Справа № 460/7051/25
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/7051/25 пров. № А/857/26269/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №460/7051/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

суддя в 1-й інстанції - Махаринець Д. Є.,

час ухвалення рішення 09 червня 2025 року,

місце ухвалення рішення - м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулася в суд з позовом до відповідача - Міністерства оборони України, в якому просила визнати протиправним та скасування пункт 12 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 березня 2025 року №45/975 про призначення дружині, сину та двом донькам одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого сержанта ОСОБА_5 , внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в сумі 2013000 грн; зобов`язати Міністерство оборони України призначити дружині, сину та двом донькам одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого сержанта ОСОБА_5 , внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 15000000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 12 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 березня 2025 року №45/975 про призначення дружині, сину та двом донькам одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого сержанта ОСОБА_5 , внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в сумі 2 013 000 грн у рівних частках кожному. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити дружині, сину та двом донькам одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого сержанта ОСОБА_5 , внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 15 000 000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, у рівних частках з урахуванням вже проведених виплат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що позивачами було порушено передбачену законом процедуру звернення за виплатами відповідно до Постанови КМУ №168 та Наказу МОУ №45, що виключає можливість судового контролю за бездіяльністю органу, аргументуючи це тим, що у даній справі Позивачі не подали заяви та документи в порядку, встановленому наказом МОУ №45 від 25.01.2023, що регламентує порядок реалізації Постанови №168. Вказує, що причина смерті: Захворювання, а не поранення (контузії, травми, каліцтва). Крім того, покликається на практику судів касаційної інстанції, згідно з якими з огляду на зміст приписів пунктів 1 та 2 Постанови №168, загибель військовослужбовця Збройних Сил в період дії воєнного стану сама по собі не є достатньою умовою для виплати одноразової грошової допомоги в разі його загибелі, оскільки така умова повинна враховуватися у взаємозв`язку з іншими умовами, що передбачені абзацом шостим пункту 2 цієї постанови для виплати ОГД сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 цієї Постанови №168, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва). Таким чином, рішення комісії Міноборони є законним, при прийнятті спірного рішення комісія Міноборони діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що після введення правового режиму воєнного стану законодавець визначив єдиний розмір одноразової грошової допомоги, яка вплачується членам сім`ї у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час дії воєнного стану 15000000,00 гривень. Вказує, що станом на час виникнення спірних правовідносин вона має право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовця ОСОБА_6 під час дії воєнного стану відповідно до п.2 Постанови №168, тобто у розмірі 15000000,00 гривень. Вказує, що у матеріалах справи містяться численні висновки ВЛК про поранення ОСОБА_6 , які були надані до комісії ВЛК, яка і зробила висновок про те, що його смерть пов`язана з захистом Батьківщини. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , 1975 року народження, 25 лютого 2022 року був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 та призваний у Збройні Сили України.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №116 від 10 травня 2022 року старшого сержанта ОСОБА_6 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . З 10 травня 2022 року ОСОБА_6 вважається таким, що прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою "командир відділення зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону".

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №122 від 17 травня 2022 року старшого сержанта ОСОБА_6 було направлено у відрядження в район виконання бойових завдань на території України, в оперативне підпорядкування командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з метою забезпечення національної безпеки і оборони України з 18 травня 2022 року до особливого розпорядження.

Згідно з витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №2109 від 16 жовтня 2023 року підтверджено, що захворювання (гостра серцево-судинна недостатності, гострий трансмувальний інфаркт міокарда передньої стінки та верхівки серця) і причина смерті ОСОБА_6 ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини».

Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України від 11 листопада 2022 року №186 старший сержант ОСОБА_6 дійсно у період з 18 травня 2022 року по 15 вересня 2022 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Житомирській, Київській, Миколаївській, Харківській, Донецькій областях.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 28.03.1997 року, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_6 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 25 липня 2007 року, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції підтверджується, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 28 січня 2010 року, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції підтверджується, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_6 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 15 березня 2012 року, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції підтверджується, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_6 .

Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 березня 2025 року №45/975 (копія в додатках), за результатами розгляду поданих документів комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги дружині, сину та двом дочкам померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшого сержанта ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 05 травня 2025 року - призначено одноразову грошву допомогу в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2023), в сумі 2013000 (два мільйони тринадцять) грн 00 коп. у рівних частках кожному.

Вважаючи, що їх право на належний розмір одноразової грошової допомоги було порушено відповідачем позивачі звернулись у суд з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач необґрунтовано та незаконно прийняв рішення про виплату одноразової грошової допомоги у меншому розмірі, оскільки позивачі виконали всі приписи закону для отримання належного розміру одноразової грошової допомоги та обставини смерті старшого сержанта ОСОБА_6 відповідають всім умовам для виплати одноразової грошової допомоги саме у розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року, а тому суд, враховуючи ту обставину, що суб`єкт владних повноважень у спірних взаємовідносинах здійснив реалізацію дискреційних повноважень шляхом невиплати одноразової грошової допомоги у належному розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року, з причини неправильного трактування таким органом норм закону щодо обов`язку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному пунктом 2 Постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року у випадках, коли загибель військового відбулась під час воєнного стану, під час виконання службових обов`язків, в районах проведення бойових дій, пов`язана з захистом Батьківщини, проте причиною смерті стало захворювання, а не поранення, дійшов висновку про те, що з метою належного захисту прав позивачів необхідно зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити дружині, сину та двом донькам одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого сержанта ОСОБА_5 , внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 15000000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, у рівних частках з урахуванням вже проведених виплат.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

За змістом ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає проходження військової служби.

За змістом ч.4 ст.24 цього Закону військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року за №2011-XII передбачає, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011-ХІІ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

П.1 ч.2 ст.16 Закону №2011-XII передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

За змістом ч.10 ст.16-3 Закону №2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року за №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок №975) та «Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2021 року №530.

Відповідно до пп.1 п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно з пп.1 п.4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Абзац 2 п.11 Порядку №975 передбачає, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану визначається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

За змістом п.4.5. Наказу Міністерства оборони України №530 за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, здійснюється виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до Порядку №975.

Відповідно до абз.6 п.4.6. Наказу Міністерства оборони України №530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України обласними ТЦКСП.

Згідно з абз.1 п.23 Порядку №975 керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.

Абз.2 п.23 Порядку №975 передбачає, що розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 був мобілізований на військову службу 25 лютого 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Витягом з іменного списку безповоротних втрат №0085 від 26 травня 2023 року.

Зі змісту витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №116 від 10 травня 2022 року вбачається, що старшого сержанта ОСОБА_6 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . З 10 травня 2022 року ОСОБА_6 вважається таким, що прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою "командир відділення зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону".

Крім того, матеріалами справи стверджується, що старшого сержанта ОСОБА_6 було направлено у відрядження в район виконання бойових завдань на території України, в оперативне підпорядкування командувача оперативного угрупування військ ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою забезпечення національної безпеки і оборони України з 18 травня 2022 року до особливого розпорядження, що підтверджується витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №122 від 17 травня 2022 року.

Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України від 11 листопада 2022 року №186, старший сержант ОСОБА_6 дійсно в період з 18 травня 2022 року по 15 вересня 2022 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Житомирській, Київській, Миколаївській, Харківській, Донецькій областях.

Як вбачається з матеріалів справи, старший сержант ОСОБА_6 отримав численні поранення, що підтверджується наданими Позивачами документами: закритий компресійний перелом на рівні тіла L 4 хребця поясничного відділу хребта (направлення командира військової частини НОМЕР_1 від вересня 2022 року), закритий післятравматичний 08 червня 2022 року розрив правого акроміально-ключичного з`єднання з вираженим больовим синдромом та порушенням функції в правому плечовому суглобі (Довідка ВЛК військової частини НОМЕР_7 від 14 лютого 2023 року №353), ушкодження ліктьового і серединного нерва в в/третині правого передпліччя (Довідка ВЛК військової частини НОМЕР_7 від 28 лютого 2023 року №2287), осколкове поранення правої сідниці (Довідка ВЛК військової частини НОМЕР_7 від 15 березня 2023 року №2931).

Згідно з витягом з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії №143 від 09 лютого 2023 року вбачається, що захворювання ОСОБА_6 та причина смерті, яке призвело до смерті ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

Таким чином, враховуючи наведені вище встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що наведеними вище матеріали справи підтверджується, що старший сержант ОСОБА_6 помер у зв`язку з виконанням заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України під час дії воєнного стану, у зв`язку з захистом Батьківщини. Крім того, 16 Регіональною військово-лікарською комісією встановлено, що захворювання ОСОБА_6 і причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.

Так, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, 28 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 (далі - Постанова №168).

За змістом абз.1 п.2 Постанови №168 (у редакції, чинній станом на дату смерті ОСОБА_6 ) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 вказаної постанови (зокрема військовослужбовців Збройних Сил), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №168 положення п.2 цієї Постанови щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги, яка виплачується сім`ям загиблих військовослужбовців Збройних Сил вступали у правову колізію з положенням абзацу першого підпункту а п.1 ст.16-2 Закону №2011-XII, а відтак і п.5 Постанови №975, які визначають значно менший розмір такої одноразової грошової допомоги, а саме: розмір 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, що у 2023 році становило 2013000,00 гривень. У зв`язку з цим, Законом України Про внесення змін до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги від 29.07.2022 №2489-IX (далі - Закон №2489-IX) ст.16-2 Закону №2011-XII доповнено ч.3 такого змісту: Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України. У п.1 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону №2489-IX зазначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім п.3 розділу I цього Закону, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується з 24 лютого 2022 року. Тобто положення ч.3 ст.16-2 Закону №2011-XII, яке передбачає, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України, підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року.

При цьому, зворотня дія в часі цієї норми права фактично розширює право особи, адже її застосування призведе до отримання сім`ями загиблих військовослужбовців більшого розміру одноразової грошової допомоги, що відповідає вимогам частини першої ст.58 Конституції України.

Крім того, суд зазначає, що у п.1 Постанови №975 зазначено: Затвердити Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що додається., тобто дана Постанова №975 стосується виключного кола осіб, а саме: військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Дане коло осіб є вичерпним, та не стосується осіб, які були призвані під час мобілізації під час дії воєнного стану.

Положення ч.3 ст.16-2 Закону №2011-XII передбачає, що Кабінетом Міністрів України визначається виключно розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану, а не порядок призначення таких виплат чи зміну підстав призначення та здійснення таких виплат.

Закон № 2011-XII перераховує підстави для виплати одноразової допомоги (частина 1 статті 16-2): поранення, контузія, травма, каліцтво або захворювання, отримані при захисті Батьківщини.

Положення ч.3 ст.16-2 Закону №2011-XII передбачає, що Кабінетом Міністрів України визначається виключно розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану, проте Ця норма надає Кабміну лише право визначати розмір допомоги, не обумовлюючи право вносити зміни до переліку підстав, установлених у ч. 1 ст.16-2 Закону №2011-XII.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що починаючи з 24 лютого 2022 року особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця виплачується така допомога у розмірі, визначеному п.2 Постанови №168, а не у розмірах, визначених підпунктом а п.1 ст.16-2 Закону №2011-XII та п.5 Постанови №975.

Отже, до 23 лютого 2022 року включно діяли положення, які диференціювали розмір одноразової грошової допомоги в залежності від випадку смерті (загибелі) військовослужбовця:

- у випадках, передбачених підпунктом 1 п.2 ст.16 Закону №2011-XII у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму;

- у випадках, передбачених підпунктом 2 п.2 ст.16 Закону №2011-XII у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму.

Разом з тим, після введення правового режиму воєнного стану законодавець визначив єдиний розмір одноразової грошової допомоги, яка вплачується членам сім`ї у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час дії воєнного стану 15000000,00 гривень.

Щодо доводів апелянта про те, що причиною смерті ОСОБА_6 стало не поранення, а захворювання, що зафіксовано у відповідному витягу з протоколу засідання ВЛК, а тому, на думку відповідача, відсутні підстави для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови КМУ №168, то колегія суддів не приймає такі до уваги, оскільки нормами чинного законодавства чітко визначено, що захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини є належною підставою для виплати допомоги, а тому відсутність поранення не є підставою для відмови у виплаті, якщо є встановлений причинний зв`язок між захворюванням і проходженням служби в умовах збройного конфлікту. Крім того, ключове значення має висновок військово-лікарської комісії, яка у протоколі зазначила: «гостра серцево-судинна недостатності, гострий трансмувальний інфаркт міокарда передньої стінки та верхівки серця», який свідчить про наявність прямого причинного зв`язку між обставинами служби та настанням смерті.

Колегія суддів зазначає, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок захворювання, прямо пов`язаного із захистом Батьківщини, що встановлено ВЛК, підтверджено довідкою про участь у бойових діях та узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, зокрема, але не виключно у постановах Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі №600/548/23-а, від 22 серпня 2024 року у справі 380/9868/23.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про те, що станом на час виникнення спірних правовідносин Позивачі мали право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовця ОСОБА_6 під час дії воєнного стану відповідно до п.2 Постанови №168, тобто у розмірі 15000000,00 гривень, а тому п.12 спірного рішення комісії Міністерства оборони України №45/975 від 11 березня 2025 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянта про те, що позивачами було порушено передбачену законом процедуру звернення за виплатами відповідно до Постанови КМУ №168 та Наказу МОУ №45, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з аналізу заяви про призначення одноразової допомоги у зв`язку із смертю старшого сержанта ОСОБА_6 , вбачається, що у таких не зазначено про те, що вони подані на підставі Постанови КМУ №975, разом з тим, наявність відмітки про те, що до заяви додано документи згідно з, зокрема, Постановою КМУ №975 не свідчить про їх подання саме за вказаним нормативним актом.

Таким чином, аналізуючи правові норми, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач необґрунтовано та незаконно прийняв рішення про виплату одноразової грошової допомоги у меншому розмірі, оскільки позивачі виконали всі приписи закону для отримання належного розміру одноразової грошової допомоги та обставини смерті старшого сержанта ОСОБА_6 відповідають всім умовам для виплати одноразової грошової допомоги саме у розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року, а тому суд, враховуючи ту обставину, що суб`єкт владних повноважень у спірних взаємовідносинах здійснив реалізацію дискреційних повноважень шляхом невиплати одноразової грошової допомоги у належному розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року, з причини неправильного трактування таким органом норм закону щодо обов`язку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному пунктом 2 Постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року у випадках, коли загибель військового відбулась під час воєнного стану, під час виконання службових обов`язків, в районах проведення бойових дій, пов`язана з захистом Батьківщини, проте причиною смерті стало захворювання, а не поранення, дійшов висновку про те, що з метою належного захисту прав позивачів необхідно зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити дружині, сину та двом донькам одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого сержанта ОСОБА_5 , внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року та Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 15000000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, у рівних частках з урахуванням вже проведених виплат.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-А, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321,322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №460/7051/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 30 грудня 2025 року.