Справа № 500/5152/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5152/25

30 грудня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

визнати неправомірними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 02.07.2025 № 86 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати з 25.06.2025 ОСОБА_1 до страхового стажу відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи на посаді голови кооперативу "Пластик" з 15.01.1991 по 05.02.1995, та провести перерахунок пенсії з врахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи на посаді голови кооперативу "Пластик" з 15.01.1991 по 05.02.1995 є неправомірними, оскільки позивач подав первинні документи за час роботи та формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду щодо обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Ухвалою судді від 08.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

15.09.2025 до суду від Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано, періоди роботи з 15.01.1991 по 05.02.1995 згідно трудової книжки № НОМЕР_1 від 15.07.1986, оскільки запис внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме в записі на прийняття в даті міститься виправлення, та наявна розбіжність між датою прийняття та датою наказу на прийняття біля місяця.

Дослідивши докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

25 червня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії, до якої долучив первинні документи про період роботи в кооперативі "Пластик".

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, та за наслідками її розгляду відповідач прийняв рішення від 02.07.2025 № 86 про відмову у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 15.01.1991 по 05.02.1995, оскільки позивач подав документи, які були вже наявні в його електронній пенсійній справі при поданні ним заяви про перерахунок пенсії 15.04.2025 і за результатами розгляду якої Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняло рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до частини першої та другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Як зазначалося вище, підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 15.01.1991 по 05.02.1995 на посаді голови кооперативу "Пластик", оскільки запис внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме в записі на прийняття в даті міститься виправлення, та наявна розбіжність між датою прийняття та датою наказу на прийняття біля місяця.

Щодо наведеного суд зазначає наступне.

Як слідує із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 15.07.1986:

18.01.1989 позивач прийнятий на роботу шофером кооперативу "Інтер`єр" (запис № 6);

07.01.1991 позивач звільнений з роботи згідно поданої заяви (запис № 7);

15.01.1991 (міститься виправлення року) позивач зарахований на посаду голови кооперативу "Пластик" (підстава - наказ від 15.01.1981 № 3; запис № 8);

05.02.1995 позивач звільнений з роботи згідно поданої заяви (підстава - наказ від 05.02.1995 № 15).

У зв`язку із виправленням року призначення на посаду та невірним зазначенням року прийняття наказу про зарахування на посаду у записі № 8 трудової книжки, позивач подав відповідачу первинні документи про підтвердження періоду роботи, а саме: протокол зборів кооперативу "Пластик" від 14.01.1991 № 1 та наказ кооперативу "Пластик" від 15.01.1991 №3.

Так, згідно із протоколом зборів кооперативу "Пластик" від 14.01.1991 № 1 зборами вказаного кооперативу прийнято рішення про обрання головою кооперативу "Пластик" Позивача.

У свою чергу, відповідно до наказу від 15.01.1991 № 3 кооперативу "Пластик" на підставі протоколу зборів членів кооперативу від 14.01.1991 № 1 позивач приступив до виконання обов`язків голови кооперативу "Пластик".

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що період роботи позивача з 15.01.1991 по 05.02.1995 на посаді голови кооперативу "Пластик" підлягає зарахуванню до його страхового стажу.

Тому, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 02.07.2025 № 86 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою належного та ефективного захисту права позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати з 25.06.2025 ОСОБА_1 до страхового стажу відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи на посаді голови кооперативу "Пластик" з 15.01.1991 по 05.02.1995, та провести перерахунок пенсії з врахуванням виплачених сум.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплати судового збору сплаченого згідно квитанції від 25.08.2025.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 02.07.2025 № 86 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати з 25.06.2025 ОСОБА_1 до страхового стажу відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи на посаді голови кооперативу "Пластик" з 15.01.1991 по 05.02.1995, та провести перерахунок пенсії з врахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 30 грудня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (місцезнаходження: вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаський р-н, Черкаська обл., 18002, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.