Справа № 260/6325/25
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2025 року м. Ужгород№ 260/6325/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, які беруть участь у справі:

позивач - не з`явилася;

представник позивача - Гайду О.І;

представник відповідача - Білова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області (вул. Юрія Гагаріна, буд. 38, м. Ужгород, Закарпатська область, 88006) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в особі представниці Гайду Ольги Іванівни звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про застоування адміністративно-господарського штрафу №ОПШ 017667 від 01.07.2025 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та порушення справи. Вказує на те, під час перевірки, водій здійснював перевезення на вантажному автомобілі під час здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 , а тому жодного відношення до здійснення правопорушень, зазначених в акті ФОП ОСОБА_3 не має. А тому, притягувати мене до адміністративної відповідальності, у відповідача немає жодних законних підстав.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на позов, з якого вбачається, що такий проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних. Зокрема вказує на те, що при перевірці вимог робочого часу та відпочинку водія ОСОБА_4 з`ясовано, що у водія недостатньо тахокарт, на яких зафіксовано його режим роботи за попередні 28 днів.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимог, з мотивів наведених у позовній заяві та просила суд позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову, зокрема вказала на те, що позивач не з`явився на розгляд справи та не надав разом із скаргою будь яких документів, що спростовували факти зафіксовані в акті перевірки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

28.05.2025 року, на підставі направлення на рейдову перевірку від 23.05.2025 року № НР000502 був зупинений транспортний засіб марки VOLVO/SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_1 , який належить автомобільному перевізнику ФОП ОСОБА_1 , під керуванням якого перебував водій ОСОБА_4 на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За наслідками вказаної перевірки виявлено порушення, а саме: під час здійснення перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія листками режиму праці та відпочинку водія/ тахокартами при аналоговому тахографі за 30.0.2025 року, і за період з 08.05.2025 року по 09.05.2025 року, з 11.05.2025 року по 15.05.2025 року, з 17.05.2025 року по 21.05.2025 року та за період з 23.05.2025 року по 27.05.2025 року, а також відсутній бланк підтвердження діяльності водія за вказаний період, чим порушено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Повідомлення про розгляд справи по суті Відділом Державного нагляду (контролю) у Закарпатській області №5167-27/24-25 від 10.06.2025 року надіслано позивачу засобами поштового зв`язку та позивачем отримано 13.06.2025 року (а.с. 85).

Представник позивача в позовній заяві вказує на те, що ОСОБА_4 працює водієм у іншого ФОП, а саме ОСОБА_2 , що підтверджується наказом про прийняття на роботу від 24.03.2025року та під час перевірки водій здійснював перевезення на вантажному автомобілі під час здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що позивачка на розгляд справи не з`явилася, а також не подала документи, які спростовують порушення, які зафіксовані в акті перевірки, начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області винесено постанову від 01.07.2025 року про застосування адміністративно-господарського штрафу № ОПШ 017667 у розмірі по 1700,00 грн (а.с. 52), яка направлена засобами поштового звязку та отримана позивачем 12.07.2025 року (а.с. 86).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою позивач через представника звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи правомірність оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103).

Відповідно до підпункту 15, 27 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Статтею 2 Закону №2344-III, визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України «Про транспорт» №232/94-ВР нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Згідно з статті 5 Закону України №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України (ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до ст.18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Відповідно до статті 34 Закону №2344, автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до статті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Як вбачається із матеріалів справи, при перевірці документів, водій ОСОБА_4 надав інспектору товарно-транспортну накладну №12-055373872 від 28.05.2025, з якої встановлено, що за замовленням ТОВ «Нова Пошта» тим самим вантажовідправником та отримувачем у м. Тячів було здійснено перевезення вантажу. Нормативно-вагові параметри не перевищують встановлених п. 22.5 ПДР норм.

Однак, при перевірці вимог робочого часу та відповіднику водія ОСОБА_4 з`ясовано, що у водія недостатньо тахокарт, на яких зафіксовано його режим роботи за попередні 28 днів. В транспортному засобі встановлений повірений аналоговий тахограф.

За визначенням пункту 1.5 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затвердженого Наказом Міністерства транспорту і зв`язку №340 тахограф обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та

реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.

Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Пункт 6.1 Положення №340 встановлений обов`язок водіїв зберігати записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Пункт 6.4 Положення визначено, що у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).

В матеріалах справи містяться копії тахокарт водія ОСОБА_4 за наступні періоди роботи: 01.05.25-04.05.2025, 07.05.2025-07.05.2025, 10.05.2025-10.05.2025, 16.05.2025-16.05.2025, 28.05.2025.

Водієм надано бланк підтвердження діяльності в якому зазначено, що в період роботи з 19 год 40 хв 01.05.2025 по 11 год 00 хв 07.05.2025 виконував іншу роботу відмінну від керування транспортним засобом. Банк складений та підписаний 07.05.2025 року водієм ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 .

Враховуючи п. 6.1 Положення №340 виявлена невідповідність, а саме, за періоди: 30.04.2025, 08.05-09.05, 11.05-15.05, 17.05-21.05, 23.05-27.05-відсутні тахокарти роботи водія ОСОБА_4 а також відсутній бланк підтвердження діяльності за визначені періоди.

Аналізуючи наявні тахокарти та Бланк підтвердження діяльності інформації про роботу водія ОСОБА_4 за виявлені періоди відсутня.

Таким чином, за наявної товарно-транспортної накладної, в якій зазначено, що автомобільним перевізником є ОСОБА_1 , встановлено порушення обліку

робочого часу водія ОСОБА_4 , що відповідає змісту абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Враховуючи наведене, а також те, що позивачем не спростовується сам факт правопорушення встановленого в акті (будь яких документів на спростування факту, зафіксованого в акті перевірки позивачем не надано), суд приходить висновку, що відповідач правомірно та з дотримання вимог чинного законодавства виніс оскаржену постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача про те, що позивач не могла взяти участь у розгляді протоколу, оскільки отримала повідомлення про розгляд справи лише в день його розгляду, так як із матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся 01.07.2025 року, а повідомлення позивач отримала 13.06.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленям про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, суд вказує на те, що на момент розгляду справи по суті 01.07.2025 року позивач не подала відповідачу документи, які спростовують порушення, які зафіксовані в акті перевірки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно та з дотримання вимог чинного законодавства виніс оскаржену постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, а тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області (вул. Юрія Гагаріна, буд. 38, м. Ужгород, Закарпатська область, 88006) про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30 грудня 2025 року, у день відкликання судді із відпустки.

СуддяС.А. Гебеш