Справа № 600/4048/24-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Чернівці Справа № 600/4048/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати йому у повному обсязі додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 26.06.2022 по 29.09.2022 (довідка № 2048 від 29.09.2022) в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату йому додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 26.06.2022 по 29.09.2022 (довідка № 2048 від 29.09.2022) в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (далі - відповідач).

Під час проходження військової служби та перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 , позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області.

Позивач вважає, що набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Оскільки йому було виплачено тільки додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 y розмірі до 100000,00 грн за період з 26.06.2022 по 29.09.2022, пропорційно дням участі у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

За вказаною позовною відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою витребувано з військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 письмові докази по справі.

Військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив, в якому просила в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що жодне з виконуваних позивачем завдань у складі зведеного загону відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону впродовж спірного періоду не може порівнюватись з участю в бойових діях безпосередньо на лінії бойового зіткнення та під вогневим ураженням противника.

На переконання відповідача, лише сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) на ділянці державного кордону з Республікою Білорусь під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн.

Позивач скористався правом на подання до суду відповідь на відзив.

Військова частина НОМЕР_2 надала до суду письмові пояснення, в яких повідомила, що сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) в період дії воєнного стану не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди відповідного до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, збільшеної до 100000,00 грн.

Третя особа у письмових поясненнях, серед іншого, зазначала, що позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_2 у період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року і в подальшому йому було видано довідку про безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії від 29.09.2022 № 2048. Проте, оскільки підтверджуючі документи до військової частини НОМЕР_2 не були надані, то названа вище довідка інформує про період перебування позивача у зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно з пунктом 2 Наказу № 392. Разом з цим така довідка не підтверджує безпосередню участь позивача у бойових діях та заходах, не містить жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень), журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки та інших документів, і такі документи до військової частини НОМЕР_2 не надходили.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Позивач призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період в Державній прикордонній службі України з 15.03.2022 та проходив військову службу в НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), що підтверджується військовим квитком та не заперечувалося відповідачем під час розгляду справи по суті (а.с. 28 на звороті, 29).

На виконання розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.06.2022 № Ш/25-1293-Е та бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.06.2022 № 99-Т, відповідно до розпорядження НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 25.06.2022 № 166-p, 26.06.2022 здійснено переміщення особового складу зведеного загону відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 (тип С) чисельністю 343 військовослужбовці, у тому числі позивача, в оперативне підпорядкування командувачу оперативного угрупування військ ІНФОРМАЦІЯ_3 оперативно-стратегічного угрупування військ ІНФОРМАЦІЯ_4 з підпорядкуванням коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_4 прикордонного загону, для дій на ділянці НОМЕР_5 прикордонного загону (а.с. 59 на звороті).

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 26.06.2022 № 224-ОС позивача відряджено для дій на ділянці військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , з 26.06.2022 (а.с. 64 на звороті).

29.09.2022 військова частина НОМЕР_2 видала позивачу довідку за № 2048, про те що він у період з 26.06.2022 по 29.09.2022 брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Підстава видачі довідки: розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.06.2022 № Ш/25-1293-Е та бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.06.2022 № 99-Т (а.с. 28).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 y розмірі до 100000,00 грн за період з 26.06.2022 по 29.09.2022, пропорційно дням участі у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV "Про Державну прикордонну службу України" Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 в абзаці першому пункту 1 постанови № 168 слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць".

В решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, на час виникнення спірних правовідносин (з 26.06.2022 по 29.09.2022) не змінювався.

Таким чином, аналіз наведених норм чинного законодавства України свідчить, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Водночас реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, не врегульовувала цих питань.

Про необхідність визначення керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умов виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 168, вказано і в пункті 2-1 цієї постанови, доповненому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793, вказаний пункт 2-1 постанови № 168 підлягає застосуванню з 24.02.2022.

На реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ № 164-АГ від 31.03.2022 Про реалізацію вимог Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (далі Наказ № 164-АГ, який був чинний до 01.08.2022) (а.с. 156-158).

Згідно із пунктом 1 Наказу № 164-АГ на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах органах Держприкордонслужби, виплачувати додаткову винагороду (пропорційно із розрахунку на місяць) у розмірі 30000 гривень (з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частинну зв`язку зі звільненням з військової служби), а тим з них, які беруть участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 2 наказу №164-АГ визначено вичерпний перелік бойових завдань, що входять в поняття безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених ного заходів.

Згідно абзацу 2 п. 3 наказу № 164-АГ, документальне підтвердження участі військовослужбовців у бойових діях або заходів здійснювалось на підставі одного з таких документів:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки, або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, a також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (додаток 1).

Згідно пункту 4 вищезазначеного наказу начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).

Пунктом 5 Наказу № 164-АГ передбачено, що виплату військовослужбовцям зазначеної у пункті 1 винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, Держприкордонслужби (командирів), a начальникам (командирам) органів на підставі наказів вищих начальників.

В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.

Начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби накази про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень за попередній місяць видавати до 8 числа поточного місяця на підставі рапортів начальників (командирів) підрозділів (кораблів, катерів, екіпажів) (пункт 6 Наказу № 164-АГ).

30.07.2022 Адміністрація Держприкордонслужби, посилаючись на пункт 2-1 постанови № 168, видала наказ № 392-/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168", який був уведений в дію з 01.08.2022 та діяв до 01.12.2022 (далі Наказ № 392-/0/81-22-АГ) (а.с. 60-62).

Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100000 гривень пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зокрема, підпунктами 7 та 8 пункту 2 цього наказу до таких заходів віднесено виконання:

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу (контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

У пункті 4 Наказу № 392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з абзацом 1 пункту 5 Наказу № 392-/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 Наказу № 392-/0/81-22-АГ).

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 Наказу № 392-/0/81-22-АГ).

У відповідності до абзацу 2 пункту 11 Наказу № 392-/0/81-22-АГ, інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених п. 2 вказаного наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4 - 6 цього наказу (абзац 1, 2 пункту 12 Наказу № 392-/0/81-22-АГ).

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що для отримання військовослужбовцем додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 гривень, визначеним переліком документів має бути підтверджена його безпосередня участь у бойових діях, або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів.

При цьому виплата вказаної винагороди військовослужбовцю, який перебуває у відрядженні, здійснюється за наказом начальника органу Держприкордонслужби (органу військового управління) за місцем служби такого військовослужбовця.

В подальшому, з 01.12.2022 був введений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168", в якому був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Проте, на підставі частини третьої статті 117 Конституції України, Указом Президента України від 03.10.1992 № 493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" і Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731, подібні накази центрального органу виконавчої влади підлягають обов`язковій державній реєстрації Міністерством юстиції України, оскільки містять норми, що зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб і встановлюють організаційно-правовий механізм їх реалізації.

Виходячи з цього, Адміністрацією Держприкордонслужби не дотримано зазначених вимог законодавства при прийнятті наказів від 31.03.2022 № 164-АГ, від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, які не пройшли державну реєстрацію в Мін`юсті у встановленому порядку.

Між тим, при вирішенні питання про наслідки порушення зазначених вимог необхідно враховувати обставини фактичного виконання протягом 2022 року, в тому числі й у спірний період, органами Держприкордонслужби наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 164-АГ, від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, зокрема, в частині визначення бойових дій та заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, а також документування безпосередньої участі військовослужбовців у таких діях і заходах.

У спірний період, виключно зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України № 168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану, адже наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 "Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 196/39252) набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовувався з 01.02.2023, тобто не підлягав ретроспективному застосуванню до спірних правовідносин.

В свою чергу Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 № 188 (далі - Інструкція № 188), була прийнята на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських", що передбачала виплату військовослужбовцям винагороди в порядку і розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів, за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду.

Отже, Інструкція № 188 визначала порядок та розміри виплати конкретно тієї винагороди, яка була встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18, тому застосування її положень при визначенні порядку та умов виплати додаткової винагороди, встановленої на період дії воєнного стану постановою Кабінету Міністрів України № 168, не передбачає можливості такого застосування.

Крім того, документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100000 гривень відповідно до приписів наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 164-АГ, від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації постанови Кабінету Міністрів України № 168 до правовідносин, що вже відбулися.

За відсутності цих відомчих нормативно-правових актів не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям.

Таким чином, застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 164-АГ, від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ.

Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23.

Отже, для визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень відповідно до постанови № 168, необхідно встановити докази безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів на території бойових дій.

Тобто, законодавець, очевидно, запроваджуючи два види доплат (30000,00 грн та 100000,00 грн) мав на меті, що збільшений розмір доплати пов`язаний не лише з виконання обов`язків військової служби, натомість має характер винагороди за виконання особливо складних бойових завдань.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

З наведених міркувань суд вважає, що протягом спірного періоду командування військової частини НОМЕР_1 діяло правомірно, коли у свій діяльності та в умовах дії воєнного стану дотримувалося затверджених Наказами № 164-АГ, № 392-АГ, № 628-АГ вимог та діяло відповідним чином.

У контексті цього спору це означає, що військова частина НОМЕР_1 мала б пов`язувати виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн з виконанням військовослужбовцем завдань, які перелічені у Наказах № 164-АГ, № 392-АГ, № 628-АГ.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789 (із змінами та доповненнями), Чернігівська та Сумська області віднесені до територій на яких проводяться воєнні (бойові) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), можливих бойових дій.

У позові позивач зазначав, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 , він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області.

Беручи до уваги наведене, позивач вважає, що набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Оскільки йому було виплачено тільки додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 y розмірі до 100000,00 грн за період з 26.06.2022 по 29.09.2022, пропорційно дням участі у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

На підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області позивач долучив до позову, серед іншого, довідку військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2022 № 2048.

Дослідженням довідки військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2022 № 2042 встановлено, що вказана довідка видана позивачу, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, в тому що він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і борони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 26.06.2022 по 29.09.2022. Підстава: розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.06.2022 № Ш/25-1293-Е та бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.06.2022 № 99-Т (а.с. 28).

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження відсутності у позивача права на отримання спірної винагороди відповідач зазначав наступне:

- довідка про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії від 29.09.2023 № 2048 до НОМЕР_3 прикордонного загону від НОМЕР_5 прикордонного загону не направлялась;

- станом на час розгляду справи в суді від ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) документів, що підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів до НОМЕР_3 прикордонного загону для прийняття рішення та видачу наказу на виплату додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн за період з 26.06.2022 по 29.09.2022 за час перебування в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_5 прикордонного загону не надходило;

- від ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_5 надходили листи з інформацією щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відділу прикордонної служби Чернівці тип С у розмірі до 30000,00 грн за серпень, вересень 2022 року (супровідні листи НОМЕР_5 прикордонного загону від 02.09.2022 № 22/2858-22-Вих та від 03.10.2022 № 22/3720-22-Вих).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 5 Наказу № 392-/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу, а саме:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Тобто, вищезазначена довідка встановленої форми є додатковим документом, що складається з огляду на первинні документи, які підтверджують виконання безпосередніх службових дій кожним військовослужбовцем за визначений відрізок дат. Достовірність її відомостей має підтверджуватися окрім бойового наказу (розпорядження) записами журналах бойових дій, відповідних рапортах, уповноваженої особи.

Аналогічні положення містилися в пункті 4 Наказу № 164-АГ.

Структуру і порядок ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій визначає Інструкція з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затверджена наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363 (далі - Інструкція № 363).

Відповідно до пункту 2 розділу 1 Інструкції № 363 Журнал бойових дій - це звітно -інформаційний документ, що входить до складу бойових документів, в якому відображаються підготовка і хід бойових дій.

Журнал бойових дій ведеться у військових частинах (її підрозділах) з моменту отримання наказу, директиви про залучення до ведення бойових дій до моменту завершення виконання завдань у районі бойових дій. Журналу бойових дій надається гриф обмеження доступу відповідно до відомостей, які містяться в ньому (пункт 1 розділу 4 Інструкції № 363).

Згідно пункту 2 розділу 4 Інструкції № 363 ведення Журналу бойових дій здійснюється в довільній формі на підставі оперативних директив, бойових наказів, розпоряджень, зведень, бойових донесень тощо, а також усних розпоряджень старших начальників і командирів.

Відповідно до пункту 4 Розділу 4 Інструкції 363, обов`язковими складовими Журналу бойових дій є:

- дата запису;

- загальна обстановка перед початком операції (бою);

- бойових склад та угрупування своїх військ та військ противника;

- співвідношення сил і засобів;

- коротке викладення завдання військовій частині (підрозділу);

- рішення командира та бойові завдання, поставлені підпорядкованим частинам (підрозділам);

- уточнені рішення та розпорядження, які віддавалися командирами (начальниками) чи були отримані від старших начальників;

- дані про захоплення полонених та трофеїв;

- втрати своїх військ і противника;

- можливі висновки та пропозиції щодо тактики застосування військ (сил).

Крім того, до Журналу бойових дій можуть додаватися звітні карти, схеми бойових епізодів, характерних укріплень, фотоілюстрації, копії інших документів тощо.

Журнал бойових дій після завершення ведення підлягає внесенню в Опис справ постійного зберігання (пункту 5 Розділу 4 Інструкції 363).

У відзиві відповідач стверджував, що ним здійснюється ведення Журналу бойових дій (розділ 1) у наступній послідовності: номер наказу; підрозділ, який застосовується; мета застосування; ділянка застосування; термін застосування; ПІБ військовослужбовців, озброєння, техніка (у зв`язку з великою кількістю бойових наказів в дану колонку здійснюється запис з таким формулюванням: відповідно до додатку до наказу). Розділ 2 Журналу бойових дій ведеться ним у наступній послідовності: дата ведення бойових дій; час ведення бойових дій; озброєння, техніка, технічні засоби посилення, службові собаки; в/звання, ПІБ військовослужбовців, опис бойових дій, втрати сторін бойового зіткнення.

На підтвердження наведених обставин, відповідач надав до суду витяг із журналу службово-бойових дій № 103-ДСК зведеного загону відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 (ТИП С) НОМЕР_3 прикордонного загону Розділі I ІНФОРМАЦІЯ_6 в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій (а.с. 65).

Дослідженням довідки № 2048 від 29.09.2022, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, встановлено, що вказана довідка не містить посилань на відомості журналів бойових дій, інформації щодо районів ведення таких воєнних (дій), рапорту (донесення) начальника командира підрозділу про участь військовослужбовця (позивача) у бойових діях, кількості днів такої участі.

Суд констатує, що у довідці № 2048 від 29.09.2022 у графі Підстава зазначено лише розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.06.2022 № Ш/25-1293-Е та бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.06.2022 № 99-Т, на підставі яких військовослужбовця (позивача) у складі підрозділу було направлено до військової частини НОМЕР_2 у відрядження для виконання бойових завдань.

Дослідженням витягу із журналу службово-бойових дій № 103-ДСК зведеного загону відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 (ТИП С) НОМЕР_3 прикордонного загону Розділі I ІНФОРМАЦІЯ_6 в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій встановлено, що у розділ 1 Журналу службово-бойових дій № 103-ДСК від 18.06.2022 зведеного загону відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону внесено всі розпорядження починаючи з 18.06.2022, на підставі яких військовослужбовці виконують завдання (а.с. 65).

У відзиві відповідач стверджував, що згідно журналу службово-бойових дій №103-ДСК за період з 18.06.2022 по 01.10.2022 у Розділі II Облік ведення бойових дій записів про участь позивача у бойових діях не обліковано.

У письмових поясненнях військова частина НОМЕР_2 зазначала, що позивача у відповідності до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.06.2022 №Ш/25-1293-Е (таємно), бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №99-Т від 20.06.2022 (таємно) у складі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону у складі зведеного загону НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_6 ) було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Бойові накази (розпорядження) військової частини НОМЕР_2 видавалися стосовно зведеного загону ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_6 ) (в цілому, без зазначення прізвищ військовослужбовців).

На підставі даних бойових наказів (розпоряджень) у зведеному загоні ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_6 ) видавались власні бойові розпорядження (за підпорядкованістю).

Дані бойові розпорядження до військової частини НОМЕР_2 не надавалися. Тому надати бойові розпорядження, які підтверджують безпосередню участь Позивача у бойових діях з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року у військової частини НОМЕР_2 немає можливості. Журнал бойових дій, книга оперативно-службової діяльності та журнал надходження розпоряджень по підрозділу (документи, які підтверджують дислокацію та виконання бойових завдань позивачем) у власності та володінні військової частини НОМЕР_2 не перебували, так як їх облік та ведення здійснювалися у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ).

В письмових поясненнях військова частина НОМЕР_2 також зазначала, що дані щодо участі позивача у бойових діях або прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів протягом з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року у військової частини НОМЕР_2 відсутні.

Військова частина НОМЕР_2 у письмових поясненнях звертала увагу суду, що сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови №168. Не є підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях та відповідних заходах бойові накази (розпорядження), оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом його виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах. Крім того, виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями.

Крім того, в письмових поясненнях військова частина НОМЕР_2 вказувала, що враховуючи вимоги пункту 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», підпунктів 1-8 пункту 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81 22 - АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» та розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 № 21-1215-2022 «Щодо однакового трактування положень» (володільцем даного розпорядження є Адміністрація Державної прикордонної служби України) підстави щодо формування списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81 22 - АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» за червень, липень, серпень та вересень 2022 року - відсутні і не надсилалися до ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ).

У письмових поясненнях військова частина НОМЕР_2 також інформувала, що рапорти, які надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) від начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип С) ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) за серпень 2022 року від 01.09.2022 № 971 (вхідний від 01.09.2022 № 3318-22-Вх), за вересень 2022 року від 01.10.2022 № 1192 та № 1884 (вхідний від 03.10.2022 №3923-22-Вх) були направлені супровідними листами до ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) для прийняття правового рішення в межах компетенції: вихідний лист від 02.09.2022 № 22/2858-22-Вих; вихідний лист від 03.10.2022 № 22/3720-22-Вих.

Окрім вищенаведеного, в письмових поясненнях військова частина НОМЕР_2 зазначала, що на адресу військової частини НОМЕР_2 від керівництва прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_6 ) надійшов рапорт від 01.10.2022 №1192 (вхідний №3923-22-Вх від 03.10.2022) щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 70000 гривень військовослужбовцям впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за вересень 2022 року. Оскільки до даного рапорту не було додано витяги з журналу службово - бойових дій та бойові розпорядження прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_6 ) на підтвердження участі особового складу (конкретних осіб в окремий проміжок часу) в бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, відповідно до вимог наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81 22 АГ, та дана інформація військовою частиною НОМЕР_2 не була отримана, даний рапорт був залишений без реалізації.

З огляду на вищевказане, суд приходить до переконання, що довідка № 2048 від 29.09.2022 не підтверджує факт безпосередньої участі позивача за період з 26.06.2022 по 29.09.2022 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи по суті, позивачем не спростовано твердження відповідача щодо відсутності інформації про його безпосередню участі протягом спірного періоду у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

У позовній заяві позивач прямо не вказує, що він приймав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів безпосередньо в районах ведення бойових дій. Позовна заява містить загальні твердження про наявність у позивача права на спірні виплати через виконання бойових наказів.

Водночас, конкретних періодів часу участі у бойових діях або заходах позивач в заявах по суті не наводить, не зважаючи на необхідність їх визначення для застосування пропорційності, що передбачена пунктом 1 Постанови № 168.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Відтак, відсутня обов`язкова умова виникнення права на спірні виплати, що виключає задоволення позовних вимог.

При цьому виплата вказаної винагороди військовослужбовцю, який перебуває у відрядженні, здійснюється за наказом начальника органу Держприкордонслужби за місцем служби такого військовослужбовця.

Як зазначалося вище, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789 (із змінами та доповненнями), Чернігівська та Сумська області віднесені до територій на яких проводяться воєнні (бойові) дії або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), можливих бойових дій.

При цьому ІНФОРМАЦІЯ_8 (Військова частина НОМЕР_2 ), що знаходиться в межах Чернігівської та Сумської областей, бойові завдання на лінії бойового зіткнення не виконував, в зв`язку з чим не опрацьовував довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), які брали участь у бойових діях або заходах за червень вересень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 .

Водночас, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача в спірний період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.

Суд зазначає, що лише сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) на ділянці державного кордону з Республікою Білорусь під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168.

Разом з цим, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.

Отже, лише сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) на ділянці державного кордону під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 , не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168.

Як вже зазначалося, однією з умов виникнення права на одержання спірних виплат є перебування безпосередньо в районах бойових дій у період здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Судом дотримання позивачем такої умови не встановлено.

Крім того, виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями. Суду не надано доказів на підтвердження конкретних проміжків часу, в яких позивач приймав участь у бойових діях та заходах, що передбачені пунктом 1 Постанови № 168. Визнання того, що позивач весь час приймав участь у зазначених діях та заходах не відповідає встановленому Постановою № 168 пропорційному підходу до визначення розміру додаткової винагороди.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 245 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч. 1 ст. 77 та ч. 2 ст. 77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі № 520/2261/19, де указано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При цьому довідка військової частини НОМЕР_2 № 2048 від 29.09.2022 не може бути визнана в якості доказу наявності у позивача права на отримання винагороди в розмірі 100000 грн.

Так, підставою для її видачі зазначено розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.06.2022 № Ш/25-1293-Е та бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.06.2022 № 99-Т, на виконання яких позивача відряджено до НОМЕР_5 прикордонного загону, тобто, коли ще не могло бути підстав для тверджень про виконання бойової роботи, що дає право на отримання підвищеної додаткової винагороди. По-друге, у порушення встановленого механізму розпорядником коштів нарахування і виплати додаткової грошової винагороди до 100000 грн, НОМЕР_5 прикордонним загоном дана довідка не надавалася НОМЕР_3 прикордонному загону для її розгляду відповідно, НОМЕР_3 прикордонний загін (військова частині НОМЕР_1 ) не розглядав довідку і не приймав правових рішень щодо виплати чи не виплати коштів.

Окрім наведеного, суд констатує, що в силу вимог Закону України Про Державну прикордонну службу, Інструкції про Порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Наказ Міністерства внутрішніх справ України 18.03.2016 № 188, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31.03.2016 за № 488/28618, військова частина НОМЕР_2 не є органом військового управління, відповідно вона не наділена повноваженнями видавати довідки за формами, наведеними у додатку 2 до Наказу № 164-АГ, та додатку 2 до Наказу № 392/0/21-22-АГ.

Отже, у випадку заперечень відповідача про наявність у позивача права на отримання винагороди в розмірі 100000,00 грн зазначеною вище довідкою не може підтверджуватись таке право.

Аналогічна позиція викладена Сьомим апеляційним адміністративним судом в постановах від 03.06.2024 у справі № 600/6189/23-а, від 03.06.2024 № 600/6777/23-а, від 04.06.2024 № 600/6779/23-а.

Решта доводів та аргументів сторін суд не бере до уваги, оскільки вони не спростовують відсутність інформації про безпосередню участі позивача протягом спірного періоду у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 241-243, 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 );

відповідач - військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 );

третя особа - військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Суддя В.К. Левицький