Справа № 200/4689/25
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

26 грудня 2025 року Справа №200/4689/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі за позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив прийняти окрему ухвалу про визнання протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленого Протоколом № 15/25 від 10.12.2025, в частині розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.06.2025, прийнятого на виконання рішення суду від 24.09.2025 у справі №200/4689/25, та направити її до правоохоронних органів для порушення кримінального провадження за ч.2 ст.382, 364 КК України.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 неодноразово порушувались права позивача шляхом численних безпідставних відмов у наданні йому відстрочки від призову, в тому числі, на виконання рішення суду в цій справі.

Частиною 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що особа, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційній нормі про обов`язковість судового рішення кореспондують положення норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

В рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі № 200/4689/25, що набрало законної сили:

визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом №15/7 від 10.06.2025 щодо відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за його заявою від 02.06.2025;

зобов`язано Комісію з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з урахуванням висновків, викладених в цьому рішенні суду.

При цьому, як встановлено судом в рішенні у справі № 200/4689/25, на засіданні Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 10.06.2025 розглянуто заяву позивача про надання відстрочки від 02.06.2025 та додані до неї документи. Згідно з витягом з протоколу засідання від 10.06.2025 № 15/7 Комісією прийнято рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки. Комісією вказано, що під час вивчення заяви позивача та документів до неї прийнято рішення відмовити позивачу у наданні відстрочки у зв`язку з неможливістю направити військовозобов`язаного на військово-лікарську комісію. Зазначено також, що м. Курахове належить до території активних бойових дій, у зв`язку з чим ТЦК та СП не може здійснювати окремих заходів та вказано позивачу задекларувати свої фактичне місце проживання та звернутись із відповідною заявою та пакетом документом для оформлення відстрочки.

Повідомленням від 11.12.2025 № 15/1089 ІНФОРМАЦІЯ_4 довів до відома позивача, що згідно з протоколом Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 №15/25 від 10.12.2025 за наслідком повторного розгляду заяви позивача про надання відстрочки від 02.06.2025 на виконання рішення у справі № 200/4689/25 прийнято рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 02.06.2025. Рішення вмотивовано таким: недоведення факту самостійного виховання ОСОБА_1 неповнолітних дітей до 18 років; доданий до заяви військово-обліковий документ є недійсним; заявником надано недостовірну інформацію щодо проживання у зв`язку з окупацією м. Курахове.

Згідно з рішенням суду у справі № 200/4689/25 відмова Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , що оформлена протоколом №15/7 від 10.06.2025, у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 за наведених в протоколі підстав є неправомірною. При цьому, підставою такої відмови згідно з протоколом від 10.06.2025 визначено неможливість проходження військовозобов`язаним військово-лікарської комісії. Зазначення в протоколі від 10.06.2025 про необхідність задекларувати фактичне місце проживання та звернутись із відповідною заявою та пакетом документів не було підставою відмови у наданні відстрочки.

Наведені в протоколі про відмову у наданні відстрочки від 10.12.2025 підстави, як то недоведення позивачем факту самостійного виховання неповнолітних дітей до 18 років та недійсність доданого до заяви військово-облікового документу, також не визначалися підставою відмови згідно з протоколом від 10.06.2025, правомірність якого розглядалася під час розгляду справи № 200/4689/25.

Таким чином, підстави відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 , що наведені у протоколі від 10.06.2025 та протоколі від 10.12.2025 є різними.

Спрямовані на виконання рішення суду заходи вживаються судом із врахуванням того, що питання, які не були спірними при розгляді справи, не можуть бути вирішені на стадії виконання рішення у такій справі. При вирішенні питань, що пов`язані із виконанням судових рішень, суд не змінює суті самого рішення і не торкається питань, які не були предметом судового розгляду.

Враховуючи встановлені обставини, в суду відсутні підстави визнання протиправним рішення, дій чи бездіяльності Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинених під час повторного розгляду заяви позивача від 02.06.2025 на виконання рішення суду від 24.09.2025 у справі №200/4689/25, за наслідком якого прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки, що оформлено протоколом від 10.12.2025 № 15/25, оскільки цим протоколом відмовлено у наданні відстрочки з підстав, що не досліджувались при розгляді справи №200/4689/25.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Зважаючи на наведене, в суду відсутні підстави для постановлення окремої ухвали. Відтак, заява позивача не підлягає задоволенню .

Зважаючи на наведене вище та керуючись ст.ст. 241-243, 248, 249, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі за позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Михайлик А.С.