Справа № 340/7934/25
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7934/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивувала тим, що їй з листопада 2017 року призначено пенсію за вислугу років, а з вересня 2025 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому відповідач порушив порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, установлений частиною 2 статті 40 цього Закону, та застосував неправильний показник середньої заробітної плати. На заяву позивачки відповідач відмовився провести належний перерахунок пенсії. З цих підстав представник позивачки просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №10435-1133/Л-02/8-1100/25 від 30.10.2025 року щодо нарахування їй пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити нарахування їй пенсії за віком на підставі частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та згідно з розрахунками в Пенсійному калькуляторі призначити їй пенсію за віком у розмірі 8195,66 грн., з них сама пенсія 7959,56 грн. виходячи з середньомісячного заробітку 19532,66 грн. та надбавка за стаж 10 років у сумі 236,10 грн. та з застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності ((489 /100 * 12) * 1) - 0.40750.

Ухвалою судді від 28.11.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що ОСОБА_1 21.08.2017 року призначено пенсію за вислугу років, а її розмір визначено відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З 25.09.2025 року за заявою позивачки її було переведено на пенсію за віком та перераховано розмір пенсії з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки. Це рішення за заявою позивачки приймало ГУ ПФУ в Хмельницькій області. Доводячи, що пенсія обчислена і виплачується позивачці відповідно до норм чинного законодавства, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 1987 року вона працює вчителем у навчальних закладах, де набула спеціальний стаж працівника освіти (код ЗП3055Е1).

У серпні 2017 року вона, маючи 29 років спеціального стажу, звернулася за призначенням пенсії за вислугу років як працівнику освіти. Перед цим вона залишила роботу, яка дає право на таку пенсію.

З 21.08.2017 року позивачці призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (шифр пенсії 201).

Після призначення пенсії позивачка знову працевлаштувався вчителем, тому виплату пенсії за вислугу років їй було припинено з 01.09.2017 року.

У вересні 2025 року позивачка, досягнувши віку 60 років та продовжуючи працювати, звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 25.09.2025 року про призначення/перерахунок пенсії, у якій просила перерахувати пенсію, вид перерахунку: перехід на інший вид пенсії.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області розглянуло цю заяву та прийняло рішення №61 від 03.10.2025 року про перерахунок пенсії, яким позивачку переведено на пенсію за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 25.09.2025 року (шифр пенсії 101).

Пенсія обчислена із заробітку 11677,92 грн. за таким розрахунком: 8913,83 грн. х 1,31009, де: 8913,83 грн. - єдиний показник середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки - 3764,40 грн., підвищений на коефіцієнти збільшення з 01.03.2019 року - на 1,17, з 01.03.2020 року - на 1,11, з 01.03.2021 року - на 1,11, з 01.03.2022 року - на 1,14, з 01.03.2023 року - на 1,197, з 01.03.2024 року - на 1,0796, з 01.03.2025 року - на 1,115; 1,31009 - індивідуальний коефіцієнт заробітку, визначений із заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 31.08.2025 року.

З урахуванням страхового стажу 40 років 7 місяців 26 днів (або 487 місяців) коефіцієнт страхового стажу, визначений відповідно до статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", складає 0,40583.

Загалом розмір пенсійної виплати позивачки з 25.09.2025 року становить 4870, 45 грн., де:

- 4739, 25 грн. - основний розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (11677,92 грн. х 0,40583),

- 131,20 грн. - доплата за 10 років понаднормового страхового стажу, обчислена відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1312 грн. х 1% х 10 років).

У жовтні позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 09.10.2025 року, у якій просила перерахувати їй пенсію, обчисливши її з використанням середнього заробітку за останні три роки.

Відповідач надав відповідь №10112-10735/Л-02/8-1100/25 від 24.10.2025 року, у якій повідомив показники проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні, враховані при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 , та вказав про відсутність підстав для застосування норми частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивачка, не погоджуючись із розміром перерахованої та виплачуваної їй пенсії, звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, дійшов до таких висновків.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Закон №1058-IV містить такі норми:

Стаття 8. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг

1. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

Стаття 9. Види пенсійних виплат і соціальних послуг

1. Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 10. Право вибору пенсійних виплат

1. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Стаття 24. Періоди, з яких складається страховий стаж

1. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

2. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

3. Страховий стаж обчислюється в місяцях.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

4. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Стаття 25. Коефіцієнт страхового стажу

1. Коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

2. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Стаття 26. Умови призначення пенсії за віком

1. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

- з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

4. Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Стаття 27. Розмір пенсії за віком

1. Розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

2. За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Стаття 28. Мінімальний розмір пенсії за віком

1. Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Стаття 40. Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії

1. Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

2. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Стаття 44. Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії

1. Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

2. Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Стаття 45. Строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії

1. Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня;

2. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

3. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

5. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з пунктами 2, 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років у серпні 2017 року) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій") передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Так, згідно зі статтею 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають зокрема: е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Суд зазначає, що загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу). Пенсія за віком розраховується за єдиною формулою для всіх (частина 1 статті 27 Закону №1058-IV), а розмір пенсії обчислюється індивідуально для кожної особи і залежить від тривалості набутого страхового стажу особи (коефіцієнта страхового стажу Кс), від величини одержуваного заробітку (доходу), з якого було сплачено страхові внески (індивідуального коефіцієнта заробітку), та часу звернення за призначенням пенсії (показника Зс - середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують зверненню за призначенням пенсії). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначається за кожен місяць періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, шляхом співвідношення суми заробітної плати застрахованої особи та середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за один і той же місяць.

Пенсія за віком призначається один раз і виплачується довічно, а особа, якій призначено таку пенсію, має право на її перерахунок, переведення на інший вид. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV можливе у тому разі, якщо особі відповідно до цього Закону був призначений один з видів пенсії, визначених у статтях 9, 10 цього Закону - пенсія за віком, пенсія по інвалідності чи пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії, призначеної за Законом №1058-IV, на інший, показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Якщо особа після призначення пенсії працювала, то при переведенні на інший вид пенсії для визначення її розміру за бажанням особи можуть бути враховані стаж і заробіток, набуті після призначення пенсії, що призведе до збільшення коефіцієнту страхового стажу та індивідуального коефіцієнту заробітку. Воднораз, розрахунок заробітної плати здійснюватиметься з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення пенсії попереднього виду, оскільки такий показник є незмінним.

Отже, переведення з одного виду пенсії на інший - це процедура, яка передбачає зміну виду пенсії, раніше призначеної особі, в межах того ж Закону.

Разом з тим, Законом України "Про пенсійне забезпечення" для окремих категорій осіб передбачений окремий вид пенсійного забезпечення, обумовлений зайнятістю на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності/придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Таким особам призначаються пенсії за вислугу років. Мета призначення пенсії за вислугу років - забезпечити потрібні умови життя особам, робота яких пов`язана зі швидкою втратою професійних навичок (працездатності), що може настати до досягнення цими особами віку, потрібного для набуття права на пенсію за віком. Призначення пенсії за вислугу років є додатковою соціальною гарантією для осіб, які в особливих умовах виконували певні професійні функції. Пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

У випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV. У такому разі особа має право на призначення пенсії за віком із врахуванням для обчислення пенсії заробітної плати, визначеної відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058-IV, - із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №876/5312/17).

Суд установив, що з 21.08.2017 року позивачці призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV з огляду на наявність спеціального стажу роботи за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909. До цього спеціального стажу також враховано час роботи на виборній посаді сільського голови, як це передбачено частиною 4 статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", частиною 5 статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

На момент призначення позивачці пенсії за вислугу років їй виповнилося 51 рік, а її страховий стаж складав 34 роки. Тоді вона не відповідала умовам призначення пенсії за віком, наведеним у статті 26 Закону №1058-IV.

У зв`язку із прийняттям після призначення пенсії на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії у вересні 2017 року їй була припинена.

Позивачка приймала участь в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування зі сплатою страхових внесків та набула додатковий страховий стаж.

За призначенням пенсії за віком за Законом №1058-IV позивачка звернулася 25.09.2025 року вперше, досягнувши 16.09.2025 року пенсійного віку (60 років), маючи на той момент необхідний страховий стаж (понад 40 років) та продовжуючи працювати. Позивачка до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, не повідомляла про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку, як це передбачено статтею 29 Закону №1058-IV.

Отже, позивачка набула право на пенсію за віком на загальних підставах із новим обчисленням її розміру відповідно до статей 27, 28 Закону №1058-IV, виходячи із заробітку, визначеного у порядку статті 40 Закону №1058-IV.

Тому відповідно до частини 1 статті 44, частини 1 статті 45 Закону №1058-IV позивачці за її заявою від 25.09.2025 року мала бути призначена пенсія за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 17.09.2025 року.

Заробіток для обчислення пенсії мав визначатися за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, з можливістю врахування заробітку за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, та оптимізацією заробітку за обраним позивачкою періодом, як це передбачено частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV. Заробіток мав визначатися за формулою, наведеною у частині 2 статті 40 Закону №1058-IV із застосовуванням усередненого показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022, 2023, 2024 роки (15057,09 грн.).

Натомість відповідач замість призначення позивачці пенсії за віком із новим обчисленням заробітку, страхового стажу та розміру пенсії, рішенням №61 від 03.10.2025 року здійснив з 25.09.2025 року перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV. Відповідач врахував додатково набутий страховий стаж та переглянув коефіцієнт страхового стажу, а також переглянув індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. Для обчислення розміру пенсії за віком відповідач використав заробітну плату, перераховану відповідно до пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV - із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки, проіндексованого у 2019 - 2024 роках відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-IV (8913,83 грн.).

Відповідач неправильно визначив розмір заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, що потягнуло заниження розміру пенсії позивачки за віком.

Також суд зазначає, що позивачка відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV при призначенні пенсії за віком має право на збільшення пенсії, передбачене абзацом 2 частини 2 статті 28 цього Закону, за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років, тобто за 10 років стажу, на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом 1 цієї частини. Станом на 17.09.2025 року мінімальний розмір пенсії (розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) складав 2361 грн. і саме він мав бути застосований для обчислення доплати за понаднормовий страховий стаж позивачки. Натомість відповідач застосував величину прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлену з 01.05.2017 року по 30.11.2017 року (1312 грн.) - на момент, коли позивачці було призначено пенсію за вислугу років.

Такі розрахунки відповідача є помилковими і призвели до заниження розміру доплати за понаднормовий страховий стаж.

Позивачка не оскаржує у позові рішення №61 від 03.10.2025 року, а суд не вбачає підстав для його скасування, оскільки воно зумовило виникнення правовідносин щодо нарахування та виплати позивачці пенсійних виплат.

Твердження відповідача про те, що заява позивачки від 25.09.2025 року розглядалася та рішення за нею приймалося не ГУ ПФУ в Кіровоградській області, а за принципом екстериторіальності іншим територіальним органом - ГУ ПФУ в Хмельницькій області, належними доказами не підтверджені. Рішення №61 від 03.10.2025 року, як свідчать його реквізити, приймало саме ГУ ПФУ в Кіровоградській області. У матеріалах пенсійної справи позивачки, копії якої надані відповідачем на вимогу суду, відсутні будь-які розпорядчі акти ГУ ПФУ в Хмельницькій області (рішення, протоколи, розпорядження), які б стосувалися спірних правовідносин. Наданий відповідачем скріншот з ППВП ІКІС ПФУ не містить інформації щодо органів (посадових осіб) ПФУ, які приймали рішення при обробці заяв позивачки та щодо перерахунку/обчислення її пенсії.

Щодо оскарженої відмови ГУ ПФУ в Кіровоградській області, наданої листом №10112-10735/Л-02/8-1100/25 від 24.10.2025 року, то суд не вбачає підстав для визнання її протиправною, оскільки ця відповідь на звернення позивачки носить інформаційний характер і не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні КАС України.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв неправомірно, оскільки при обчисленні та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 не застосовує належний показник Зс - середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії за Законом №1058-IV, а саме за 2022, 2023, 2024 роки, як це передбачено частиною 2 статті 40 цього Закону. Також відповідач не враховує для обчислення доплати за понаднормовий страховий стаж, передбаченої абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV, актуальний мінімальний розмір пенсії за віком, чинний на момент призначення позивачці пенсії за віком. Це призвело до заниження розміру пенсії за віком та розміру доплати за понаднормовий страховий стаж, на які вона має право з 17.09.2025 року.

Тож такі дії відповідача слід визнати протиправними, а права позивачки - слід відновити, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок її пенсії за віком з 17.09.2025 року, врахувавши для обчислення пенсії заробітну плату, визначену відповідно до статті 40 Закону №1058-IV (застосувавши у формулі показник Зс, обчислений як середній показник за 2022, 2023, 2024 роки), переглянувши розмір доплати за понаднормовий стаж із застосуванням актуального мінімального розміру пенсії за віком (2361 грн.), та виплатити їй заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Такий обов`язок слід покласти на ГУ ПФУ в Кіровоградській області - територіальний орган ПФУ, у якому на обліку перебуває позивачка за місцем свого проживання та який виплачує їй пенсію за віком.

Щодо вимог про перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнту страхового стажу Кс 0,40750, то позивачка у цій справі не оскаржує тривалість страхового стажу, обчисленого відповідачем в 40 років 7 місяців 26 днів (або 487 місяців), і не вимагає додаткового врахування певних періодів до страхового стажу для призначення/обчислення пенсії. Тому вимоги у цій частині є передчасними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову, здійснені позивачкою витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви через електронний кабінет в сумі 968,96 грн. слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо заниження розміру пенсії за віком та розміру доплати за понаднормовий страховий стаж ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 17.09.2025 року перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , врахувавши для обчислення пенсії заробітну плату, визначену відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки), врахувавши для обчислення доплати за понаднормовий страховий стаж актуальний мінімальний розмір пенсії за віком, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ