВЛК також з метою визначення:

можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном;

необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я;

потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва);

потреби у тривалому лікуванні.

Абзац 1 Пункт 6.4 глави 6 розділу II Положення № 402 встановлює, що у разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби (пункти «а», «б» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).

На виконання п. 6.5. глави 6 розділу II Положення № 402 для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.

Відповідно до п. 6.6. глави 6 розділу II Положення № 402 військовослужбовці оглядаються ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.

Абзац 1 п. 6.10 глави 6 розділу II Положення № 402 встановлює, що медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).

Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

Відповідно до п. 6.12 Положення № 402 у разі коли є незаперечні дані, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК про потребу військовослужбовців у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не приймається, а вирішується питання про придатність їх до військової служби.

Пункт 6.14 Положення № 402 встановлює, що загальний час безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні в закладах охорони здоров`я (установах), включаючи відпустку для лікування у зв`язку з хворобою та відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз - 10 місяців. Після закінчення визначеного строку перебування на безперервному лікуванні та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із закладу охорони здоров`я (установи).

Як встановлено вище, позивач 13.12.2023 отримав поранення (ВТ. АБТ. ЗЧМТ. СГМ, опік обличчя та ураження (опік) очей) під час захисту Батьківщини. Уточнений діагноз МВТ Акубаротравма, СТМ, Термічний опік обличчя І ст., 1,5% опік очей.

На виконання Наказу № 347 від 13.12.2023 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач вибув на лікування.

Згідно Довідки військово-лікарської комісії від 02.01.2024, виданої міською клінічною лікарнею № 10, травма (акубаротравма з розривом барабанної перетинки зліва; струс головного мозку; термічні опіки кон`юнктиви І ст.; субкон`юнктивальні геморагії; гостра двостороння сенсоневральна туговухість; гіпертонічна хвороба ІІ ст., гіпертонічна ангіопатія сітківки; церебрастенічний. Вестибуло-атактичний сидром; цефалгічний синдром), ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини, на підставі Наказу МОЗ № 370 травма важка.

На виконання Наказу № 2 від 02.01.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач прибув та приступив до виконання службових обов`язків з лікування.

На виконання Наказу № 3 від 03.01.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач вибув у відпустку для лікування.

На виконання Наказу № 33 від 02.02.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач прибув та приступив до виконання службових обов`язків відпустки для лікування.

На виконання Наказу № 37 від 06.02.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач вибув до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь».

На виконання Наказу № 39 від 08.02.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач прибув та приступив до виконання службових обов`язків з проходження військово-лікарської комісії.

На виконання Наказу № 58 від 27.02.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач вибув для проходження військово-лікарської комісії до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь».

Згідно Довідки військово-лікарської комісії від 30.04.2024, виданої Головним військовим клінічним госпіталем:

захворювання (гупертонічна хвороба І ст.; СНо; жировий гепатоз із незначним порушенням функції печінки; ожиріння ІІ ст. аліментарно-конституційного генезу; цукровий діабет ІІ тип легкого ступеня важкості субкомпенсований; астено-невротичний синдром з інсомнією), ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини, травма легка.

захворювання (Конкременти нирок (5-8 мм) без клінічних проявів та порушення функції. Цереброваскулярна хвороба. Дисциркуляторна енцефалопатія І ст. змішаного генезу з розсіяною дрібновогнищевою симптоматикою при незначному порушенні функції центральної нервової системи. Сколіоз І ст. грудного відділу хребта з больовим синдромом), ТАК, пов`язані з проходженням військової служби;

травма (стан після МВТ 13.12.2023, ЗЧМТ; струс головного мозку з цефалгічним синдромом без порушення функцій; опік обличчя І ст. 1,5% у вигляді зміцнілих рубців; акубаротравма у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови 3 метра на кожне вухо) легка. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини.

Визнаний придатним до військової служби.

На виконання Наказу № 137 від 16.05.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач вибув для стаціонарного лікування.

З 16 по 30.05.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Головному військовому клінічному госпіталі з метою до обстеження та лікування астено-невротичного стану внаслідок перенесеної гострої реакції на стрес з тривожно-депресивними проявами, емоційно-вольовою нестійкістю та інсомнією.

З 30.05. по 28.06.2024 позивач, за призначенням Головного військового клінічного госпіталю, перебував на лікуванні у відділенні медико-психологічної реабілітації Військової частини НОМЕР_2 з діагнозом F41.2 Тривожно депресивний стан з емоційно-вольовою нестійкістю.

На виконання Наказу № 190 від 08.07.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач вибув до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» для проходження військово-лікарської комісії.

Згідно Довідки військово-лікарської комісії від 11.07.2024, виданої Головним військовим клінічним госпіталем, захворювання (F41.2 Тривожно депресивний стан з емоційно-вольовою нестійкістю, інсомнія), ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

На виконання Наказу № 193 від 11.07.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач прибув та приступив до виконання службових обов`язків з закладів охорони здоров`я. з Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (місто Снігурівка) після проходження військово-лікарської комісії.

На виконання Наказу № 194 від 12.07.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач вибув у відпустку для лікування.

На виконання Наказу № 222 від 08.08.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач вибув до закладів охорони здоров`я (до Уманської психіатричної лікарні).

На виконання Наказу № 248 від 02.09.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач прибув та приступив до виконання службових обов`язків з Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» з комунального некомерційного підприємства «Уманська психіатрична лікарня».

Згідно Довідки військово-лікарської комісії від 05.11.2024, виданої Військовою частиною НОМЕР_3 :

травма (наслідки перенесеної мінно-вибухової травми (13.12.2023): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного синдромів з незначним порушенням функцій; акубаротравми з розривом лівої барабанної перетинки у вигляді хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості з легким порушенням функції слуху з середньою втратою 31дб на праве вухо, 28 дб на ліве вухо; опік обличчя І ст.(1,5%0, обох очей у вигляді зміцнілих рубців), ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини;

захворювання (гіпертонічна хвороба ІІ ст.; нестенозуючий атеросклероз БЦА. СН 0 ст. (ІІІ); ожиріння І ст. (ІМТ - 34,9 кг/м2) аліментарно-конституційного генезу (Е66); цукровий діабет тип 2 легкого ступеня важкості, субкомпенсація (Е11); тривожно-депресивний розлад з емоційно-вольовою нестійкістю з виходом в легку астенію (F41.2), ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини;

захворювання (поширений остеохондроз хребта; спондильоз; спондилоартроз; кіфоз І ст. з незначним порушенням функцій (М42); вертеброгенна цервікалгія, люмбоішіалгія з незначним порушенням функцій (М42.9); дисциркуляторна енцефалопатія І ст. у вигляді цефалгічного , вестибуло-атактичного синдромів (G46); вправима пупкова кила з незначним порушенням функцій (К42); ангіопатія сітківки за гіпертонічним типом обох очей), ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

На виконання Наказу № 309 від 02.11.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач вибув у щорічну основну відпустку по 18.11.2024.

На виконання Наказу № 327 від 19.11.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивач прибув та приступив до виконання службових обов`язків з щорічної основної відпустки.

Проаналізувавши встановлені обставини, колегія суддів звертає увагу, що з грудня 2023 року по травень 2024 року позивач перебував на лікуванні після травми, пов`язаної з захистом Батьківщини, отриманої 13.12.2023 у ході бойових дій, а також проходив військово-лікарські комісії. З травня по вересень 2024 року позивач перебував на лікуванні захворювань (тривожно-депресивний розлад з емоційно-вольовою нестійкістю), пов`язаних з проходженням військової служби та захистом Батьківщини.

13.04.2024 закінчився 4 місячний строк на виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень військовослужбовцю, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, який перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або який перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Захворювання, які пов`язані з захистом Батьківщини чи проходженням військової служби отримані не під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не є підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень та додаткової винагороди у розмірі 20 100 грн.

Також, як вбачається з роздруківок грошового забезпечення, наданих позивачем та відповідачем, права позивача не порушені в частині виплати грошового забезпечення, так як позивачу виплачувався оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за особливі умови проходження служби, премія

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, однак обґрунтував своє рішення без урахування всіх фактичних обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення у мотивувальній частині.

Враховуючи викладене у сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів приходить висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні у мотивувальній частині.

Керуючись статтями 48, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року змінити в мотивувальній частині в редакції даної постанови.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко