Справа № 945/2682/25
Суддя: Войнарівський М. М.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2682/25
Провадження 2-а/945/28/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., розглянувши матеріали заяви - скарги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на бездіяльність службових осіб ГУНП в Миколаївській області, що полягає у ненаданні відповіді на адвокатський запит,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області через свого представника - адвоката Данілову К.Ю. з заявою-скаргою сформованою в системі «Електронний суд» до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на бездіяльність службових осіб ГУНП в Миколаївській області, що полягає у ненаданні відповіді на адвокатський запит.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена головуючому судді Войнарівському М.М.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, у тому числі, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання про підсудність даної справи, суд приходить до висновку про направлення матеріалів справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Центрального районного суду м. Миколаєва, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача. У разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.

У позовній заяві представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана адреса місця проживання позивача до територіальної юрисдикції (підсудності) Миколаївського районного суду Миколаївської області не відноситься.

За загальним правилом підсудності, визначеними ч. 2 ст. 26 КАС України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В позовній заяві представник позивача зазначає відповідачем Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, юридична адреса якого: 54005, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, буд. 5, що територіально належить до Центрального району м. Миколаєва, на яку поширюється юрисдикція Центрального районного суду м. Миколаєва.

За вказаних обставин, цей позов не підсудний Миколаївському районному суду Миколаївської області, а враховуючи правила загальної підсудності та ст. 26 КАС України, компетентним судом, якому територіально належить розглядати вказану адміністративну справу, є суд за місцем знаходженням відповідача - Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, яким є Центральний районний суд м. Миколаєва.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24), у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

Положенням ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Отже, порушення адміністративним судом правил як предметної, так і територіальної підсудності, є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому територіально не підсудні, і зобов`язує суд направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 6, 8 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Статтею 30 КАС України встановлено, що адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Керуючись ст.ст. 25-26, 29-30, 171 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 945/2682/25 за заявою - скаргою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на бездіяльність службових осіб ГУНП в Миколаївській області, що полягає у ненаданні відповіді на адвокатський запит передати за територіальною підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський