Справа № 320/694/24
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/694/24 Суддя (судді) першої інстанції: Кочанова П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменко В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 установити та виплачувати з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві установити та виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без обмеження максимального розміру;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що полягають в обмеженні ОСОБА_1 збільшення перерахованої пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», сумою 1500 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» у розмірі 1,197 % від розміру пенсії з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» починаючи з 01.03.2023, без обмеження максимального розміру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві як отримувач пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713 йому до розміру пенсії установлено щомісячну доплату 2000 гривень. У подальшому, у зв`язку із перерахунком пенсії на підставі судового рішення в іншій адміністративній справі, виплату передбаченої названою постановою Уряду доплати до пенсії припинено. Посилаючись на те, що попередній перерахунок пенсії проведений з метою усунення порушеного права на належне пенсійне забезпечення та непов`язаний зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, позивач вказує на неправомірність дій відповідача у скасуванні набутого права пенсіонера на підвищення до пенсії, передбаченого зазначеною постановою Також посилається на те, що відповідач обмежив його пенсію десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначає, що індексація пенсії з 01 березня 2023 року з урахуванням коефіцієнту 1,197 має проводитись без обмежень, визначених пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту населення найбільш вразливих верств населення у 2023 році» №168 від 24 лютого 2023 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 установити та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та виплати пенсії з обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16) установити та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) щомісячну доплату у розмірі 2000 гривень у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження виплати пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01 липня 2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсію без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 1 березня 2023 року з урахуванням нарахованої з 01 березня 2023 року індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням вже виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України м. Києві, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З 01 липня 2021 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713 позивачу було встановлено доплату до пенсії в розмірі 2000 гривень.

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2023 року у справі №640/8102/22 проведено перерахунок пенсії позивачу в розмірі 77% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 28.04.2021 №203-374/201, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення, починаючи з 01.03.2021.

Після вказаного перерахунку пенсії, проведеного на виконання згаданого вище судового рішення, відповідно до листа відповідача від 14 грудня 2023 року (відповідь на заяву представника позивача від 11 грудня 2023 року), нарахування доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713 не проводиться. Також підтверджено факт, що розмір пенсії позивача з 01.03.2021 року визначається з урахуванням обмеження максимального розміру, оскільки перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок, умови та норми пенсійного забезпечення громадян України з числа осіб, які проходили військову службу, службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, а також інших осіб, які відповідно до цього Закону мають право на пенсійне забезпечення, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Із положень преамбули Закону №2262-ХІІ випливає, що держава забезпечує належний рівень пенсійного забезпечення осіб, на яких поширюється дія цього Закону, шляхом гарантування виплати пенсій у розмірі не нижчому за прожитковий мінімум, встановлений законодавством, здійснення перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі зростанням грошового забезпечення, надання державних соціальних гарантій, передбачених чинним законодавством, а також реалізації на державному рівні заходів, спрямованих на забезпечення їх соціального захисту.

Кабінетом Міністрів України була ухвалена постанова «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713 (далі - Постанова №713).

У преамбулі Постанови №713 зазначено, що її прийняття зумовлене необхідністю поетапного скорочення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим категоріям осіб, до моменту прийняття Верховною Радою України відповідних законодавчих змін у сфері пенсійного забезпечення військовослужбовців та окремих інших осіб.

Абзацами першим і другим пункту 1 зазначеної постанови передбачено, що з 01 липня 2021 року особам, яким пенсія була призначена до 01 березня 2018 року відповідно до Закону №2262-ХІІ (за винятком військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених станом на 01 березня 2018 року згідно зі статтями 13, 21 і 36 цього Закону, встановлюється щомісячна доплата у сумі 2000 гривень, яка підлягає врахуванню під час подальших підвищень пенсій. Таку ж щомісячну доплату встановлено особам, яким пенсію було призначено або поновлено після 01 березня 2018 року, якщо її розмір обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ (крім строковиків) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року або раніше.

У випадку, якщо пенсія осіб, визначених у першому та другому абзацах цього пункту, після 01 березня 2018 року була переглянута або перерахована, встановлена щомісячна доплата не виплачується, за винятком ситуацій, коли внаслідок такого перегляду чи перерахунку розмір пенсії зріс менш ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення не досягла зазначеного розміру, щомісячна доплата встановлюється у сумі, якої бракує до 2000 гривень (абзац третій пункту 1 Постанови №713).

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 Постанови №713, щомісячна доплата, передбачена цією постановою, встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом №2262-ХІІ, починаючи з 01 липня 2021 року.

Системний аналіз наведених норм права та цілей прийняття Урядом Постанови №713 дає підстави дійти висновку, що перерахунок пенсії, який згідно з абзацом третім пункту 1 цієї постанови виключає право на щомісячну доплату у розмірі 2000 гривень, має бути зумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, на підставі нормативно-правових актів уповноважених органів. Саме такий підхід дозволяє досягти мети Постанови №713, яка полягає у зменшенні диспропорцій у законно встановлених розмірах пенсій.

Натомість перерахунок пенсії, здійснений на виконання судового рішення з метою відновлення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на яку виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком, пов`язаним зі зміною складових грошового забезпечення або інших показників основного розміру пенсії.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі №420/2473/22, від 02 березня 2023 року у справі №600/870/22-а, а також від 04 квітня 2023 року у справі №380/25987/21, і враховується судом відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів справи встановлено, що з 01 березня 2021 року відповідач здійснив позивачу перерахунок пенсії на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року у справі №640/8102/22.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу з 01 липня 2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень до його пенсії відповідно до Постанови №713 є протиправними, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується обмеження розміру пенсії позивача максимальним показником у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, призначених чи перерахованих відповідно до Митного кодексу України та низки спеціальних законів, у тому числі Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Одночасно Законом №3668-VI було внесено зміни до статті 43 Закону №2262-ХІІ, відповідно до яких максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Законом України №911-VIII від 24 грудня 2015 року до Закону №2262-ХІІ внесено зміни, якими частину п`яту статті 43 було доповнено положенням про тимчасове обмеження максимального розміру пенсії у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року сумою 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього рішення, вказані положення втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто з 20 грудня 2016 року.

При цьому Конституційний Суд України зазначив, що встановлення граничного розміру пенсій для осіб, яким право на пенсійне забезпечення гарантовано Законом №2262-ХІІ, порушує зміст конституційних гарантій соціального захисту, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, для осіб, які зобов`язані захищати суверенітет і територіальну цілісність держави.

Законом України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, були внесені зміни до частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ шляхом заміни періоду дії обмеження з « 31 грудня 2016 року» на « 31 грудня 2017 року».

Суд бере до уваги правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17 та від 17 жовтня 2021 року у справі №343/870/17, відповідно до яких, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ фактично відсутня, а внесені до неї зміни є нереалізованими, що виключає правові підстави для обмеження пенсій максимальним розміром.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року №7-р(ІІ)/2022 приписи статті 2 Закону №3668-VI в частині їх поширення на Закон №2262-ХІІ визнано неконституційними з огляду на те, що вони не забезпечують належного рівня соціальних гарантій для осіб зі спеціальним правовим статусом, які проходили службу у Збройних Силах України та інших військових формуваннях або брали участь у захисті держави під час збройної агресії Російської Федерації.

За таких обставин обмеження відповідачем розміру пенсії позивача є протиправним.

Водночас абзацом першим пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту населення у 2023 році» встановлено, що з 01 березня 2023 року пенсії, призначені відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, підвищуються на визначений коефіцієнт у межах максимального розміру пенсії, встановленого законом.

Таким чином, нормативною підставою для підвищення пенсії позивача з 01 березня 2023 року є постанова Кабінету Міністрів України №168.

Отже, позивач має право на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, встановленої постановою КМУ №168, починаючи з 01 березня 2023 року, без застосування обмеження максимального розміру пенсії у вигляді десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, погоджується з судом першої інстанції, що, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу установити та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та виплати пенсії з обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами установлених для осіб, які втратили працездатність, та відновленню шляхом зобов`язання відповідача установити та виплатити позивачу щомісячну доплату у розмірі 2000 гривень у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження виплати пенсії максимальним розміром пенсії десятьма прожитковими мінімумами установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01 липня 2021 року, з урахуванням вже виплачених сум; зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 1 березня 2023 року з урахуванням нарахованої з 01 березня 2023 року індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням вже виплачених сум.

Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів доходить висновку, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко