Справа № 440/16275/25
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2025 рокум. ПолтаваСправа №440/16275/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., у ході підготовки до розгляду по суті адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колективне сільськогосподарське підприємство "Селянська спілка "Перемога" до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової Олени Володимирівни про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 03.12.2025 надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Колективне сільськогосподарське підприємство "Селянська спілка "Перемога" до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової Олени Володимирівни, у якому позивач просив:

визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової Олени Володимирівни:

- внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації - 20.12.2023 о 16:33:44, індексний номер 001001231, Клімова О.В., Приватний нотаріус;

- державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її реорганізації - 23.02.2024 о 16:33:06, індексний номер 002001231, Клімова О.В., Приватний нотаріус;

- державна реєстрація створення юридичної особи в результаті перетворення - 23.02.2024 о 16:55:49, індексний номер 000001250, Клімова О.В., Приватний нотаріус.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що внаслідок здійснення відповідачем спірних реєстраційних дій, пов`язаних із припиненням КСП шляхом їх перетворення у ТОВ на підставі передавальних актів, що не відповідають вимогам законодавства щодо порядку та умов проведення реорганізації, були порушені права позивача, оскільки зазначені дії спричинили юридичну невизначеність у статусі підприємства, спотворили дані про правонаступництво, порушили принцип достовірності та повноти відомостей ЄДР, що унеможливлює належне розпорядження майном, перешкоджає здійсненню господарської діяльності та створює ризики втрати активів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Відповідач відзив на позов до суду не надав.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, до суду не з`явились, причин неявки не повідомили.

Надаючи правову оцінку повідомленим позивачем обставинам, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно із вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За визначеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналогічні висновки наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, від 19.02.2020 у справі №1340/3580/18 та ін.

За обставин справи, що розглядається, ТОВ "Колективне сільськогосподарське підприємство "Селянська спілка "Перемога" вважає, що приватний нотаріус, як державний реєстратор, з порушенням визначеної законодавством процедури вніс до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про припинення юридичної особи Колективного сільськогосподарського підприємства "Селянська спілка "Перемога", і в результаті цих дій було порушено права позивача, як правонаступника.

Окрім того, однією із позовних вимог є вимога про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової Олени Володимирівни: державна реєстрація створення юридичної особи в результаті перетворення, тобто реєстраційної дії про створення ТОВ "Селянська спілка "Перемога", а саме - позивача в цій справі.

Позивач не зазначає як саме наведене ним позовна вимога, в частині скасування державної реєстрації створення його як юридичної особи, захистить його права і не називає яке конкретне його право має поновитися таким способом захисту, але є очевидним, що задоволення такої позовної вимоги фактично призведе до вирішення питання про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції, зокрема ТОВ "КСП "Селянська спілка "Перемога".

Велика Палата Верховного Суду вже розглядала справи, правовідносини в яких є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.

Зокрема у постанові від 20.09.2018 у справі №813/6286/15 Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:

"Відповідно до частини другої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 18 Закону №755-IV в редакції, чинній на момент внесення запису, та статтею 10 цього ж Закону у чинній редакції встановлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до ЄДР, з огляду на те, що запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує. У той же час, якщо процедуру ліквідації не було здійснено належним чином, зокрема не було відчужене майно особи, то внесення до ЄДР запису про припинення цієї юридичної особи не тягне її припинення, а також припинення права власності на її майно. У подібних випадках до ЄДР вносяться зміни про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 41 Закону №755-IV в редакції, чинній на момент внесення запису до ЄДР; пункт 2 частини першої статті 25 цього ж Закону у чинній редакції).

Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про припинення юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Вважаючи за необхідне заповнити цю прогалину закону, Велика Палата Верховного Суду виходить із того, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Зазначені приписи кореспондуються з положеннями пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України у чинній редакції.

Отже, оскільки спірні правовідносини є найбільш наближеними до правовідносин, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ГПК України.".

У подальшому, вказаний підхід застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06.02.2019 у справі №462/2646/17, від 17.06.2020 у справі №826/10249/18 та Верховним Судом у постановах від 04.04.2019 у справі №808/578/18, від 18.04.2019 у справі №813/3146/16, від 31.07.2019 у справі №805/3182/16-а, від 06.08.2019 у справі №825/529/16, від 18.10.2019 у справі №826/8586/18, від 12.03.2021 у справі №826/3554/18, від 23.09.2021 у справі №826/28022/15.

Враховуючи наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку про необхідність її вирішення в порядку господарського судочинства.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.09.2023 у справі №813/348/18.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що спір у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, провадження у справі №440/16275/25 належить закрити, роз`яснивши позивачу право звернення з позовом до господарського суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалу постановлено у порядку письмового провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 4 КАС України.

Керуючись статтями 4, 9, 179, 180, 238, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №440/16275/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колективне сільськогосподарське підприємство "Селянська спілка "Перемога" до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової Олени Володимирівни про визнання дій протиправними - закрити.

Роз`яснити позивачу право звернутись з відповідним позовом до господарського суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександр КУКОБА