Справа № 320/64650/25
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

31 грудня 2025 року Київ № 320/64650/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Біс Агро Груп» про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

26.12.2025 через підсистему «Електронний суд» до суду звернулось ТОВ «Біс Агро Груп» із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка зареєстрована 29.12.2025.

Просили вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії індивідуального акта рішення Міністерства економіки України, викладеного у листі від 22.12.2025 № 3831-06/89715-07, про відсутність підстав для продовження строку виконання обов`язкових умов договору гранту;

- заборонити Міністерству економіки України приймати рішення про повернення гранту, направляти повідомлення/вимоги про повернення коштів гранту, наданого ТОВ «Біс Агро Груп» за наказом Мінекономіки від 17.09.2022 № 3163 (заявка № 816TZE), а також ініціювати дії щодо примусового стягнення зазначених коштів до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ТОВ «Біс Агро Груп» до Мінекономіки про зобов`язання продовжити строк виконання умов гранту.

Предметом позову, з яким позивач має намір звернутися до суду, є відмова у продовженні строку виконання обов`язкових умов договору гранту.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За нормами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви зазначили, що на підставі наказу Мінекономіки від 17.09.2022 № 3163 та поданої товариством заяви про приєднання до договору про надання гранту від 23.09.2022, заявник отримав грант на створення або розвиток переробних підприємств у розмірі 8000000,00 грн. Кошти гранту надійшли на рахунок заявника в АТ «Ощадбанк» 14.12.2022.

За приписами пункту 26 Порядку надання грантів на створення, розвиток або оновлення виробництв переробної промисловості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 739, обов`язковими умовами договору гранту є сплата податків та зборів протягом трьох років з дня отримання гранту.

У заяві про приєднання до договору про надання гранту від 23.09.2022 зазначено, що однією із обов`язкових умов є сплата отримувачем протягом трьох років з дня отримання гранту податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до зведеного бюджету України в сумі отриманого гранту.

Отже, трирічний строк виконання обов`язкових умов укладеного товариством договору гранту спливав 14.12.2025.

Кошти гранту було використано товариством для модернізації діючого підприємства шляхом придбання та монтажу лінії з виробництва м`ясних консервів (обладнання) та розширення асортименту продукції. Крім коштів гранту на придбання обладнання товариство витратило 3500000 грн власних коштів.

За правилами пункту 35 Порядку № 739 факт цільового використання коштів та отримання заявником обладнання підтверджено керуючим ТВБВ АТ «Ощадбанк» в м. Городенка Гаврилюк Н.П. в акті моніторингу виконання умов договору гранту від 09.10.2025. Згідно з актом обладнання було отримано на підставі договору поставки та монтажу від 26.07.2022 № 236-111 укладеним між отримувачем та ПП «Техно Вуд».

Згідно з пунктом 30 Порядку № 739, строк виконання обов`язкових умов може бути продовжений на два роки за рішенням Мінекономіки, якщо під час реалізації гранту відкрито судове провадження у справі за позовом отримувача, який звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів у зв`язку з невиконанням договору з постачальником (продавцем) основних засобів виробництва.

У зв`язку з поставкою неякісного обладнання постачальником ПП «Техно Вуд», що унеможливило вихід на заплановані виробничі потужності та отримання доходу в обсязі, який забезпечив би сплату податків у визначеному обов`язковими умовами договору гранту обсязі, товариство 15.11.2025 звернулося з позовом до Господарського суду Волинської області. 19.11.2025 (тобто до спливу трирічного строку виконання обов`язкових умов гранту) ухвалою суду у справі № 903/1073/25 було відкрито провадження.

02.12.2025 заявник звернувся до Мінекономіки із заявою (вих. № 02-12/25) про продовження строку виконання обов`язкових умов договору гранту, додавши докази відкриття судового провадження.

Заявник зазначає, що листом від 22.12.2025 № 3831-06/89715-07 Мінекономіки повідомило про відсутність підстав для продовження строку, ігноруючи факт відкриття судового провадження у справі за позовом отримувача до постачальника обладнання під час реалізації гранту (19.11.2025) та без зазначення жодної із передбачених у пункті 30 Порядку № 739 підстав для відхилення заяви.

Заявник уважає очевидними ознаки протиправності дій відповідача, оскільки на його переконання, пункт 30 Порядку № 739 чітко визначає підставу для продовження строку: відкриття судового провадження «під час реалізації гранту». Трирічний строк реалізації гранту тривав з 14.12.2022 по 14.12.2025. Судове провадження у справі № 903/1073/25 відкрито 19.11.2025, тобто в межах строку реалізації гранту. Відмова Мінекономіки з мотивів спливу строку реалізації гранту на момент розгляду заяви від 02.12.2025 є формальною та суперечить змісту пункту 30 Порядку № 739.

Оскільки Мінекономіки відмовило у продовженні строку реалізації гранту, відповідно до пункту 29 Порядку № 739, після настання останнього робочого дня місяця, в якому спливає трирічний строк реалізації гранту (31.12.2025) запускається механізм повернення коштів гранту: отримувач має подати до Мінекономіки акт про виконання гранту з додаванням довідки з розрахунком різниці між сумою отриманого гранту та фактично сплаченими податками; Мінекономіки протягом 20 робочих днів зобов`язане повідомити отримувача про невиконання умов та суму, яка підлягає поверненню; отримувач зобов`язаний повернути кошти протягом одного місяця з дня отримання повідомлення; у разі неповернення кошти стягуються в судовому порядку. На переконання заявника, невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що до моменту вирішення спору по суті (про визнання відмови протиправною та зобов`язання продовжити строк) Мінекономіки сформує вимогу про повернення коштів в сумі, яка розраховується як різниця між сумою гранту та фактично сплаченими заявником протягом строку реалізації гранту податками та розпочне процедуру примусового стягнення.

Стягнення такої значної суми (приблизно 5000000 грн) призведе до неплатоспроможності підприємства, блокування рахунків та неможливості господарської діяльності. Внаслідок неможливості здійснення господарської діяльності товариство не зможе виплачувати заробітну плату працівникам та вимушене буде скоротити штат та припинити сплату податків. Це зробить подальший захист прав неефективним, оскільки діяльність заявника може бути припинено.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

За положеннями статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного з наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи із системного аналізу зазначених положень, убачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника має бути очевидною.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності викладеним нормам та обставинам, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вжиття таких заходів вимагатиме фактично розглянути спір по суті, який заявник має намір подати до суду, з установленням усіх фактичних обставин справи.

Важливим для врахування є те, що у межах розгляду цієї заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності дій відповідача щодо відмови у продовженні строку виконання обов`язкових умов договору гранту, які заявник має намір оскаржити до суду, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Слід відмітити, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви у цьому випадку.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Скрипка І.М.