Справа № 140/8623/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/8623/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» (далі - ТОВ «ЕКОВІСТ», позивач) звернулося з позовом до Хмельницької митниці (далі - відповідач, митниця) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 24.02.2025 №№UA400030/2025/000042/2, UA400030/2025/000043/2, UA400030/2025/000041/2, від 25.02.2025 №UA400030/2025/000044/2, від 27.02.2025 №UA400030/2025/000045/2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.10.2024 між ТОВ «ЕКОВІСТ» та фірмою Omnia Europe S.A. (Румунія) було укладено контракт №2 Omnia на поставку кукурудзяного крохмалю.

30.01.2025 сторони підписали специфікацію №6 до вказаного контракту на поставку кукурудзяного крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості в кількості 600 т, за ціною 360 Євро за 1 т на загальну суму 216000,00 Євро, модифікований катіонний крохмаль (modified cationic corn starch) OmniCat 145 A в кількості 44 т, за ціною 780 Євро за 1 т на загальну суму 34320,00 Євро та кукурудзяний крохмаль Com starch Ecovist 100 в кількості 88 т, за ціною 360 Євро за 1 т на загальну суму 31680,00 Євро, а всього 282000,00 Євро.

Пунктом 2 вказаної специфікації сторони погодили умови оплати: 100% передоплата товару. Згідно із пунктом 4 специфікації поставка товару здійснюється частково (товарними партіями), автомобільним транспортом, на умовах FCA Меджидія, Румунія згідно з умовами ІНКОТЕРМС-2020.

На виконання умов Контракту та специфікації №6 від 30.01.2025 позивач здійснив оплату за 110 тон кукурудзяного крохмалю на загальну суму 39 600,00 євро.

В подальшому, з метою імпорту вказаних товарів декларантом ТОВ «ЕКОВІСТ» було подано Хмельницькій митниці митні декларації (далі - МД) від 24.02.2025 №25UA30U8, №25UA36U2, №25UA29U5, від 25.02.2025 №25UA67U5, від 27.02.2025 25UA15U2 та пакет документів для митного оформлення ввезеного на територію України товару.

Однак, за результатами розгляду вказаних документів відповідачем були прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 24.02.2025 №№UA400030/2025/000042/2, UA400030/2025/000043/2, UA400030/2025/000041/2, від 25.02.2025 №UA400030/2025/000044/2, від 27.02.2025 №UA400030/2025/000045/2.

Позивач не погоджується із винесеними рішеннями, вважає їх такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та чинному законодавстві.

В обґрунтування такої позиції вказує, що ТОВ «ЕКОВІСТ» подано для митного оформлення імпортованого товару всі документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті підприємством на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною контракту згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України (далі - МК України). При цьому, подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості.

Натомість відповідач не довів, що було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що у документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена. В оскаржуваних рішеннях не вказано жодного джерела інформації, а також відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості.

Окремо позивач зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає оскаржувані рішення необґрунтованими та безпідставними, які не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, та просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (т.1, а.с.161).

Представник відповідача у поданому відзиві (т.1, а.с.168-189) адміністративний позов ТОВ «ЕКОВІСТ» не визнав, посилаючись на те, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів у митного органу виникли сумніви щодо «дійсної вартості» та у правильності визначення митної вартості оцінюваного товару, оскільки заявлений декларантом рівень митної вартості товару 0,3893 євро/кг не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше 0,543 євро/кг. Це стало підставою для ретельного опрацювання документів, поданих до митного оформлення в частині виявлення ознак, визначених положенням частини третьої статті 53 МКУ (розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В результаті опрацювання документів, поданих декларантом, митним органом було встановлено що документи, подані разом з МД від 24.02.2025 №25UA14U5, від 24.02.2025 №25UA18U1, від 24.02.2025 №25UA28U6, від 25.02.2025 №25UA54U3, від 27.02.2025 №25UA04U9 містять подібні розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують усі числові значення складових митної вартості, а заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товарів. Зокрема: вартість товару відповідно до декларації країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума, зазначена в платіжній інструкції, не відповідає сумі, вказаній в специфікації та вартості задекларованого товару; зазначене в рахунку-фактурі та міжнародній товарно-транспортній накладній замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення, а також у поданому рахунку-фактурі відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт; дистриб`ютерство ТзОВ «ЕКОВІСТ» не підтверджено документально відповідно до законодавства; подані до митного оформлення документи не містять усіх визначних ч. 10 ст.58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів; до митного оформлення подано міжнародну товарно-транспортну накладну CMR неналежної якості.

Крім того, зазначає, що за поданими МД відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР, які передбачали необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару.

Декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи, на що у відповідь було повідомлено про неможливість подання інших додаткових документів.

Оскільки декларантом не було усунуто вищезазначені розбіжності додатково наданими документами, відповідно до положень частини 6 статті 54 МКУ, Хмельницькою митницею було винесено оскаржувані рішення про коригування митної вартості від: 24.02.2025 №UA400030/000041/2, 24.02.2025 №UA400030/000042/2, 24.02.2025 №UA400030/000043/2, 25.02.2025 №UA400030/000044/2, 27.02.2025 №UA400030/000045/2, в яких митницею для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано резервний метод.

Джерелом числового значення митної вартості товару по МД від 24.02.2025 №25UA14U5, №25UA18U1, №25UA28U6, від 27.02.2025 №25UA04U9 є митна декларація від 21.02.2025 №25UA29U4, по МД від 25.02.2025 №25UA54U3 МД від 24.02.2025 №25UA000936U2.

З огляду на наведене вище, представник відповідача вважає, що Хмельницькою митницею було правомірно здійснено коригування митної вартості оцінюваних товарів та винесено оскаржувані рішення.

З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, які є аналогічними доводам позовної заяви (т.1, а.с.197-217).

Представник відповідача подав заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЕКОВІСТ» з тих же мотивів, що наведені у відзиві на позовну заяву (т.2, а.с.130-142).

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Суд встановив, що 11.10.2024 між ТОВ «ЕКОВІСТ» (покупець) та фірмою Omnia Europe S.A. (продавець) було укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №2 Omnia (т.1, а.с.55зворот-57), за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити, на умовах цього контракту, кукурудзяний крохмаль (Ecovist 100, OmniBond 150, OmniCat 145A) (код товару УКТ ЗЕД 1108), іменований надалі товар.

Згідно із пунктом 2.1 вказаного контракту валюта контракту Євро. Ціна товару за цим контрактом встановлюється в Євро і вказується в специфікаціях до цього контракту.

Кількість товару, що поставляється за даним контрактом, становить 2000 (дві тисячі) тон (пункт 2.2. контракту).

Пунктом 3.1. контракту передбачено, що якість товару, що відвантажується, має відповідати відповідному стандарту, чинному в країні покупця.

Відповідно до пункту 4.4 контракту товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту.

Пунктом 5.1 контракту визначено умови оплати 100% передплата. За домовленістю сторін умови оплати товару можуть бути змінені, що сторони фіксують в додатках/специфікаціях.

Додатковою угодою №1 від 04.11.2024 до контракту №2 Omnia від 11.10.2024 сторони внесли зміни до контракту, змінивши платіжні реквізити постачальника (т.1, а.с.41зворот).

Додатковою угодою №2 від 11.10.2024 до контракту №2 Omnia від 11.10.2024 сторони доповнили розділ 1 контракту пунктом 1.3, за умовами якого покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 11.10.2024 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають із цього (т.1, а.с.42).

Згідно із специфікацією від 30.01.2025 №6 сторонами узгоджено поставку кукурудзяного крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості 600 т за ціною 360 Євро за 1 т на загальну суму 216000,00 Євро, кукурудзяного крохмалю Corn starch Ecovist 100 в кількості 88 т за ціною 360 Євро за 1 т на загальну суму 31680,00 Євро, модифікованого катіонного крохмалю/(modified cationic corn starch) OmnіCat 145A, в кількості 44 т за ціною 780 Євро за 1 т на загальну суму 34320,00 євро, а всього 732 т на суму 282000,00 Євро. Пунктом 2 специфікації сторони погодили умови оплати: 100% передоплата товару. Згідно з пунктом 4 специфікації поставка товару здійснюється частково (товарними партіями), автомобільним транспортом, на умовах FCA Меджидія, Румунія згідно з умовами Інкотермс-2020 (т.1, а.с.59зворот).

На виконання умов контракту та специфікації від 30.01.2025 №6 до контракту позивач здійснив оплату на загальну суму 39600,00 Євро, що підтверджується банківський платіжним документом (swift) від 18.02.2025 (дата валютування 18.02.2025) (т.1, а.с.50).

З метою митного оформлення імпортованого товару декларант ТОВ «ЕКОВІСТ» подав до Хмельницької митниці МД від 24.02.2025 №25UA18U1, від 24.02.2025 №25UA28U6, від 24.02.2025 №25UA14U5, від 25.02.2025 №25UA54U3, від 27.02.2025 №25UA04U9 на наступний товар: «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у картонно - паперовій промисловості. Розфасовано у паперові мішки по 25 кг., не в первинній упаковці. Вага нетто 22000 кг».

Разом із вказаними МД та додатково на вимогу митного органу, позивачем було подано також передбачений МК України перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме:

По МД від 24.02.2025 №25UA18U1: контракт від 11.10.2024 №2 Omnia (т.1, а.с.55зворот-57), додаткові угоди №1 від 04.11.2024, №2 від 11.10.2024 (т.1, а.с.41зворот-42), специфікація №6 від 30.01.2025 (т.1, а.с.59 зворот), пакувальний лист від 20.02.2025 (т.1, а.с.59), інвойс від 20.02.2025 №ОМ-000168 (т.1, а.с.53зворот), міжнародна товарно-транспортна накладна від 19.02.2025 №А325966 (т.1, а.с.52), сертифікат з перевезення товару від 21.02.2025 №Y 0039137 (т.1, а.с.51), банківський платіжний документ (swift) від 18.02.2025 (дата валютування 18.02.2025) (т.1, а.с.50), калькуляція транспортних витрат від 24.02.2025 №187-СТ (т.1, а.с.48 зворот), довідка про транспортно-експедиційні витрати від 24.02.2025 №187-СТ (т.1, а.с.61), прайс-лист виробника товару від 30.01.2025 (т.1, а.с.58), договір на перевезення від 01.03.2024 №КМ2113/24, від 22.02.2024 №13/24/ЛВ, від 18.02.2025 №BG/T1377/25 (т.1, а.с.35-41), лист (декларація ексклюзивного дистриб`ютора) від 11.10.2024 (т.1, а.с.54-55), лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023 (т.1, а.с.45-46), лист від 06.09.2023, сертифікат від 19.02.2025 (т.1, а.с.51зворот), декларація країни відправлення №24ROCT1970BJ4044В6 від 21.02.2025 (т.1, а.с.52зворот-53).

По МД від 24.02.2025 №25UA28U6: контракт від 11.10.2024 №2 Omnia (т.1, а.с.83-85), додаткові угоди №1 від 04.11.2024, №2 від 11.10.2024 (т.1, а.с.69), специфікація №6 від 30.01.2025 (т.1, а.с.87), пакувальний лист від 21.02.2025 (т.1, а.с.86зворот), інвойс від 21.02.2025 №ОМ-000169 (т.1, а.с.81), міжнародна товарно-транспортна накладна від 19.02.2025 (т.1, а.с.79зворот), сертифікат з перевезення товару від 21.02.2025 №Y 0039138 (т.1, а.с.78зворот), банківський платіжний документ (swift) від 18.02.2025 (дата валютування 18.02.2025) (т.1, а.с.77зворот), калькуляція транспортних витрат від 24.02.2025 №186-СТ (т.1, а.с.76), довідка про транспортно-експедиційні витрати від 24.02.2025 №186-СТ (т.1, а.с.62), прайс-лист виробника товару від 30.01.2025 (т.1, а.с.85зворот), договір на перевезення від 01.03.2024 №КМ2113/24, від 22.02.2024 №13/24/ЛВ, від 18.02.2025 №ТІ/T1382/25 (т.1, а.с.62зворот-68), лист (декларація ексклюзивного дистриб`ютора) від 11.10.2024 (т.1, а.с.81зворот-82), лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023 (т.1, а.с.72зворот-74), лист від 06.09.2023, сертифікат від 21.02.2025 (т.1, а.с.79), декларація країни відправлення №24ROCT1970IQ4061В9 від 21.02.2025 (т.1, а.с.80).

По МД від 24.02.2025 №25UA14U5: контракт від 11.10.2024 №2 Omnia (т.1, а.с.107-109), додаткові угоди №1 від 04.11.2024, №2 від 11.10.2024 (т.1, а.с.93), специфікація №6 від 30.01.2025 (т.1, а.с.111), пакувальний лист від 21.02.2025 (т.1, а.с.110зворот), інвойс від 21.02.2025 №ОМ-000170 (т.1, а.с.105), міжнародна товарно-транспортна накладна від 21.02.2025 №А444715 (т.1, а.с.103зворот), сертифікат з перевезення товару №Y 0039139 (т.1, а.с.102 зворот), банківський платіжний документ (swift) від 18.02.2025 (дата валютування 18.02.2025) (т.1, а.с.101зворот), калькуляція транспортних витрат від 24.02.2025 (т.1, а.с.94зворот), довідка про транспортно-експедиційні витрати від 24.02.2025 №6 (т.1, а.с.90), прайс-лист виробника товару від 30.01.2025 (т.1, а.с.109зворот), договір про організацію перевезень від 25.09.2024 №39/24/ЛВ (т.1, а.с.90зворот-92), лист (декларація ексклюзивного дистриб`ютора) від 11.10.2024 (т.1, а.с.106), лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023 (т.1, а.с.97-98), лист від 06.09.2023, сертифікат від 21.02.2025 (т.1, а.с.103), декларація країни відправлення №24ROCT1970Т4077В6 від 22.02.2025 (т.1, а.с.104).

По МД від 25.02.2025 №25UA54U3: контракт від 11.10.2024 №2 Omnia (т.1, а.с.130зворот-132, 135), додаткові угоди №1 від 04.11.2024, №2 від 11.10.2024 (т.1, а.с.115зворот-116), специфікація №6 від 30.01.2025 (т.1, а.с.134зворот), пакувальний лист від 22.02.2025 (т.1, а.с.134), інвойс від 22.02.2025 №ОМ-000171 (т.1, а.с.128зворот), міжнародна товарно-транспортна накладна від 22.02.2025 №А220378 (т.1, а.с.127), сертифікат з перевезення товару №Y 0039140 (т.1, а.с.125 зворот), банківський платіжний документ (swift) від 18.02.2025 (дата валютування 18.02.2025) (т.1, а.с.124зворот), калькуляція транспортних витрат від 24.02.2025 №24022025-1 (т.1, а.с.117зворот), довідка про транспортні витрати від 24.02.2025 №24022025-1 (т.1, а.с.113), прайс-лист виробника товару від 30.01.2025 (т.1, а.с.133), договір про перевезення від 19.01.2024 №12/23/ЛВ з додатковою угодою від 31.12.2024 №1 (т.1, а.с.113зворот-115, 116зворот), лист (декларація ексклюзивного дистриб`ютора) від 11.10.2024 (т.1, а.с.129-130), лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023 (т.1, а.с.120-121), лист від 06.09.2023, сертифікат від 20.02.2025 (т.1, а.с.126), декларація країни відправлення №24ROCT1970ZP4111В9 від 23.02.2025 (т.1, а.с.127зворот-128).

По МД від 27.02.2025 №25UA04U9: контракт від 11.10.2024 №2 Omnia (т.1, а.с.149зворот-151), додаткові угоди №1 від 04.11.2024, №2 від 11.10.2024 (т.1, а.с.110), специфікація №6 від 30.01.2025 (т.1, а.с.153зворот), пакувальний лист від 24.02.2025 (т.1, а.с.153), інвойс від 24.02.2025 №ОМ-000175 (т.1, а.с.147зворот), міжнародна товарно-транспортна накладна від 24.02.2025 №А680266 (т.1, а.с.146), сертифікат з перевезення товару №Y 0039142 (т.1, а.с.145), банківський платіжний документ (swift) від 18.02.2025 (дата валютування 18.02.2025) (т.1, а.с.144), калькуляція транспортних витрат від 26.02.2025 №26022025-1 (т.1, а.с.137), довідка про транспортно-експедиційні витрати від 26.02.2025 №26022025-1 (т.1, а.с.155), прайс-лист виробника товару від 30.01.2025 (т.1, а.с.152), договір про перевезення від 19.01.2024 №12/23/ЛВ (т.1, а.с.155зворот-157), лист (декларація ексклюзивного дистриб`ютора) від 11.10.2024 (т.1, а.с.148-149), лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023 (т.1, а.с.139зворот-141), лист від 06.09.2023, сертифікат від 20.02.2025 (т.1, а.с.145зворот), декларація країни відправлення №24ROCT1970YI4286В8 від 25.02.2025 (т.1, а.с.146зворот-147).

Однак, за результатами розгляду поданих документів, Хмельницька митниця прийняла оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 24.02.2025 №№UA400030/2025/000042/2 (т.1, а.с.49), UA400030/2025/000043/2 (т.1, а.с.76зворот-77), UA400030/2025/000041/2 (т.1, а.с.100зворот-101), від 25.02.2025 №UA400030/2025/000044/2 (т.1, а.с.123зворот-124), від 27.02.2025 №UA400030/2025/000045/2 (т.1, а.с.143) та сформувала картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.02.2025 №№UA400030/2024/000057 (т.1, а.с.43-44), UA400030/2024/000058 (т.1, а.с.70зворот-71), UA400030/2024/000056 (т.1, а.с.95-96), від 25.02.2025 №№UA400030/2024/000060 (т.1, а.с.118-119), від 21.02.2025 №UA400030/2024/000062 (т.1, а.с.137зворот-138).

У графі 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів зазначено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують усі числові значення складових митної вартості, а заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товару, а саме:

- заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснювалося раніше;

- вартість товару відповідно до декларації MRN країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення;

- сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації та вартості задекларованого товару;

- до митного оформлення подано міжнародну товарно-транспортну накладну CMR неналежної якості (неякісна копія, відомості написані від руки та не зрозумілим почерком), що унеможливлює прочитати вказаний документ. Зазначене ставить під сумнів правдивість декларування витрат на транспортування. При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування.

- зазначене в рахунку-фактурі та міжнародній товарно-транспортній накладній замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення, а також у поданому рахунку-фактурі відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт;

- відповідно до Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 11.10.2024 ТОВ «ЕКОВІСТ» є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього. Однак, до митного оформлення надано специфікацію від 30.01.2025 №6 до зовнішньоекономічного контракту від 11.10.2024 №2 Omnia, в якій зазначено ціну 360 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТОВ «ЕКОВІСТ» не підтверджено документально відповідно до законодавства;

- подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною 10 статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

Таким чином, у митного органу є обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів та у відповідності до статті VII ГАТТ, є підстави вважати, що документи подані до митного оформлення не містять достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару, оскільки заявлений рівень митної вартості не підтверджений документально.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України для підтвердження числового значення митної вартості товарів необхідно надати наступні документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправленні; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь декларантом повідомлено про неможливість подання інших документів.

Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до частин 2, 3 статті 58 МК України застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 МК України. Було проведено процедуру консультації та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість визначена за другорядним методом відповідно до вимог статті 64 МК України. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (статті 59, 60 МК України) зважаючи на відсутність у митного органу інформації про ідентичні та подібні товари, що були оформленні у митному відношенні. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (статті 62, 63 МК України) у зв`язку з відсутністю у митного органу інформації для віднімання та додавання вартості. Митну вартість визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МК України.

Джерелом числового значення митної вартості товару по МД від 24.02.2025 №25UA14U5, №25UA18U1, №25UA28U6, від 27.02.2025 №25UA04U9 є митна декларація від 21.02.2025 №25UA29U4, по МД від 25.02.2025 №25UA54U3 МД від 24.02.2025 №25UA000936U2.

На підставі МД від 24.02.2025 №25UA30U8 (т.1, 47зворот-48), №25UA36U2 (т.1, 75), №25UA29U5 (т.1,а.с.99зворот-100), від 25.02.2025 №25UA67U5 (т.1, а.с.122зворот-123), від 27.02.2025 №25UA15U2 (т.1, а.с.142) товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

Позивач, не погоджуючись із прийнятими рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням митниці, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України(подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так, контрактом від 11.10.2024 №2 Omnia, укладеним між ТОВ «ЕКОВІСТ» (покупець) та компанією Omnia Europe S.A. (продавець), визначено предмет, ціну та загальну вартість контракту, умови поставки, умови платежу та порядок розрахунків (т.1, а.с.55зворот-57).

Згідно із пунктом 2.1 вказаного контракту валюта контракту Євро. Ціна товару за цим контрактом встановлюється в Євро і вказується в специфікаціях до цього контракту.

Кількість товару, що поставляється за даним контрактом, становить 2000 (дві тисячі) тон (пункт 2.2. контракту).

Пунктом 3.1. контракту передбачено, що якість товару, що відвантажується, має відповідати відповідному стандарту, чинному в країні покупця.

Відповідно до пункту 4.4 контракту товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту.

Пунктом 5.1 контракту визначено умови оплати 100% передплата. За домовленістю сторін умови оплати товару можуть бути змінені, що сторони фіксують в додатках/специфікаціях.

Додатковою угодою №1 від 04.11.2024 до контракту №2 Omnia від 11.10.2024 сторони внесли зміни до контракту, змінивши платіжні реквізити постачальника (т.1, а.с.41зворот).

Додатковою угодою №2 від 11.10.2024 до контракту №2 Omnia від 11.10.2024 сторони доповнили розділ 1 контракту пунктом 1.3, за умовами якого покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 11.10.2024 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають із цього (т.1, а.с.42).

Згідно із специфікацією від 30.01.2025 №6 сторонами узгоджено поставку кукурудзяного крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості 600 т за ціною 360 Євро за 1 т на загальну суму 216000,00 Євро, кукурудзяного крохмалю Corn starch Ecovist 100 в кількості 88 т за ціною 360 Євро за 1 т на загальну суму 31680,00 Євро, модифікованого катіонного крохмалю/(modified cationic corn starch) OmnіCat 145A, в кількості 44 т за ціною 780 Євро за 1 т на загальну суму 34320,00 євро, а всього 732 т на суму 282000,00 Євро (т.1, а.с.59зворот).

У специфікації від 30.01.2025 №6 також зазначено умови оплати товару 100% передплата, що узгоджується із умовами контракту. Тут же обумовлено, що поставка товару здійснюється частково (товарними партіями), автомобільним транспортом.

Банківським платіжним документом (swift) від 18.02.2025 (дата валютування 18.02.2025) (т.1, а.с.50) підтверджується факт проведення попередньої оплати за товар на суму 39600,00 Євро по специфікації від 30.01.2025 №6.

Відповідно до інвойсу від 20.02.2025 №ОМ-000168 продавець поставив позивачу товар загальною вартістю 7920,00 Євро (т.1, а.с.53зворот), відповідно до інвойсу від 21.02.2025 №ОМ-000169 7920,00 Євро(т.1, а.с.81), відповідно до інвойсу від 21.02.2025 №ОМ-000170 7920,00 Євро (т.1, а.с.105), відповідно до інвойсу від 22.02.2025 №ОМ-000171 7920,00 Євро (т.1, а.с.128зворот), відповідно до інвойсу від 24.02.2025 №ОМ-000175 7920,00 Євро (т.1, а.с.147зворот). Даними документами визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну, умови оплати.

Ціна товару в інвойсах від 20.02.2025 №ОМ-000168, від 21.02.2025 №ОМ-000169, від 21.02.2025 №ОМ-000170, від 22.02.2025 №ОМ-000171, від 24.02.2025 №ОМ-000175 відповідає фактурній вартості, зазначеній в графі 22 МД від 24.02.2025 №25UA30U8 (т.1, 47зворот-48), №25UA36U2 (т.1, 75), №25UA29U5 (т.1,а.с.99зворот-100), від 25.02.2025 №25UA67U5 (т.1, а.с.122зворот-123), від 27.02.2025 №25UA15U2 (т.1, а.с.142).

Суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД фактурна вартість товару відповідає тій, що зазначена в інвойсах. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.

Отже, заявлена декларантом за першим методом митна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Щодо аргументів відповідача у спірних рішеннях про наявність розбіжностей у вартості товару, яка міститься у вищезазначених інвойсах, в специфікації від 30.01.2025 №6 282000,00 Євро та в документі про оплату від 18.02.2025 39600,00 Євро, то суд зауважує, що в специфікаціях вказується загальна вартість товару.

Разом з тим, зважаючи на те, що весь об`єм товару, визначений специфікаціями, неможливо поставити однією партією, тому така поставка здійснюється окремими невеликими партіями, на кожну з яких складається інвойс. Відтак, цілком очевидним є той факт, що вартість товару, яка зазначена у специфікації, буде значно більша вартості товару, яка зазначена в інвойсі. У свою чергу, що стосується документа про оплату, то такий охоплює оплату кількох партій товару.

Крім того, за змістом платіжних документів можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, а також номер контракту 11.10.2024 №2 та специфікації від 30.01.2025 №6, за якими така оплата була здійснена. Платіж здійснено на рахунок продавця компанії Omnia Europe S.A., платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в контракті від 11.10.2024 №2 Omnia та в переліку рахунків Account №RO22BTRLEURCRT.

Суд також відхиляє доводи митного органу про те, що дистриб`ютерство ТОВ «ЕКОВІСТ» не підтверджено документально, оскільки компанія Omnia Europe S.A. своїм листом підтвердила той факт, що ТОВ «ЕКОВІСТ» є її ексклюзивним дистриб`ютором промислових крохмальних продуктів в Україні (т.1, а.с.45зворот-46).

Додатковою угодою №2 від 11.10.2024 до контракту №2 Omnia від 11.10.2024 засвідчено той факт, що ТОВ «ЕКОВІСТ» є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором компанії Omnia Europe S.A. в Україні на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 11.10.2024 (т.1, а.с.42).

Щодо аргументів відповідача про ненадання замовлення, на яке є посилання в рахунку-фактурі та міжнародній товарно-транспортній накладній, а також відсутність у рахунку-фактурі посилання на зовнішньоекономічний контракт, суд зазначає, що відповідно до умов контракту від 11.10.2024 №2 Omnia поставка товару здійснюється окремими партіями за заявками покупця. Продавець підтверджує прийняття заявки і виставляє рахунок-проформу (інвойс). Тобто умовами контракту не передбачено наявність письмового замовлення. Відтак замовлення може бути в усній формі, що не заборонено контрактом, а підтвердженням того, що таке дійсно мало місце, є наявність та подання до контролюючого органу разом з митною декларацією рахунку-проформи. Крім того, замовлення покупця не передбачене у переліку документів, визначених у статті 53 МК України, як документ, що підтверджує митну вартість товарів. При цьому згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Крім того, відсутність у рахунку-фактурі прямого посилання на зовнішньоекономічний контракт, не може бути підставою для визнання документів такими, що не підтверджують митну вартість, оскільки рахунки-фактури містять всі ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну, умови оплати, дані покупця і продавця, що дають змогу ідентифікувати зв`язок з контрактом.

За правилами частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).

Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

У пункті 4.4 контракту від 11.10.2024 №2 Omnia сторони домовилися, що товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту.

Пунктом 4 специфікації від 27.11.2024 №4 сторони погодили, що поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA Меджидія, Румунія згідно з умовами Інкотермс-2020.

Умови поставки FCA означають, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці: якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження; якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Зі змісту зазначеного терміну вбачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця. Відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці. Ризики переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу у транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження транспорту перевізника.

В оскаржуваних рішеннях Хмельницькою митницею взято під сумнів правдивість декларування витрат на транспортування та зазначено, що подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною 10 статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «ЕКОВІСТ» як замовником укладено договори про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ, укладений з ТОВ «АРЕАЛ-ПЛЮС» (т.1, а.с.37зворот-39), від 25.09.2024 №39/24/ЛВ, укладений з ФОП ОСОБА_1 (т.1, а.с.90зворот-92), від 19.01.2024 №12/23/ЛВ, укладений з ФОП ОСОБА_2 (т.1, а.с.113зворот-114).

Згідно із пунктами 1.1, 1.2 вказаних договорів виконавець зобов`язався організувати перевезення вантажів замовника вантажним автомобільним транспортом; під кожне перевезення замовник надає виконавцю заявку на узгодження, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце доставки вантажу, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також іншу необхідну інформацію

Так, заявкою на автоперевезення №470 від 20.02.2025 до договору від 22.02.2024 №13/24/ЛВ про організацію перевезень автомобільним транспортом, узгоджено перевезення по 22 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія селище міського типу Понінка; вартість перевезення 48000,00 грн (т.1, а.с.42зворот).

Згідно із довідкою про транспортно-експедиційні витрати від 24.02.2025 №187-СТ ТОВ «АРЕАЛ-ПЛЮС» повідомило що, транспортні витрати з перевезення вантажу крохмаль кукурудзяний Omnibond 150, вага 22 т згідно CMR №325966 та інвойсу №ОМ-000168 по маршруту Румунія-Україна: від місця завантаження м. Меджидія (Румунія) до прикордонного переходу Порубне-Сирет 562 км, становить 33000,00 грн, від прикордонного переходу Порудне-Сирет 334 км до місця розвантаження м.Понінка (Україна), становить 15000,00 грн (т.1, а.с.61).

Заявкою на автоперевезення від 20.02.2025 №471 до договору від 22.02.2024 №13/24/ЛВ про організацію перевезень автомобільним транспортом, узгоджено перевезення 22 т вантажу (крохмалю) за маршрутом: Меджидія - селище міського типу Понінка; вартість перевезення 48000,00 грн (т.1, а.с.57).

Згідно із довідкою про транспортно-експедиційні витрати від 24.02.2025 №186-СТ ТОВ «АРЕАЛ-ПЛЮС» повідомило що, транспортні витрати з перевезення вантажу крохмаль кукурудзяний Omnibond 150, вага 22 т згідно CMR та інвойсу №ОМ-000169 по маршруту Румунія-Україна: від місця завантаження м. Меджидія (Румунія) до прикордонного переходу Порубне-Сирет 562 км, становить 33000,00 грн, від прикордонного переходу Порудне-Сирет 334 км до місця розвантаження м.Понінка (Україна), становить 15000,00 грн (т.1, а.с.62).

Заявкою на автоперевезення від 20.02.2025 №468 до договору від 25.09.2024 №39/24/ЛВ про організацію перевезень автомобільним транспортом, узгоджено перевезення 22 т вантажу (крохмалю) за маршрутом: Меджидія - селище міського типу Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 47000,00 грн (т.1, а.с.86).

Згідно із довідкою про транспортні витрати від 24.02.2025 №6 ФОП ОСОБА_1 повідомив що, вартість транспортних витрат для перевезення вантажу по Меджидія (Румунія) до м/п Порубне-Сирет становить 33000,00 грн, від м/п Порудне-Сирет до смт.м.Понінка Хмельницька область (Україна), становить 14000,00 грн (т.1, а.с.90).

Заявкою на автоперевезення від 21.02.2025 №472 до договору від 19.01.2024 №12/23/ЛВ, узгоджено перевезення 22 т вантажу (крохмалю) за маршрутом: Меджидія - селище міського типу Понінка; вартість перевезення 47000,00 грн (т.1, а.с.117).

Згідно із довідкою про транспортні витрати від 24.02.2025 №24022025-1 ФОП ОСОБА_2 повідомив що, транспортні витрати з перевезення вантажу по маршруту м. Меджидія (Румунія) до прикордонного переходу Порубне (Чернівецька обл.) 562 км, становить 33000,00 грн, від прикордонного переходу Порубне (Чернівецька обл.) 334 км до смт.Понінка, становить 14000,00 грн (т.1, а.с.113).

Заявкою на автоперевезення від 21.02.2025 №474 до договору від 19.01.2024 №12/23/ЛВ про організацію перевезень автомобільним транспортом, узгоджено перевезення 22 т вантажу (крохмалю) за маршрутом: Меджидія - селище міського типу Понінка; вартість перевезення 47000,00 грн (т.1, а.с.136зворот).

Згідно із довідкою про транспортно-експедиційні витрати від 26.02.2025 №26022025-1 ФОП ОСОБА_2 повідомив що, транспортні витрати з перевезення вантажу по маршруту м. Меджидія (Румунія) до прикордонного переходу Порубне (Чернівецька обл.) 562 км, становить 33000,00 грн, від прикордонного переходу Порубне (Чернівецька обл.) 334 км до смт.Понінка, становить 14000,00 грн (т.1, а.с.155).

В свою чергу, вищезазначені довідки про транспортні витрати узгоджуються з калькуляціями від 24.02.2025 №187-СТ (т.1, а.с.48 зворот), від 24.02.2025 №186-СТ (т.1, а.с.76), від 24.02.2025 (т.1, а.с.94зворот), від 24.02.2025 №24022025-1 (т.1, а.с.117зворот), від 26.02.2025 №26022025-1 (т.1, а.с.137), відповідно до яких витрати по території Румунії становили 33000,00 грн.

Таким чином, у поданих до митного органу довідках про транспортні витрати зазначений маршрут, за яким здійснювалося перевезення вантажу - м.Меджидія (Румунія) смт.Понінка (Україна), зазначено вартість послуг до і після кордону України, і така інформація дає змогу визначити обсяг наданої послуги. Відсутність інформації про протяжність маршруту не свідчить про неналежне оформлення документів.

Також в оскаржуваних рішеннях зазначено, що до митного оформлення подано міжнародну товарно-транспортну накладну CMR неналежної якості (неякісна копія, відомості написані від руки та не зрозумілим почерком), що унеможливлює прочитати вказаний документ. Зазначене ставить під сумнів правдивість декларування витрат на транспортування.

З цього приводу суд зазначає, що міжнародна товарно-транспортна накладна CMR не визначає вартість транспортування товару, а інші документи надавали можливість митниці пересвідчитися у такій вартості та визначали як місце завантаження, так і місце розвантаження цього товару.

Верховний Суд у постановах від 15.10.2024 у справі №520/6058/24, від 31.05 2019 у справі №804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Частина перша статті 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Отже, перевізник вправі сам формувати ціноутворення того чи іншого перевезення з врахуванням відстані та інших необхідних характеристик.

У свою чергу, висновки відповідача в оскаржуваних рішеннях щодо заниження витрат на транспортування товару є лише суб`єктивними припущеннями митного органу. Суд звертає увагу, що у довідці про транспортні витрати саме перевізником, як надавачем послуг, визначено їх вартість з розподілом до митного кордону та по території України. Позивач не може володіти інформацією, які саме чинники вплинули на визначення перевізником вартості послуг перевезення у такий спосіб. Поряд з тим в матеріалах справи відсутні докази того, що роблячи висновки про заниження понесених позивачем витрат на транспортне перевезення, відповідачем враховувались такі фактори, що впливають на вартість послуг перевезення, як вартість пального, відрядні витрати, технічний стан доріг, витрачений час у дорозі тощо. Замовник (позивач) оплачує послуги перевізнику, якщо попередньо погодиться на ціну послуг, запропоновану останнім. При цьому митний орган не уповноважений у рішенні про коригування митної вартості товарів перевіряти економічну доцільність визначення вартості перевезення товару до митного кордону України та вартість такого перевезення товару до пункту призначення, оскільки такі складові загальної вартості перевезення товару самостійно визначаються сторонами договору перевезення.

Суд зазначає, що відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовували б розмір понесених позивачем витрат на перевезення вантажу та які вказували б на їх заниження, відтак, такі зауваження відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи наведе суд приходить до переконання, що визначена перевізником вартість перевезення до кордону України є домовленою та узгодженою сторонами, таким чином відсутні підстави вважати, що така була занижена.

Також однією із підстав для прийняття оскаржуваних рішень слугувало те, що вартість товару відповідно до декларації MRN країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення.

Суд зазначає, що відповідно до контракту від 11.10.2024 №2 Omnia валютою договору є Євро. Незважаючи на те, що в декларації країни відправлення вартість товару визначена у валюті Румунії румунський лей, згідно з наданими до митного оформлення інвойсами від 20.02.2025 №ОМ-000168, від 21.02.2025 №ОМ-000169, від 21.02.2025 №ОМ-000170, від 22.02.2025 №ОМ-000171, від 24.02.2025 №ОМ-000175 вартість товару визначена в Євро, тобто вартість товарів у румунських леях сторонами контракту взагалі не визначалась. Суд зауважує, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Митна декларація країни відправлення у даному випадку підтверджує проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару. Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем. При цьому, у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару. Таким чином, в експортних деклараціях йдеться про статистичну вартість (митну) в національній валюті в державі-члена Євросоюзу, де подається митна декларація, тобто, наведене числове значення у румунських леях при конвертації валют у митних цілях в Румунії.

Щодо тверджень відповідача в оскаржуваних рішеннях про те, що митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, то суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості схожих товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Більше того, наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 16.07.2020 у справі №815/6833/17.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що висновок у спірних рішеннях про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними.

При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

У спірних рішеннях митний орган вказав номер та дату митних декларацій), на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару. Між тим можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості та автоматичною підставою для збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).

Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

У постанові Верховного Суду від 15.10.2024 у справі №520/6058/24 викладена позиція, що резервний метод не вимагає від митного органу доведення подібності (аналогічності) товарів, однак зазначений метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях і це ґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості.

В даному випадку рішення про коригування митної вартості товару не містить пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У вказаному рішенні не зазначено докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача від 24.02.2025 №№UA400030/2025/000042/2, UA400030/2025/000043/2, UA400030/2025/000041/2, від 25.02.2025 №UA400030/2025/000044/2, від 27.02.2025 №UA400030/2025/000045/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованими та мотивованими у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому такі рішення, на думку суду, є протиправними.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2528,51 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 16.07.2025 №430 (т.1, а.с.32).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів від 24.02.2025 №№UA400030/2025/000042/2, UA400030/2025/000043/2, UA400030/2025/000041/2, від 25.02.2025 №UA400030/2025/000044/2, від 27.02.2025 №UA400030/2025/000045/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» судовий збір в сумі 2528,51 грн (дві тисячі п`ятсот двадцять вісім гривень 51 копійка).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, 3/117, );

Відповідач: Хмельницька митниця (29010, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Пілотська, 2, код ЄДРПОУ ВП 43997560).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій