Справа № 380/15699/25
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 рокусправа № 380/15699/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 11.07.2024 по 31.07.2024;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії Україниздійснити нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.07.2024 по 31.07.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ. 02.06.2024 близько 09:00 внаслідок мінометного обстрілу та удару FPV- дрона на північній околиці СОКІЛ, Покровського району, Донецької області, на ВП «БАНДІТ» ОСОБА_1 отримав вогнепальне поранення, а саме, Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лопаткової ділянки грудної клітки зліва, лівої кисті, правої кисті, лівого передпліччя, привушної ділянки голови злів. Термічний опік лівого передпліччя І-ІІ ступеня до 1%. Акубаротравма без перфорації барабанної перетинки. Згодом був доправлений до медичного закладу на стаціонарне лікування. Позивач наголошує, що за час лікування відповідачем у порушення вимог чинного законодавства йому не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода, збільшена до 100000 грн. у розрахунку на місяць, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, що й зумовило звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 04.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 77 від 24.01.2025 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка набрала чинності з 28.01.2025, внесено зміни до пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України № 168, доповнивши абзац четвертий після слів «стаціонарному лікуванні» словами «(отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах)». Вказана зміна розширила перелік випадків, коли за військовослужбовцями зберігається право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168. На думку відповідача, до моменту набрання чинності цією зміною, чинна редакція постанови Кабінету Міністрів України № 168 не передбачала права на зазначену додаткову винагороду військовослужбовців, які перебувають на реабілітаційному лікуванні або проходять курс реабілітації. Згідно з виписки Медичного реабілітаційного центру МВС України «Перлина Прикарпаття» позивач у період з 11.07.2024 по 31.07.2024 перебував на реабілітації. Відповідач вважає, що з наведеного неможливо встановити факт перебування позивача саме на стаціонарному, а не на амбулаторному лікуванні. Оскільки постановою Кабінету Міністрів України № 168, не було зазначено, що військовослужбовці, які перебувають на реабілітаційному лікуванні, чи проходять курс реабілітації мають право на виплату такої додаткової винагороди, то на цій підставі позивачу не було здійснено виплату за спірний період. Вважає, що військова частина не порушила права та законні інтереси позивача, діяла виключно в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 НГУ.

Згідно з первинною медичною карткою форми 100, виданою лікарем медичної роти військової частини НОМЕР_4 , стабілізаційний пункт 470 МБр, ОСОБА_1 , поранений мінометним обстрілом 02.06.2024 о 09:00, діагноз: Вибухове поранення. Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лопаткової ділянки грудної клітки зліва, лівої кисті, правої кисті, лівого передпліччя, привушної ділянки голови злів. Термічний опік лівого передпліччя І-ІІ ступеня до 1%. Акубаротравма без перфорації барабанної перетинки.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 125 від 21.06.2024 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) старший солдат ОСОБА_1 , 02.06.2024 отримав бойове травмування: Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лопаткової ділянки грудної клітки зліва, лівої кисті, правої кисті, лівого передпліччя, привушної ділянки голови злів. Термічний опік лівого передпліччя І-ІІ ступеня до 1%. Акубаротравма без перфорації барабанної перетинки. За обставин: 02.06.2024 о 09:00 внаслідок мінометного обстрілу та удару FPV- дрона на північній околиці СОКІЛ, Покровського району, Донецької області, на ВП «БАНДІТ». У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого, позивач в період з 11.07.2024 по 31.07.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Медичному реабілітаційному центрі МВС України «Перлина Прикарпаття».

Крім цього, витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 208 від 11.07.2024 та №229 від 01.08.2024 підтверджується, що позивач з 11.07.2024 вибув до МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття» на стаціонарне лікування, а 01.08.2024 прибув після одужання.

Позивач 29.05.2025 звернувся до відповідача із заявою про виплату додаткової винагороди у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в період з 11.07.2024 по 31.07.2024, долучивши необхідні документи.

Відповідач 13.06.2025 відмовив в нарахуванні та виплаті додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень у зв`язку з перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за вказаний період, оскільки позивач перебував в реабілітаційному відділенні.

Позивач не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати у повному розмірі збільшеної винагороди до 100 000 грн відповідно до положень постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 2232-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1 Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

За змістом частин першої-четвертої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Президентом України 24.02.2022 прийнято Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX. Відповідно до пункту 1 Указу № 64/2022 воєнний стан діє з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України, та який триває по день розгляду даної справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) (в редакції від 21.11.2024, чинній на час виникнення спірних правовідносин 17.12.2024).

Згідно з пунктом 1-2 Постанови № 168, виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, відповідно до абз. 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейських та їх сім`ям під час дії воєнного стану», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 729 затверджені Особливості виплати військовослужбовцям Національної гвардії України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Особливості).

Відповідно до пунктів 12-13 Особливостей виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Головного управління Національної гвардії України, територіальних управлінь, військових частин, вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я, установ Національної гвардії України здійснюється щомісяця за минулий місяць на підставі наказів відповідно командувача Національної гвардії України, командирів (начальників) територіальних управлінь, військових частин, вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я, установ Національної гвардії України за місцем проходження військової служби, а їх командирам (начальникам) - на підставі наказів командирів (начальників) вищого рівня.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 10 числа поточного місяця.

У разі надходження документів, передбачених пунктами 7, 8 цих Особливостей, після 5 числа поточного місяця видання наказу про виплату додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється протягом 30 календарних днів з дня надходження документів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 15 Особливостей до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень, до таких наказів включаються військовослужбовці, зазначені в пункті 2 цих Особливостей, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки.

Як встановлено судом з довідки Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 125 від 21.06.2025 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), старший солдат ОСОБА_1 02.06.2024 внаслідок мінометного обстрілу та удару FPV- дрона на північній околиці СОКІЛ, Покровського району, Донецької області, на ВП «БАНДІТ» ОСОБА_1 отримав вогнепальне поранення, а саме, Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лопаткової ділянки грудної клітки зліва, лівої кисті, правої кисті, лівого передпліччя, привушної ділянки голови злів. Термічний опік лівого передпліччя І-ІІ ступеня до 1%. Акубаротравма без перфорації барабанної перетинки.

У період з 11.07.2024 по 31.07.2024 позивач перебував на лікуванні у Медичному реабілітаційному центрі МВС України «Перлина Прикарпаття», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого.

Відповідач вважає, що зазначений період не підлягає включенню в наказ командира військової частини про виплату додаткової винагороди, оскільки Постановою № 168 та Особливостями передбачена виплата такої винагороди у збільшеному розмірі лише в разі перебування військовослужбовця на стаціонарному лікування в закладах охорони здоров`я.

Суд вважає хибним такий висновок відповідача та зазначає, що пунктом 1 Постанови № 168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачена виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям за двома самостійними та окремими підставами:

- які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або

- які перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

До такого висновку спонукає і застосування в нормативно-правовому акті роздільного сполучника «або» між цими двома підставами.

Сторони не заперечують той факт, що позивач перебував у спірний період на лікуванні.

Більше того, витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 208 від 11.07.2024 та №229 від 01.08.2024 підтверджується, що позивач з 11.07.2024 вибув до МРС МВС України «Перлина Прикарпаття» на стаціонарне лікування, а 01.08.2024 прибув після одужання.

Суд зауважує, що відповідно до п. 11 розділу XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам № 260 від 07.06.2018 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Як наведено у рішенні вище, судом на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що позивач отримав травмування за безпосередньої участі в бойових діях під час захисту Батьківщини.

Зважаючи на наявність вказаних доказів, у відповідача були правові підстави для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, навіть у разі перебування його на реабілітації у Медичному реабілітаційному центрі МВС України «перлина Прикарпаття» в період з 11.07.2024 по 31.07.2024.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що відсутні обґрунтовані підстави для виплати позивачу додаткової винагороди, зважаючи на вичерпний перелік виплат відповідно до Постанови № 168, до яких реабілітаційне лікування не відноситься, виходячи з такого.

Так, згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.92 № 2801-ХII (далі Закон № 2801-ХII у редакції від 01.10.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

- послуга з медичного обслуговування населення (медична послуга) - послуга, у тому числі реабілітаційна, що надається пацієнту закладом охорони здоров`я, реабілітаційним закладом або фізичною особою підприємцем, яка зареєстрована та одержала в установленому законом порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та оплачується її замовником. Замовником послуги з медичного обслуговування населення можуть бути держава, відповідні органи місцевого самоврядування, юридичні та фізичні особи, у тому числі пацієнт;

- реабілітаційна допомога у сфері охорони здоров`я (далі - реабілітаційна допомога) - діяльність фахівців з реабілітації у сфері охорони здоров`я, що передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на оптимізацію функціонування осіб, які зазнають або можуть зазнати обмеження повсякденного функціонування у їхньому середовищі;

- реабілітаційна послуга - послуга, що надається пацієнту реабілітаційним закладом, реабілітаційною установою, закладом охорони здоров`я, соціального захисту або іншим суб`єктом господарювання, які мають право надавати реабілітаційну допомогу згідно із законодавством, та оплачується її замовником. Замовником реабілітаційної послуги можуть бути держава, орган місцевого самоврядування, юридична або фізична особа, у тому числі пацієнт;

- реабілітація - комплекс заходів, яких потребує особа, яка зазнає або може зазнавати обмеження повсякденного функціонування внаслідок стану здоров`я у взаємодії з її середовищем;

- загальний заклад охорони здоров`я - багатопрофільний лікарняний заклад, що надає медичну та реабілітаційну допомогу населенню територіальної громади або декількох громад та забезпечує базові напрями стаціонарної медичної допомоги відповідно до переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України, стабілізацію стану пацієнта та його маршрутизацію до кластерних та надкластерних закладів охорони здоров`я.

Отже, МРЦ МВС України «перлина Прикарпаття» є закладом охорони здоров`я.

Держава визнає право кожного громадянина на отримання реабілітаційної допомоги під час надання медичної допомоги. Порядок надання реабілітаційної допомоги під час надання медичної допомоги встановлюється законодавством (стаття 8 Закону № 2801-ХII).

Згідно з частиною 8 статті 33 Закону № 2801-ХII за медичними показаннями одночасно з наданням медичної допомоги пацієнту надається реабілітаційна допомога у встановленому законодавством порядку.

Правові, організаційні та економічні засади проведення реабілітації особи з обмеженнями повсякденного функціонування у сфері охорони здоров`я з метою досягнення та підтримання оптимального рівня функціонування у її середовищі передбачені Законом України «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я» від 03.12.2020 № 1053-IX (далі Закон № 1053-IX, у редакції від 20.11.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону № 1053-IX реабілітація у сфері охорони здоров`я - це комплекс заходів, що здійснюють фахівці з реабілітації, які працюють в реабілітаційних закладах, відділеннях, підрозділах, а також у територіальних громадах, у складі мультидисциплінарної реабілітаційної команди або самостійно, надають реабілітаційну допомогу особі з обмеженнями повсякденного функціонування (або такій, у якої можуть виникнути обмеження повсякденного функціонування) з метою досягнення та підтримання оптимального рівня функціонування та якості життя у її середовищі.

За визначенням Комітету експертів з реабілітації Всесвітньої організації охорони здоров`я (1963), реабілітація - це процес, метою якого є запобігання інвалідності під час лікування захворювання і допомога хворому у досягненні максимальної фізичної, психічної, професійної, соціальної та економічної повноцінності, на яку він буде здатний в межах існуючого захворювання.

Таким чином, реабілітація є одним із процесів лікування хворого у досягненні ним, в тому числі, фізичної повноцінності.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про наявність у позивача права на передбачену Постановою № 168 додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень за час перебування на лікуванні у відділенні відновлювального лікування МРЦ МВС України «перлина Прикарпаття» за період з 11.07.2024 по 31.07.2024.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відмова здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди для військовослужбовців під час дії воєнного стану, яка встановлена Постановою № 168 у розмірі 100 000 грн з розрахунку на місяць, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у МРЦ МВС України «перлина Прикарпаття» за період з 11.07.2024 по 31.07.2024свідчить про поведінку, яка не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України та законодавству, яке регулює спірні правовідносини, тому першу позовну вимогу слід задовольнити шляхом визнання таких дій протиправними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо відмови здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткової винагороди для військовослужбовців під час дії воєнного стану, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 грн з розрахунку на місяць, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у Медичному реабілітаційному центрі МВС України «перлина Прикарпаття» за період з 11.07.2024 по 31.07.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткову винагороду для військовослужбовців під час дії воєнного стану, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 грн з розрахунку на місяць, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у Медичному реабілітаційному центрі МВС України «перлина Прикарпаття» за період з 11.07.2024 по 31.07.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан