Справа № 320/65043/25
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

31 грудня 2025 року м. Київ №320/65043/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей джі ер Груп" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ей джі ер Груп" до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкову вимогу форма Ю від 26 грудня 2025 року та зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ТОВ "Ей джі ер груп" шляхом виключення суми заборгованості зі сплати податку на додану вартість.

Ухвалою суду від 31.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

31.12.2025 Відділом ДЗК суду зареєстровано заяву позивача про забезпечення позову, у якій він просить суд зупинити дію податкової вимоги Форма Ю від 26 грудня 2025 року в якій визначено суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 1 311 475,20 грн. з яких податкове зобов?язання з ПДВ становить 1 034 973,84 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 275 091, 00 грн. та пеня 1410,36 грн., заборонити ГУ ДПС у м. Києві вчиняти певні дії щодо опису майна ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» у податкову заставу до завершення розгляду справи судом та набранням рішенням суду законної сили за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» (Код ) до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та зобов?язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить подальше виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки податкові повідомлення - рішення, на підставі яких сформована спірна податкова вимога, не є узгодженими, з урахуванням того, що позивач скористався своїм правом у встановленні строки на їх оскарження в судовому порядку. Однак, незважаючи на судове оскарження податкових повідомлень - рішень, ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкову вимогу Форма Ю від 26 грудня 2025 року, в якій визначено суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 1 311 475,20 грн. з яких податкове зобов?язання з ПДВ становить 1 034 973,84 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 275 091, 00 грн. та пеня 1410,36 грн. 26 грудня 2025 року ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення № 0-2615 про опис майна у податкову заставу. Також, у разі задоволення позову, стане неможливим виконання рішення суду та здійснення ефективного захисту прав позивача, оскільки неможливо буде реально усунути наслідки можливого порушення, що суперечить завданню адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахування вищенаведеного положення КАС України, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Розглядаючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1-3 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Оцінивши зміст заяви про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи про виклик у судове засідання, отже розгляд такої заяви здійснюється судом без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем вказано про те, що невжиття відповідних заходів потягне за собою шкоду більшу, ніж їх застосування. Невжиття заходів забезпечення позову, на думку заявника, унеможливить подальше виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки податкові повідомлення - рішення, на підставі яких сформована спірна податкова вимога, не є узгодженими, з урахуванням того, що позивач скористався своїм правом у встановленні строки на їх оскарження в судовому порядку. Однак, незважаючи на судове оскарження податкових повідомлень - рішень, ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкову вимогу Форма Ю від 26 грудня 2025 року, в якій визначено суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 1 311 475,20 грн. з яких податкове зобов?язання з ПДВ становить 1 034 973,84 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 275 091, 00 грн. та пеня 1410,36 грн. 26 грудня 2025 року ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення № 0-2615 про опис майна у податкову заставу. Також, у разі задоволення позову, стане неможливим виконання рішення суду та здійснення ефективного захисту прав позивача, оскільки неможливо буде реально усунути наслідки можливого порушення, що суперечить завданню адміністративного судочинства

Тому, до моменту набрання рішенням по цій справі законної сили, існує велика вірогідність настання негативних наслідків для позивача у формі: 1) або стягнення коштів в особливо великому розмірі з банківських рахунків або за рахунок майна; 2) або адміністративного арешту активів позивача.

На думку позивача, у разі вчинення відповідачем дій, направлених на погашення податкового боргу в примусовому порядку і списання оборотних коштів позивача чи стягнення його майна, до вирішення питання правомірності нарахування грошових зобов`язань, подальше відновлення порушеного права через повернення позивача до початкового стану потребуватиме значних зусиль та втрат часу і коштів з огляду на складність і тривалість процедури повернення безпідставно стягнутих коштів в розрізі черговості бюджетних асигнувань на дану статтю витрат бюджету.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд зазначає таке.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 826/7496/18, від 14.05.2020 у справі № 640/20626/18.

Вирішуючи подану заяву про забезпечення позову, суд виходить з того, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Суд зазначає, що правомірність та оцінка дій відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення, у тому числі спірної податкової вимоги, підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті щодо оскарження такого рішення та буде надана судом за результатами розгляду справи.

Поряд з цим, задоволення вимог цієї заяви, на думку суду, призведе до фактичного вирішення справи по суті позовних вимог на період розгляду справи судом, що є неприпустимим.

При вирішенні заяви позивача про забезпечення позову суд зазначає, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що позивачем не наведено аргументованих доводів на підтвердження того, чому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Так само не розкрито у заяві доводів позивача про те, що у випадку забезпечення позову позивач буде вимушений докласти значні зусилля для відновлення своїх прав.

Отже доказів, у розумінні статей 73, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було.

Суд наголошує, що у разі відкриття провадження в адміністративній справі №320/59930/25 оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 12.11.2025 матимуть статус неузгоджених та будуть виведені з ІКП на підставі ухвали про відкриття провадження у справі.

Більше того, у разі відкриття провадження в даній адміністративній справі оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 12.11.2025 будуть виведені з ІКП на підставі ухвали про відкриття провадження у справі та автоматично вважатиметься відкликаною податкова вимога Головного управління ДПС у м. Києві форма Ю від 26 грудня 2025 року.

Отже, суд не може підміняти шляхом забезпечення позову встановленого законодавством порядку оскарження та узгодження грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом.

Водночас суд наголошує, що порушене право заявника буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде встановлено судом під час розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, суд зазначає, що протиправність дій відповідача може бути встановлено лише під час розгляду адміністративної справи по суті.

Суд також звертає увагу, що згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому суд зазначає, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено повноважень адміністративного суду в рамках розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позбавляти суб`єкта владних повноважень наданих йому чинним законодавством повноважень, втручатися в такі повноваження або обмежувати його в реалізації ним владної компетенції.

Виходячи з наведеного, у суду немає підстав для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві форми Ю від 26 грудня 2025 року та заборони Головному управлінню ДПС у м. Києві вчиняти дії з виконання оскаржуваної податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві до набрання законної сили рішенням у справі, а факт оскарження платником податків до суду вказаних рішень, не повинен бути перешкодою для вжиття контролюючим органом заходів, передбачених Податковим кодексом України.

Отже, суд під час вирішення про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову виходить з того, що владні управлінські функції суб`єкта владних повноважень не можуть бути змінені або обмежені судом, оскільки вони передбачені законом.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених позивачем обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей джі ер груп" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Лисенко В.І.