Справа № 200/8216/25
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року Справа№200/8216/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівагротранс» (адреса: 84306, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Тихого Олекси, буд. 6, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, ) про визнання протиправним та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2025 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівагротранс», в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 31.07.2025 № 084522 на суму 51 000,00 гривень.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на місці зупинки фактично не здійснювалося жодного зважування, а відомості про вагу автомобілів отримано з товарно-транспортної накладної, однак відомості про вагу з товарно-транспортної накладної не можуть бути враховані під час здійснення габаритно-вагового контролю, як достовірне джерело підтвердження вагових параметрів транспортного засобу; жодних арифметичних розрахунків у вигляді додавання маси автомобіля зі свідоцтва про реєстрацію до показника ваги, вказаного у товарно-транспортній накладній не проводилось.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2025 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії документів, а саме: докази на підставі яких було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 31.07.2025 № 084522 на суму 51 000,00 грн.

13.11.2025 на адресу суду надійшов відзив у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Обгрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що на підставі направлення на перевірку Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області № 000209 від 12.06.2025, 20.06.2025 співробітниками Відділу проводилась рейдова перевірка на а/д С041206 с. Радісне, Дніпропетровська обл., яка є дорогою місцевого значення, відповідно до розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р-70/0/3-24 від 20.02.2024 був перевірений транспортний засіб марки SCA№IA, державний номерний знак НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом ЗМІЇВ-ТРАНС, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом). На момент проведення перевірки було встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 74,20 % (С041206 дорога місцевого значення) при перевезенні подільного вантажу (фактична маса транспортного засобу з вантажем 41,81 т при допустимих 24,00 т, згідно товарно транспортної накладної № 2 від 20.06.2025). У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, державними інспекторами було складено акт № ОАР 006634 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.06.2025.

Відповідач зазначає, що документальний габаритно-ваговий контроль, який проводився у вказаному випадку, та точний габаритно-ваговий контроль є окремими видами проведення габаритно-вагового контролю і можуть бути проведені незалежно один від одного, маючи однакову юридичну доказовість. Під час складання суми транспортних засобів марки SCA№IA (7,851 т), державний номерний знак НОМЕР_1 , спеціалізованого напівпричепу ЗМІЇВ-ТРАНС (7,200 т), державний номерний знак НОМЕР_2 , (7,851 + 7,200 = 15,051 т) та маси вантажу по товарно-транспортної накладної № 2 від 20.06.2025 (26,200 т), загальна маса транспортних засобів з вантажем становила 41,251 т.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівагротранс» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 24.11.2014. Основним видом економічної діяльності згідно КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний).

На підставі направлення на рейдову перевірку Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області № 000209 від 12.06.2025, 20.06.2025 співробітниками Відділу проводилась рейдова перевірка на а/д С041206 с. Радісне, Дніпропетровська обл., яка є дорогою місцевого значення, відповідно до розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р-70/0/3-24 від 20.02.2024.

Під час проведення рейду, був зупинений транспортний засіб марки SCA№IA, державний номерний знак НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом ЗМІЇВ-ТРАНС, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить позивачу та використовується у господарській діяльності.

За результатом перевірки, 20.06.2025 посадовими особам Укртрансбезпеки складено Акт № 000429 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким встановлено, що нормативно допустима маса 24 т., фактична маса 41,810 кг.

20.06.2025 посадовими особам Укртрансбезпеки складено Акт № 006634 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 17 ч. 1: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У акті перевірки містяться відмітка про те, що водій від надання пояснення та підписання акту відмовився.

Листом від 11.07.2025 № 61775/40/24-25, направленим поштою рекомендованим повідомленням, позивача було викликано для розгляду справи на 31.07.2025 з 9.00 до 10.00. Позивач був заздалегідь повідомлений про час та місце розгляду означеного акту.

31.07.2025 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 084522, якою, за порушення п. 22.5 ПДР затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, до ТОВ «Сівагротранс» застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 51000 грн. відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач, не погодившись з вказаною постановою, звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

За п. 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті та державного нагляду (контролю) з питань безпеки рухомого складу під час здійснення мультимодальних перевезень на території України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон від 05.04.2001 № 2344-III), Закон України "Про дорожній рух" від 30.06.93 № 3353-XII (далі - Закон 30.06.93 № 3353-XII), Закон України, "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 № 2862-IV (далі - Закон від 08.09.2005 № 2862-IV), Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 671 від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України № 1306), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з ст. 5 Закону № 2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з ст. 33 Закону № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 30.03.94 № 198 визначено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначаються окремими актами законодавства.

Виходячи із встановлених обставин справи судом встановлено, що позивач не отримував дозволу на перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, виданого компетентними уповноваженими органами або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Згідно з п.п. 5-1, 6, 11 п. 2 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу; вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).

За змістом п. 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Як визначено п. 11 Порядку № 879 місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Відповідно до п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Частиною 1 та 2 ст. 48 Закону № 2344-III визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону № 2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Як передбачено абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі -Правила № 363).

Відповідно до п. 1 Правил № 363 вантажовідправник фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж; Вантажоодержувач фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка здійснює прийом вантажу та розвантаження транспортного засобу у порядку, встановленому законодавством; Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; Товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт» та цими Правилами.

Пунктом 11.1 Правил № 363 передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, яка містить всі обов`язкові реквізити, визначені Законом України «Про автомобільний транспорт», форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Згідно п. 11.3 - 11.5 Правил № 363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Частиною 2 ст. 49 Закону № 2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі); дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Аналізуючи наведені положення Правил та форми яка наведена в додатку 7 до цих Правил, суд зазначає, що у будь-якому разі товарно-транспортна накладна має містити обов`язкову інформацію (обов`язкові реквізити) визначену цими Правилами та відображену у додатку.

Отже, правила перевезення вантажів автомобільним транспортом України визначають, що товарно-транспортна накладна (ТТН) обов`язково повинна оформлятися, якщо перевезення вантажу здійснюється автомобільним транспортом на договірних умовах (тобто коли є послуга перевезення вантажу).

Суд зауважує, що п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.94 № 198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначаються окремими актами законодавства.

Таким чином, нормами чинного законодавства установлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Як встановлено судом, на підставі направлення на рейдову перевірку Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області № 000209 від 12.06.2025, 20.06.2025 співробітниками Відділу проводилась рейдова перевірка на а/д С041206 с. Радісне, Дніпропетровська обл., яка є дорогою місцевого значення, відповідно до розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р-70/0/3-24 від 20.02.2024.

Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р-70/0/3-24 від 20.02.2024 "Про переліки автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Дніпропетровській області" автомобільну дорогу С041206 Іванівка Радісне Т-04-12 віднесено до автомобільних доріг загального користування місцевого значення Дніпропетровської області.

Під час проведення рейду, був зупинений транспортний засіб марки SCA№IA, державний номерний знак НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом ЗМІЇВ-ТРАНС, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , і що водій здійснював перевезення вантажу згідно товарно-транспортною накладною № 2 від 20.06.2025, яку пред`явив до перевірки.

За змістом вказаної товарно-транспортної накладної перевезення вантажу "насіння соняшника 2024" здійснювалося з пункту навантаження: с. Топчине Самарівського району району Дніпропетровсьої області, до пункту розвантаження: с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області, насипом масою брутто 41 тонна 810 кілограм. Автомобільний перевізник ТОВ "Сівагротранс", водій ОСОБА_1 ; замовник ТОВ "Кернел-Трейд", вантажовідправник ТОВ "Сільгосппідприємство "Дудківка""; вантажоодержувач ТОВ "Бандурський олійноекстракційний завод".

Згідно п. 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

В п. п. "б" п. 22.5 ПДР України № 1306, видно, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси, зокрема, комбіновані транспортні засоби: трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом максимального значення для автомобільних доріг місцевого значення - 24 тонни.

Із змісту свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та СТО № 230074 видно, що маса без навантаження спеціалізованого вантажного сідлового тягача 7851 кг, спеціалізованого напівпречепа - 7200 кг.

За результатом перевірки, 20.06.2025 посадовими особам Укртрансбезпеки складено Акт № 000429 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким встановлено, що нормативно допустима маса 24 т., фактична маса 41,810 кг., що відповідає товарно-транспортній накладній № 2 від 20.06.2025, що на понад 30 % перевищує встановлені законодавством норми.

20.06.2025 посадовими особам Укртрансбезпеки складено Акт № 006634 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 17 ч. 1: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У акті перевірки містяться відмітка про те, що водій від надання пояснення та підписання акту відмовився.

Отже, вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 2 %, що дає підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим.

Посилання позивача про недостатність відомостей для висновку про порушення перевізником нормативно визначених габаритно-вагових параметрів транспортних засобів, оскільки працівниками Укртрансбезпеки не проведено точний габаритно-ваговий контроль, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Як вже зазначалося судом, згідно з п.п. 5-1 п. 2 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Таким чином, зазначені в товарно-транспортній накладній № 2 від 20.06.2025 відомості щодо маси вантажу брутто, а також відомості про параметри транспортного засобу (вага автомобіля без вантажу), які зазначені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, є правомірним джерелом інформації для визначення загальної маси транспортного засобу, а тому, є належним доказом встановлення перевищення норм вагових параметрів за наслідками проведеного працівниками Укртрансбезпеки документального габаритно-вагового контролю.

Аналогічного висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 25.08.2025 по справі № 460/981/25.

Доводи позивача про відсутність дорожніх знаків, які забороняють проїзд вантажних автомобілів понад 24 тонни дорогами місцевого значення, суд відхиляє за необґрунтованістю, з огляду на таке.

Статтею 8 Закону № 2862-IV передбачено, що автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення.

Автомобільні дороги місцевого значення поділяються на обласні та районні.

До обласних автомобільних доріг належать автомобільні дороги, що з`єднують адміністративні центри Автономної Республіки Крим і областей з іншими населеними пунктами в межах Автономної Республіки Крим чи області та із залізничними станціями, аеропортами, річковими портами, пунктами пропуску через державний кордон, місцями відпочинку і не належать до доріг державного значення.

До районних автомобільних доріг належать автомобільні дороги, що з`єднують адміністративні районні центри з іншими населеними пунктами, інші населені пункти між собою, з підприємствами, об`єктами культурного значення, іншими дорогами загального користування у межах району.

Перелік доріг місцевого значення, у тому числі їх ділянок, що суміщаються з вулицями міст та інших населених пунктів, затверджують Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні державні адміністрації один раз на три роки.

Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р-70/0/3-24 від 20.02.2024 "Про переліки автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Дніпропетровській області" автомобільну дорогу С041206 Іванівка Радісне Т-04-12 віднесено до автомобільних доріг загального користування місцевого значення Дніпропетровської області.

Тобто, максимальна нормативно допустима фактична маса транспортного засобу при проїзді вказаною автомобільною дорогою становить 24 тони.

При цьому, законодавством не передбачено встановлення дорожнього знаку для позначення дороги як дороги місцевого значення.

Проте, законодавство покладає на водія транспортного засобу обов`язок дотримуватися Правил дорожнього руху, вимог безпеки руху, а також Правил № 363.

Так, відповідно до п. 2.3 Правил № 363 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Отже водій (перевізник) особисто несе відповідальність за дотримання габаритно-вагових параметрів при перевезенні вантажів, а тому, здійснюючи перевезення вантажу, зобов`язаний дотримуватися максимально дозволеної фактичної маси транспортного засобу, враховуючи при цьому як специфіку вантажу, так і маршрут, за яким буде здійснюватися перевезення.

Таким чином, відсутність дорожніх знаків щодо позначення автомобільної дороги як дороги місцевого значення не звільняє водія транспортного засобу від обов`язку дотримуватися вимог Законів України "Про дорожній рух", "Про автомобільні дороги" та "Про автомобільний транспорт", а також пункту 22.5 Правил дорожнього руху та Правил № 363.

Аналогічного висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 25.08.2025 по справі № 460/981/25, П`ятий апеляційний адміністративний суд в постанові від17.06.2025 по справі № 946/8624/24.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про підтвердження факту перевищення позивачем допустимої ваги вантажного автомобіля за відсутності дозволу на перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень.

Обґрунтовуючи неправомірність постанови від 31.07.2025 № 084522 позивач також зіслався на неналежне повідомлення його про час розгляду справи, що позбавило його права прибути на розгляд та висловити свої заперечення. Однак, суд вважає, що зазначений аргумент не може бути підставою для скасування правильного за своєю суттю рішення. При цьому суд керується такими мотивами.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи.

Про час і місце розгляду справи про порушення автомобільному перевізнику або його уповноваженій особі повідомляється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня розгляду особисто під підпис чи шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або на адресу електронної пошти (за наявності) з урахуванням вимог Закону України Про адміністративну процедуру.

У разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт, приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу та вручає копію постанови його уповноваженій особі (водію). Інформація про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилається Держмитслужбі (п. 18 Порядку № 1567).

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення відповідача від 11.07.2025 № 61775/40/24-25 позивача запрошено до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті для розгляду справи на 31.07.2025 з 9.00 до 10.00.

Вказане повідомлення було надіслано 16.07.2025 за адресою, що зазначена в листі ТОВ «Сівагротранс» від 07.02.2024 № 6, яке адресувалося Голові Державної служби з безпеки на транспорті, а саме: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 71.

Суд зауважує, що обов`язок повідомити особу про час і місце розгляду справи про порушення не супроводжується обов`язком відповідача забезпечити його явку.

Крім цього, згідно норми п. 17 Порядку № 1567, у разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі, а не для відкладення її розгляду чи скасування постанови прийнятої без участі представника суб`єкта правопорушення. Більше того, за результатом дослідження аргументів позивача у цій справі, суд дійшов висновку, що постанова від 31.07.2025 № 084522 про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 51000,00 грн. є правомірною. Тому, навіть у випадку прибуття позивача до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті де 31.07.2025 розглядалося його питання та висловлення ним тих аргументів, що досліджені судом, це б не вплинуло на кваліфікацію його дій.

Зазначені висновки суду узгоджуються із практикою Верховного Суду.

У постанові від 22 травня 2020 року (справа № 825/2328/16) Верховний Суд зазначив: "Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа № 813/1790/18".

Тому, навіть враховуючи аргументи позивача про неотримання ним станом на 31.07.2025 повідомлення про розгляд його справи, судом не встановлено порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності. Тому, оскаржувана постанова від 31.07.2025 № 084522 про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 51000,00 грн. є правомірною та скасуванню не підлягає.

Щодо решти доводів слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, сума судових витрат, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню на користь позивача не підлягає.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівагротранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич