Справа № 340/1345/25
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про розгляд звіту та накладення штрафу

26 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1345/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді НАУМЕНКА В.В., розглянувши питання щодо стану виконання ухвали від 26.09.2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою, поданою на підставі статті 382 КАС України, про встановлення судового контролю щодо виконання рішення від 09.05.2025 у справі №340/1345/25.

Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 р. визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення (осадовий оклад, оклад за військовим званням, усі щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 19.05.2023, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, а саме: з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року з використанням розрахункової величини 2102,00 грн., з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - 2270,00 грн., з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - 2481,00 грн.; з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року - 2684,00 грн., та виплатити донараховане грошове забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 10.06.2025 року.

Відповідач провів перерахунок грошового забезпечення, розмір виплачених 31.07.2025 року коштів за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року в результаті донарахування склала 6645,31 грн.

Позивач зазначає, що розмір нарахованої суми вказує на неналежне виконання рішення.

Ухвалою суду від 11.08.2025 року задоволено заяву, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України подати до суду звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 року, у якому, серед іншого, навести детальний розрахунок донарахованого та виплаченого 31.07.2025 року грошового забезпечення ОСОБА_1 , а також інформацію про розмір грошового забезпечення позивача, в розрізі складових (основних додаткових та разових) та періодів в результаті проведеного перерахунку на виконання рішення суду за період з 29.01.2020 по 19.05.2023, із зазначенням прожиткового мінімуму, врахованого для розрахунку грошового забезпечення за кожен рік (2020 2023 роки).

Відповідачем 17.09.2025 року було подано звіт, який судом прийнято не було. Так, ухвалою від 26.09.2025 суд встановив новий строк для подачі звіту та зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України додати до звіту детальний розрахунок (із відображенням тарифного розряду за посадою, розміру прожиткового мінімуму, відсотків надбавок та премії) в розрізі складових грошового забезпечення та періодів.

Ухвалу доставлено в електронний кабінет відповідача 03.10.2025 року о 16 год. 40 хв. (а.с. 72).

Відповідач подав до суду заяву про виконання вимог ухвали та надав звіт, за змістом якого зазначає, що рішення суду у справі №340/1345/25 від 09.05.2025 року виконано, додано платіжні інструкції та таблицю, що були додатками первинно поданого звіту.

Разом з тим відповідачем не наведено, яким чином було проведено нарахування оспорюваних сум, їх розрахунок та інші витребувані судом докази до звіту не додано.

Позивач подав заперечення на звіт, за змістом якої наполягає, що відповідач під час проведення перерахунку грошового забезпечення протиправно змінив структуру та розмір щомісячних виплат, що є складовими грошового забезпечення, самовільно зменшивши розміри надбавки за особливості проходження військової служби та премії, в результаті чого рішення фактично не виконано.

Надаючи оцінку наданому звіту, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Схожі висновки Конституційний Суд України зробив у рішеннях від 1 березня 2023 року у справі № 2-р(ІІ)/2023 (щодо рівноправності сторін під час судового контролю за виконанням судового рішення) та від 19 квітня 2023 року у справі № 4-р(ІІ)/2023 (щодо особових даних у судовому рішенні).

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справа №140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Вищенаведені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а, від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 та від 1 травня 2023 року у справі № 520/926/21.

Важливість виконання судового рішення також підкреслюється тим, що вказане питання включено до Стратегії розвитку системи правосуддя та конституційного судочинства на 2021 - 2023 роки, затвердженою Президента України від 11 червня 2021 року № 231/2021, у якій зазначено, що основними проблемами, які зумовлюють необхідність подальшого удосконалення організації функціонування судової влади та здійснення правосуддя, є, зокрема, неналежне виконання судових рішень, неефективність механізмів судового контролю за виконанням судових рішень.

Крім того, згідно з параграфом 4 Національної стратегії у сфері прав людини, затвердженої Указом Президента України від 24 березня 2021 року № 119/2021, до стратегічних цілей підвищення гарантій захисту прав людини віднесено, зокрема, наявність ефективних механізмів виконання судових рішень.

Також, як зазначено у пункті 1 розділу ІІ Рекомендацій Rec(2003)16, Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) «Щодо виконання рішень адміністративних і судових органів у сфері адміністративного права» (on the execution of administrative and judicial decisions in the field of administrative law), держави-члени мають забезпечити виконання судових рішень в межах розумного строку; вони мають уживати всіх необхідних заходів згідно з законом з метою надання цим рішенням повної сили; у разі, якщо адміністративний орган не виконує судового рішення, слід передбачити відповідну процедуру, що дозволяє домагатися виконання такого рішення, зокрема за допомогою судової заборони або пені (coercive fine).

Відповідно до пункту 55 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (КРЄС) «Щодо якості судових рішень» (on the quality of judicial decisions) з метою забезпечення ефективності правосуддя, усі країни повинні мати процедури забезпечення виконання рішень. Ця позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08 вересня 2023 року у справі №640/21223/20 (адміністративне провадження №К/990/9827/23).

Розглянувши наданий відповідачем звіт, суд зазначає, що всупереч нормам чинного законодавства відповідачем не надано належних доказів виконання рішення суду від 09.05.2025 року. Зокрема не надано розрахунок нарахованих сум, який дозволяв би суду пересвідчитись у правильності проведених нарахувань та їх відповідності висновкам суду, викладеним у рішенні, зокрема - розрахункової величини, яка застосовується для обрахунку складових грошового забезпечення.

Отже, суд не вбачає підстав для прийняття звіту.

Відповідно до частини 1 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

При цьому, згідно частини 2 статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд наголошує, що постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту є підставою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додаткового встановлення нового строку подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, що випливає з положень частини 3 статті 382-3 КАС України.

У такому разі, за правилами частини 4 статті 382-3 КАС України половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Суд наголошує, що за своєю природою штраф є заходом процесуального примусу в розумінні статті 145 КАС України.

Частиною 5 статті 149 КАС України визначено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Таким чином, наявні підстави для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень командира військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання судового рішення у даній справі, штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень х 20 = 60560 гривень).

При цьому, суд звертає увагу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконання рішення суду і подання звіту про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-243, 248, 256, 382- 382-3 України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - відмовити.

Накласти на командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 60560,00 грн.

Половину штрафу в розмірі 30280,00 грн, стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), іншу половину штрафу в розмірі 30280,00 грн, стягнути на користь Державного бюджету України.

Попередити командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 про те, що за правилами частини 7 статті 382-3 КАС України з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня в розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Попередити командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України подати до суду звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 по справі №340/1345/25 протягом тридцяти днів з дати отримання копії цієї ухвали. До звіту необхідно додати детальний розрахунок нарахованого грошового забезпечення позивача на виконання рішення суду, у тому числі із відображенням розрахункової величини (прожиткового мінімуму), тарифного розряду за посадою, відсоткового значення надбавок та премії; порівняння перерахованого на виконання рішення суду грошового забезпечення позивача з первинним розміром (по кожному періоду та складовим). У випадку зменшення відсоткових значень надбавок та/або премії після проведеного перерахунку - надати детальні пояснення причин та підстав такого зменшення, з посиланням на норми чинного законодавства. Зазначені розрахунки та порівняльні таблиці мають бути виконані таким чином, щоб існувала об`єктивна можливість пересвідчитись у повноті та правильності здійсненого перерахунку грошового забезпечення.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, в частині стягнення штрафу в розмірі 30280,00 грн, є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ), боржником: командир військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 (місце роботи в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, в частині стягнення штрафу в розмірі 30280,00 грн, є Державна судова адміністрація України (адреса: 01021, місто Київ, вулиця Липська, будинок 18/5, ), боржником: командир військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 (місце роботи в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Строк пред`явлення даної ухвали суду до виконання становить три місяці з дня набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО