Справа № 320/20278/25
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м. Київ справа №320/20278/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства молоді та спорту України, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства молоді та спорту України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань присвоєння спортивних звань Міністерства молоді та спорту України, оформлене протоколом № 2 від 25 жовтня 2024 року, в частині відмови в присвоєнні спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку) ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство молоді спорту України присвоїти ОСОБА_1 спортивне звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку) у зв`язку з виконанням ОСОБА_1 вимог пункту 3 умов присвоєння спортивних звань і спортивних розрядів Додатку 78 (пункт 2 «Плавання» розділу IV «Види спорту осіб з інвалідністю з порушенням розумового і фізичного розвитку») Кваліфікаційних норм та вимог Єдиної спортивної класифікації України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішення Комісії з питань присвоєння спортивних звань Міністерства молоді та спорту України є протиправним, таким, що підлягає скасуванню через протиправність висновку Комісії про невиконання позивачем вимог нормативно-правових актів, які регулюють порядок і підстави присвоєння спортивних звань в Україні, а саме спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Залучено в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що ОСОБА_1 у класі S14 була єдиною учасницею, а тому в неї не було конкурентів, що є підставою для застосування умови щодо виконання другого нормативу на змаганнях І-ІІІ рангів. При цьому, змагання проводяться у кожному спортивному класі за видом та рівнем ураження спортсменів, а не між класами, як помилково вважає позивач. Окрім цього, відповідачем наголошено, що у позивача наявне право взяти у необмеженій кількості видах програм у класі S14 та в разі виконання хоча б в одній із видів програм нормативу «Майстер спорту України» Міністерство повторно розгляне пакет документів з урахуванням результату подолання дистанції у 50 м на спині.

У відповіді на відзив позивач наголошувала на протиправності рішення відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в присвоєнні спортивного звання «Майстер спорту» у класі S14 (ПРФР).

У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначав на помилковості аргументів позивача та відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 01.09.2023 (18.09.2023 повторно) встановлено ІІ групу інвалідності (з дитинства), що підтверджується довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №771607.

09.12.2021 відповідно до наказу Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради №Н-1110 «Про присвоєння спортивного розряду «Кандидат у майстри спорту України» з видів спорту» Мілантьєвій Поліні (№38 у списку) присвоєно спортивний розряд «Кандидат у майстри спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку, далі - ПРФР).

Відповідно до Регламенту про проведення Кубку України з плавання серед осіб з ураженням опорно - рухового апарата, порушення зору та розумового і фізичного розвитку у період з 19-22.04.2023 у м. Кам`янське (Дніпропетровська обл.) відбулись зазначені змагання.

У розділі 5 даного Регламенту визначено, що «Кубок України - змагання особисті».

Відповідно до п. 3 Додатку 78 до Кваліфікаційних норм та вимог Єдиної спортивної класифікації України з видів спорту осіб з інвалідністю з ураженнями опорно-рухового апарату, порушеннями зору, слуху та розумового і фізичного розвитку, затвердженого наказом №1505 від 11.05.2021 Міністерства молоді та спорту України, у разі виконання спортсменом кваліфікаційних норм та вимог вищого порядку, йому присвоюється черговий спортивний розряд або спортивне звання.

Для жінок у класі S14 (ПРФР) у плаванні на спині на дистанції 50 метрів встановлено часовий норматив: 0.37.0 секунд для отримання спортивного розряду «Майстер спорту».

Позивач у класах S6 - S14 на дистанції у 50 метрів на спині показала результат: 0.36.19, який відповідає спортивному званню «Майстер спорту». Спортивне звання Майстер спорту України є черговим після спортивного розряду «Кандидат у майстри спорту України».

Однак, відповідачем було відмовлено у присвоєнні позивачці звання «Майстер спорту України», не погоджуючись з чим, позивач звернулась до суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі № 320/39317/23 було частково задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань присвоєння спортивних звань Міністерства молоді та спорту України, оформлене протоколом № 4 від 10.08.2023, в частині відмови позивачу в присвоєнні спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (з порушеннями розумового і фізичного розвитку), зобов`язано Міністерство повторно розглянути питання щодо присвоєння позивачу спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (з порушеннями розумового і фізичного розвитку).

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 320/39317/23 Міністерством молоді та спорту України, а саме Комісією з питань присвоєння спортивних звань Міністерства молоді та спорту України, було повторно розглянуто клопотання про присвоєння ОСОБА_1 спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку).

Рішенням Комісії з питань присвоєння спортивних звань Міністерства молоді та спорту України (далі - Комісія), оформлене протоколом № 2 від 25 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання та присвоєння спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку) позивачу відмовлено.

Мотивацією відмови у присвоєнні ОСОБА_1 спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (з порушеннями розумового і фізичного розвитку) зазначено, що ОСОБА_1 не виконано вимог пунктів 2 та 3 умов присвоєння спортивних звань і спортивних розрядів Додатку 78 (пункт 2 «Плавання» розділу IV «Види спорту осіб з інвалідністю з порушеннями розумового і фізичного розвитку») Кваліфікаційних норм та вимог Єдиної спортивної класифікації України, а також пункту 7 розділу III та підпункту 2 пункту 8 розділу IV Положення. Зауважено, що в разі повторного виконання ОСОБА_1 нормативів для присвоєння спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (з порушеннями розумового і фізичного розвитку), а також подання електронної заявки на присвоєння вищезазначеного спортивного звання засобами системи «Спортивні звання», Міністерством буде розглянуто пакет документів в установленому законодавством порядку.

Не погоджуючись з такими висновками відповідача, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України 24.12.1993 №3808-XII «Про фізичну культуру і спорт» (із змінами і доповненнями) (далі - Закон №3808), Положенням про Міністерство молоді та спорту України, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 02.07.2014 №220 (із змінами і доповненнями) (далі - Положення №220), Положенням про Єдину спортивну класифікацію України, затвердженим наказом Міністерства молоді та спорту України від 11.10.2013 №582, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.11.2013 за №1861/24393 (із змінами і доповненнями) (далі - Положення про ЄСКУ).

Відповідно до частин першої третьої статті 42 Закону №3808 Єдина спортивна класифікація України визначає порядок, умови та вимоги, необхідні для присвоєння спортсменам і тренерам спортивних звань та спортивних розрядів з видів спорту, визнаних в Україні. Єдина спортивна класифікація України затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері фізичної культури та спорту, відповідно до затвердженого ним Положення про Єдину спортивну класифікацію України з урахуванням пропозицій всеукраїнських спортивних федерацій.

В Україні присвоюються такі спортивні звання: заслужений тренер України; заслужений майстер спорту України; майстер спорту України міжнародного класу; гросмейстер України; майстер спорту України.

Спортсменам, які виконали кваліфікаційні вимоги, передбачені Єдиною спортивною класифікацією України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері фізичної культури та спорту, видає посвідчення про присвоєння відповідного спортивного звання.

Згідно з абзацами 1-2 пункту 1 Положення №220 Міністерство молоді та спорту України (Мінмолодьспорт) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінмолодьспорт є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у молодіжній сфері, сферах фізичної культури і спорту, національно-патріотичного виховання.

Відповідно до пункту 1 розділу I Положення про ЄСКУ єдина спортивна класифікація України визначає порядок, умови та вимоги, необхідні для присвоєння спортсменам і тренерам (тренерам-викладачам) спортивних звань та спортивних розрядів з видів спорту, визнаних в Україні.

Згідно з пунктом 1-2 розділу IV Положення про ЄСКУ спортивні звання присвоюються наказом Мінмолодьспорту України.

Згідно з пунктами 8-10 розділу IV Положення про ЄСКУ підставою для відмови у присвоєнні спортивного звання є: невиконання вимог цього Положення; невиконання кваліфікаційних норм та вимог до видів спорту, які затверджуються наказом Мінмолодьспорту України; виявлення недостовірної інформації в документах, які подано на присвоєння спортивного звання; довічна спортивна дискваліфікація спортсмена, у тому числі за порушення антидопінгових правил.

Для врегулювання спірних питань, пов`язаних з присвоєнням спортивних звань, наказом Мінмолодьспорту України утворюється постійно діюча комісія з питань присвоєння спортивних звань (далі - Комісія), яку очолює заступник Міністра молоді та спорту України з відповідного напряму діяльності.

Основними завданнями Комісії є: розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання у разі їх повторного надходження в установленому порядку; розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання у разі відсутності висновку або негативного висновку всеукраїнської спортивної федерації з відповідного виду спорту (спортивної федерації інвалідів); розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання "Заслужений тренер України" першому тренеру (тренеру-викладачу) спортсмена; розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання "Заслужений тренер України" тренеру, який виконав умови присвоєння спортивних звань, але не має відповідної освіти; розгляд питання щодо позбавлення спортивного звання; розгляд матеріалів для присвоєння спортивних звань іноземцям та особам без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах; забезпечення дотримання посадовими особами Мінмолодьспорту України установлених цим Положенням строків опрацювання відповідних матеріалів.

Порядок роботи Комісії визначається наказом Мінмолодьспорту України.

Наказом Мінмолодьспорту України від 10.12.2013 №1223 «Про створення комісії з питань присвоєння спортивних звань та визначення порядку її роботи» створено постійно діючу комісію з питань присвоєння спортивних звань (далі також - Комісія) та затверджено її склад згідно з додатком. Визначено, що загальне керівництво діяльністю Комісії здійснює голова Комісії (у разі його відсутності - заступник голови Комісії); організаційною формою роботи Комісії є засідання, які проводяться у разі необхідності; підготовку матеріалів до засідань Комісії здійснює структурний підрозділ, до повноважень якого належать питання щодо присвоєння спортивних звань, за поданням структурного підрозділу, до повноважень якого віднесено координацію розвитку відповідного виду спорту; засідання Комісії є правомочним у разі присутності на ньому більш як половини її членів; рішення Комісії приймається на її засіданні шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх (у разі рівного розподілу голосів голос голови Комісії є вирішальним) та оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Комісії.

Відповідно до додатку до наказу Мінмолодьспорту України від 10.12.2013 №1223 затверджено склад комісії з питань присвоєння спортивних звань у кількості 12 членів.

Наказом Мінмолодьспорту України від 10.04.2017 №1466 внесено зміни до Складу Комісії з питань присвоєння спортивних звань, затвердженого наказом Мінмолодьспорту України від 10.12.2013 №1223, виклавши його в новій редакції, що додається.

Відповідно до додатку до наказу Мінмолодьспорту України від 10.12.2013 №1223 (в редакції наказу Мінмолодьспорту від 10.04.2017 №1466) затверджено склад комісії з питань присвоєння спортивних звань у кількості 11 членів.

Згідно із пунктом 1 розділу І Положення про ЄСКУ Єдина спортивна класифікація України визначає порядок, умови та вимоги, необхідні для присвоєння спортсменам і тренерам (тренерам-викладачам) спортивних звань та спортивних розрядів з видів спорту, визнаних в Україні.

Пунктом 1 розділу II вказаного Положення встановлено, що в Україні присвоюються такі спортивні звання: заслужений тренер України; заслужений майстер спорту України; майстер спорту України міжнародного класу (гросмейстер України - для шахів, шашок); майстер спорту України.

Відповідно до пункту 7 розділу III Положення спортивні звання «Майстер спорту України міжнародного класу (Гросмейстер України)», «Майстер спорту України» присвоюються спортсменам - громадянам України, спортсменам - іноземцям, особам без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, за виконання ними кваліфікаційних норм та вимог до відповідного виду спорту, затверджених в установленому законодавством порядку, за умови наявності у складі суддівської колегії на всеукраїнських змаганнях трьох суддів національної або міжнародної категорії.

Розділом IV Положення визначено порядок присвоєння спортивних звань.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Положення, для присвоєння спортивних звань «Заслужений майстер спорту України», «Майстер спорту України міжнародного класу (Гросмейстер України)», «Майстер спорту України» надаються такі матеріали: подання закладу (установи, організації) фізичної культури і спорту за встановленою Мінмолодьспорт формою; клопотання структурного підрозділу з фізичної культури та спорту Міністерства освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; витяги з протоколів офіційних змагань (для ігрових видів спорту - копії протоколів змагань, що засвідчують участь спортсмена не менше ніж у 50 відсотках ігор за календарем змагань) за підписом уповноваженої посадової особи всеукраїнської спортивної федерації з відповідного виду спорту (спортивної федерації осіб з інвалідністю), завірені печаткою цієї організації; копії 1-ї та 2-ї сторінок паспорта громадянина України; копія документа, що дає право перебувати в Україні на законних підставах, завірена за місцем роботи або структурним підрозділом з фізичної культури та спорту Міністерства освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - для спортсменів - іноземців, осіб без громадянства; дві фотокартки (розміром 3 х 4 см).

Згідно з пунктом 4 розділу IV Положення, матеріали щодо присвоєння спортивного звання подаються, як правило, протягом року з дати виконання спортсменами встановлених кваліфікаційних норм та вимог, а також затвердження протоколів відповідних змагань.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Положення, у разі відповідності матеріалів вимогам, передбаченим пунктами 2 та 3 цього розділу, структурний підрозділ Мінмолодьспорту, до повноважень якого віднесено координацію розвитку виду спорту, спільно з всеукраїнською спортивною федерацією з відповідного виду спорту (спортивною федерацією осіб з інвалідністю) протягом 30 календарних днів опрацьовує матеріали, що надійшли, та надає їх структурному підрозділу Мінмолодьспорту, до повноважень якого належать питання присвоєння спортивних звань.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Положення, однією з підстав для відмови у присвоєнні спортивного звання, серед іншого, є невиконання кваліфікаційних норм та вимог до видів спорту, які затверджуються наказом Мінмолодьспорту.

Наказом Міністерства молоді та спорту України від 11.05.2021р. за №1505 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 28.05.2021 р. за №706/36328; в редакції, чинній станом на момент прийняття спірного рішення) затверджено Кваліфікаційні норми та вимоги Єдиної спортивної класифікації України з видів спорту осіб з інвалідністю з ураженнями опорно-рухового апарату, порушеннями зору, слуху та розумового і фізичного розвитку (далі - Кваліфікаційні норми та вимоги).

Згідно з вимогами Класифікаційного кодексу Міжнародного Паралімпійського комітету (Classification code of the International Paralympic Committee) (далі - Кодекс) всі позначення класів у плаванні починаються з букви S.

Згідно з Додатком 78 (пункт 2 «Плавання» розділу IV «Види спорту осіб з інвалідністю з порушеннями розумового і фізичного розвитку») до Кваліфікаційних норм та вимог Єдиної спортивної класифікації України передбачено порядок, умови, нормативні часові вимоги для присвоєння спортсменам тренерам спортивних звань та спортивних розрядів у класі S 14.

Зокрема, згідно пунктів 2, 3 Додатку №78 до Кваліфікаційних норм та вимог, у випадках, коли у змаганнях у виді програми беруть участь менше трьох спортсменів, спортивний розряд або спортивне звання присвоюється за умови двічі виконаного нормативу на змаганнях I-III рангів.

У разі виконання спортсменом кваліфікаційних норм та вимог вищого порядку, йому присвоюється черговий спортивний розряд або спортивне звання.

Для жінок у класі S14 (ПРФР) у плаванні на спині на дистанції 50 метрів встановлено часовий норматив 0.37.0 секунд для отримання спортивного розряду «Майстер спорту».

Згідно з пунктом 7, 8 розділу IV Положення, у разі невідповідності матеріалів вимогам, передбаченим пунктами 2 та 3 цього розділу, структурний підрозділ Мінмолодьспорту України, до повноважень якого віднесено координацію розвитку виду спорту, письмово повідомляє установу, заклад, організацію (Міністерство освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, структурний підрозділ з фізичної культури та спорту обласних, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації), яка порушила клопотання, про відмову у присвоєнні спортивного звання.

Підставою для відмови у присвоєнні спортивного звання є:

- невиконання вимог цього Положення;

- невиконання кваліфікаційних норм та вимог до видів спорту, які затверджуються наказом Мінмолодьспорту України;

- виявлення недостовірної інформації в документах, які подано на присвоєння спортивного звання;

- довічна спортивна дискваліфікація спортсмена, у тому числі за порушення анти допінгових правил.

Також відповідно пункту 10 розділу IV Положення основними завданнями Комісії є:

- розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання у разі їх повторного надходження в установленому порядку;

- розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання у разі відсутності висновку або негативного висновку всеукраїнської спортивної федерації з відповідного виду спорту (спортивної федерації осіб з інвалідністю);

- розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання "Заслужений тренер України" першому тренеру (тренеру-викладачу) спортсмена;

- розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання "Заслужений тренер України" тренеру, який виконав умови присвоєння спортивних звань, але не має відповідної освіти;

- розгляд питання щодо позбавлення спортивного звання;

- розгляд матеріалів для присвоєння спортивних звань іноземцям та особам без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах;

- забезпечення дотримання посадовими особами Мінмолодьспорту установлених цим Положенням строків опрацювання відповідних матеріалів.

Згідно з абзацами 7 та 8 розділу 4 «Учасники заходу» Регламенту про проведення Кубку України з плавання серед осіб з ураженнями опорно-рухового апарату, порушеннями зору та розумового і фізичного розвитку (III ранг) 19-22.04.2023, м. Кам`янське (Дніпропетровська обл.) (далі - Регламент) для допуску спортсменів до змагань утворюється мандатна комісія у складі представника організатора заходу, головного судді змагань відповідно до правил спортивних змагань з плавання, представника вказаних спортивних Федерацій з нозологій та лікаря-класифікатора. Класифікація спортсменів є обов`язковою складовою частиною програми змагань і проводиться класифікаційною комісією у перший день змагань у кожній з нозологій окремо для кожного учасника змагань згідно з класифікаційними правилами на основі офіційних документів Міжнародного Паралімпійського комітету.

Судом установлено, що позивача віднесено до класу S 14, оскільки вона є спортсменкою з плавання з порушеннями розумового і фізичного розвитку.

Відповідно до наказу Укрцентру «Інваспорт» від 06.04.2023 № 212 з 19.04.2023 по 22.04.2023 у м. Кам`янське (Дніпропетровська область) проведено Кубок України з плавання серед осіб з ураженнями опорно-рухового апарату, порушеннями зору та розумового і фізичного розвитку.

Згідно з підсумковим протоколом з Кубку України з плавання серед осіб з ураженнями опорно-рухового апарату, порушеннями зору та розумового і фізичного розвитку, що проходив у місті Кам`янське Дніпропетровської області з 19.04.2023 по 22.04.2023 (далі - Підсумковий протокол з Кубку України) ОСОБА_1 у класі S 14 була єдиною учасницею.

У Підсумковому протоколі з Кубку України відображено розподіл спортсменів по класам.

Відповідно до Підсумкового протоколу з Кубку України, у зв`язку із обмеженою кількістю учасників, у програмі з подолання дистанції 50 м на спині осіб з інвалідністю з ураженнями опорно-рухового апарату (класи: S 6, S 7, S 8, S 9, S 10), осіб з інвалідністю з порушеннями зору (класи: S 11, S 12, S 13) та осіб з інвалідністю з порушеннями розумового і фізичного розвитку (клас S 14) головною суддівською колегією відповідно до Регламенту проведення цих змагань було об`єднано стартові запливи спортсменів різних класів та нозологій, що відображено у Стартовому протоколі з Кубку України з плавання серед осіб з ураженнями опорно-рухового апарату, порушеннями зору та розумового і фізичного розвитку, м. Кам`янське (Дніпропетровська обл.) від 19-22.04.2023.

Відповідно до Протоколу з Кубку України Мілантьєва П. С. була заявлена на дистанціях. 50 м вільним стилем; 100 м вільним стилем; 50 м на спині та 100 м на спині.

Як убачається з матеріалів справи, з заявлених видів програм, ОСОБА_1 виконала один вид прогарами і розряду «Майстер спорту України» з подолання дистанції у 50 м на спині за 0.36.19 сек. у класі S14 (жінки).

Відповідач виснував, що об`єднання стартових запливів змагання спортсменів різних класів та нозологій не має наслідком утворення одного класу, а тому спортивна конкуренція у цьому виді програми, а також у інших видах програм, в яких брала участь ОСОБА_1 , у класі S14 (жінки) була відсутня.

Водночас, з такими доводами суд не може погодитись, оскільки приписами 2 Додатку №78 до Кваліфікаційних норм та вимог, чітко зазначено, що у випадках, коли у змаганнях у виді програми беруть участь менше трьох спортсменів, спортивний розряд або спортивне звання присвоюється за умови двічі виконаного нормативу на змаганнях I-III рангів.

Тобто, цей пункт застосовується виключно щодо змагань, у яких беруть участь менше трьох осіб незалежно від нозологій та класів.

Відповідно до стартового протоколу Кубку України з плавання серед осіб з ураженням опорно - рухового апарата, порушення зору та розумового і фізичного розвитку, який відбувся у період з 19-22.04.2023 р. у м. Кам`янське (Дніпропетровська обл.), у програмі- 50 метрів на спині (клас S6-S14) брало участь 6 спортсменок, про що свідчить стартовий протокол змагань та офіційний підсумковий протокол.

Таким чином, є безпідставним висновок відповідача в протоколі № 2 від 25 жовтня 2024 року Комісії з питань присвоєння спортивних звань, що під час виконання позивачем програми з розряду «Майстер спорту України» з подолання дистанції у 50 метрів на спині за 0.36.19 сек у класі S14 (жінки) була відсутня спортивна конкуренція, оскільки позивач була єдиним учасником у вищезазначеному класі.

Більш того, суд наголошує, що в розділі 6 Регламенту визначено, що у зв`язку з обмеженою кількістю учасників змагань Кубку України з плавання в окремих видах програми можуть об`єднуватися спортсмени різних класів та нозологій за попередніми результатами, вказаними в картках учасників, для забезпечення спортивної конкуренції.

Відповідно до Стартового протоколу (2 день - вечір (21 квітня 2023 р.), разом із позивачем в запливі приймали участь ще 5 спортсменів з різною нозологією та класами, що відповідає приписам розділу 6 Регламенту.

Отже, враховуючи обмежену кількість учасників змагання, саме для забезпечення спортивної конкуренції у запливі, в якому приймала участь позивач, відповідно до Регламенту й були об`єднані спортсмени різних нозологій та класів, а тому висновок Комісії про відсутність спортивної конкуренції під час виконання мною виду програми з подолання дистанції у 50 метрів на спині є безпідставним.

Окрім цього, посилання на те, що позивач була єдиною в своєму класі, а тому автоматично вона зайняла перше місце з огляду на відсутність конкуренції саме в розрізі її класу суд також вважає неприйнятним, оскільки спір стосується не призначення місця у рейтингу між спортсменами, а саме присвоєння спортивного звання (розряду), умовою якого є виконання виду програми із відповідними результатами, що і було виконано та дотримано позивачем.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано вимоги пунктів 2, 3 щодо умов присвоєння спортивних звань і спортивних розрядів Додатку 78 (пункт 2 «Плавання» розділу IV «Види спорту осіб з інвалідністю з порушеннями розумового і фізичного розвитку») Кваліфікаційних норм та вимог Єдиної спортивної класифікації України, а тому відповідачем протиправно було відмовлено у присвоєнні спортивного звання «Майстер спорту України» з цих підстав.

Окрім цього, суд наголошує, що доводи відповідача спростовуються також тим, що відповідні зміни щодо конкуренції в межах класу вже набули чинності після проведення спортивних змагань позивача, тобто після виникнення спірних правовідносин. А саме, Наказом Міністерства молоді та спорту № 695 від 05.02.2024 було внесено зміни до умов присвоєння спортивних звань і спортивних розрядів, зокрема, п.1 викладено, що у випадках, коли у змаганнях у відповідному класі ураження виду програми змагань беруть участь менше трьох спортсменів, спортивне звання присвоюється за умови двічі виконаного нормативу на змаганнях I-III рангів, а спортивний розряд за умови двічі виконаного нормативу на змаганнях III-VI рангів.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин із позивачем застосування означеної мотивації відповідачем є безпідставним та протиправним.

Підсумовуючи викладене, суд вважає за належне визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань присвоєння спортивних звань Міністерства молоді та спорту України, оформлене протоколом № 2 від 25 жовтня 2024 року, в частині відмови в присвоєнні спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку) ОСОБА_1 .

Водночас, вимога про зобов`язання Міністерство молоді спорту України присвоїти ОСОБА_1 спортивне звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку) у зв`язку з виконанням ОСОБА_1 вимог пункту 3 умов присвоєння спортивних звань і спортивних розрядів Додатку 78 (пункт 2 «Плавання» розділу IV «Види спорту осіб з інвалідністю з порушенням розумового і фізичного розвитку») Кваліфікаційних норм та вимог Єдиної спортивної класифікації України є дискрецією відповідача.

Таким чином, в межах даного спору належним захистом порушених прав позивачки буде саме зобов`язання Міністерства молоді та спорту України повторно розглянути питання щодо присвоєння позивачці спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання з урахуванням висновків суду в даній справі.

Решта доводів та посилань сторін у справі висновків суду не спростовують.

Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства молоді та спорту України, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань присвоєння спортивних звань Міністерства молоді та спорту України, оформлене протоколом № 2 від 25 жовтня 2024 року, в частині відмови в присвоєнні спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку) ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство молоді та спорту України повторно розглянути питання щодо присвоєння ОСОБА_1 спортивне звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку) з урахуванням висновків суду в даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 29 грудня 2025 року.

Суддя Кочанова П.В.