Справа № 200/9616/25
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

30 грудня 2025 року Справа №200/9616/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Стойка В.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової Частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_2 в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки, з урахуванням додаткової грошової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 недоотриману суму грошової компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки, з урахуванням додаткової грошової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у сумі 838 295,48 гривень;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, з урахуванням додаткової грошової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 недоотриману суму грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, з урахуванням додаткової грошової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у сумі 202 347,15 гривень.

Ухвалою суду від 15.12.2025 року в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, - відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової Частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без руху і встановлено позивачеві десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви. Позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із відповідними доказами в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.

25.12.2025 року представником позивача на виконання ухвали від 15.12.2025 року надано клопотання про поновлення пропущеного строку, згідно змісту якого зазначено, що відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, згідно з якою "невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку" (абзац другий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

Отже на думку представника, порушення зобов`язання щодо виплати винагороди за працю є триваючим: кожен день невиплати або затримки виплати заробітної плати та інших належних працівникові виплат означає не завершене правопорушення, а таке, що триває.

Оскільки відповідачем не здійснено виплат, які є предметом спору в цій справі то таке правопорушення є таким, що триває, та до нього не може бути застосовано строку звернення до суду.

Окремо представник звернув увагу на те, що рішенням Конституційного Суду України від 11.12.2025 № 1-р/2025 у справі № 1-7/2024(337/24) за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України (справа щодо строків звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) норма статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, та такою, що втратила чинність норма статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином Конституційним Судом України фактично відновлено дію попередньої редакції статті 233 КЗпП відповідно до якої працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно позивач звертаючись із цією позовною заявою не обмежений строком звернення до суду.

Інших аргументів в клопотанні не зазначено.

Надаючи оцінку аргументами, викладеним в клопотанні, суд наголошує, що згідно змісту позову, позивач був звільнений 23.10.2024, до суду звернувся - 06.12.2025. Відповідно трудові правовідносини в даній справі не можуть бути триваючими так як з 23.10.2024 року вони припинені взагалі.

Щодо посилання представника на рішення Конституційного Суду України від 11.12.2025 № 1-р/2025 у справі № 1-7/2024(337/24) з приводу того, що позивач звертаючись із цією позовною заявою не обмежений строком звернення до суду.

Суд вважає таку позицію помилковою так як рішення Конституційного Суду України від 11.12.2025 № 1-р/2025 стосується ч. 1 ст. 233 КЗпП України, яка регулює трудові правовідносини, що тривають (про що неодноразово зазначено в тексті цього рішення).

У той час як трудові правовідносини, які припинені, що має місце в межах даного спору, охоплюються дією ч. 2 ст. 233КЗпП України.

Таким чином клопотання про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Також суд звертає увагу на те, що представником позивача в обґрунтування первинного клопотання зазначено, що моменту виходу з полону позивач систематично проводить значний час у лікувальних закладах, проте жодного доказу в підтвердження вказаної обставини представником не надано, що порушує положення ч. 1 ст. 72 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Положеннями частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення реалізації права позивача на доступ до правосуддя, суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків викладених в ухвалі суду від 15.12.2025 року.

Керуючись положеннями КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про поновлення строку звернення від 25.12.2025 року, - відмовити.

Продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової Частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити позивачу строк - 10 днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання: клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням обґрунтованих обставин, які позбавили можливості своєчасного звернення до суду.

При невиконанні вимог даної ухвали, зазначена позовна заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Стойка