Справа № 440/8748/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 р.Справа № 440/8748/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2025, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, повний текст складено 07.10.25 у справі № 440/8748/25

за позовом Творчого художньо-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Творче художньо-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ" (далі за текстом також - позивач, ТХВ ТОВ "ЕСТЕТ") звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі за текстом також відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.05.2025.

01.07.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, а саме визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.05.2025 за №, №2, №2.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Полтавській області від 01.05.2025 за №2, №2, №2. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Полтавській області на користь Творчого художньо-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 19614,22 грн.

Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року заяву представника Творчого художньо-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Полтавській області на користь Творчого художньо-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ" витрати на правову допомогу в розмірі 12000 грн.

В решті заяву залишено без задоволення.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ця справа відноситься до справ незначної складності, розгляд якої проводився за правилами спрощеного позовного провадження, щодо яких наявна значна практика їх розгляду. Даний спір не потребує значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагає значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката. Означена справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, яке б потребувало б подання значної кількості доказів та вжиття дій щодо їх збирання. Уважає задоволений судом розмір витрат на оплату послуг адвоката неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, навіть зменшений судом розмір витрат залишається завищеним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач погоджується з висновками суду першої інстанції, наведеними в оскаржуваному судовому рішенні, у задоволенні апеляційної скарги просить відмовити.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-4 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Водночас при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказані критерії закріплені у ч. 5 ст. 134 КАС України.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

До матеріалів справи надано ордер на надання правничої допомоги Серії ВІ №1312002, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, Договір про надання правової допомоги від 10.06.2025, Акт надання послуг №10 від 23.09.2025.

За умовами договору виконавець бере на себе зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (пункт 1.1.).

Оплата за договором визначається таким чином: в разі задоволення позову - 5% від ціни позову, який буде подано. При цьому 1,2% сплачується в разі задоволення позову судом першої інстанції, 2,5% сплачується в разі ухвалення рішення на користь замовника судом апеляційної інстанції, 1,3% сплачується в разі ухвалення рішення на користь замовника судом касаційної інстанції. Незалежно від результатів розгляду позову розмір сплачених коштів не може складати менше 40000 грн (підпункт 1.2.1 пункту 1.2).

За домовленістю сторін оплата правничої допомоги здійснюється у вигляді передоплати в сумі 20000 грн, а далі - за результатами розгляду позову та/або інших документів судом, як визначено пунктом 1.2 договору (пункт 4.1).

Згідно з Актом надання послуг №10 від 23.09.2025 виконавцем були надані послуги з консультації з правових питань, підготовка позову, підготовка заяви про збільшення позовних вимог, відповіді на відзив 1,2% за ціною 22800 грн.

Надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої/правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи, а також враховуючи предмет позову та обставини справи, суть виконаних послуг, дійшов висновку, що розмір витрат у заявленому розмірі 22800 грн не є співмірним із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у акті здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Враховуючи наведене, предмет спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір витрат на правничу допомогу позивача має становити загалом 12 000,00 грн.

Наведені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 13.08.2024 у справі № 640/27619/21.

Колегія суддів ураховує, що Кодекс адміністративного судочинства не вимагає від сторони, яка заявляє про відшкодування витрат, надання доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу адвокат витратив на виконання робіт. Від сторони не вимагають наведення обґрунтування, чому саме таку кількість часу витратив адвокат на відповідні дії. Таку позицію Верховний Суд висловив у постановах від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18 та від 20.12.2018 у справі № 316/1923/16-а (2-а/316/41/17).

Колегія суддів звертає увагу на те, що норми КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на це, відповідач, заперечуючи зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.

За встановлених обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача.

Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують.

Під час апеляційного розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, не надано власного розрахунку, яка сума витрат, на його погляд, є розумною.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 у справі № 440/8748/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 30.12.2025