Справа № 420/6061/25
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/6061/25

Суддя першої інстанції: Лебедєва Г.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 15.04.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альтемс Груп» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2025 товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Альтемс Груп» звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 13.01.2025 №UА500020/2025/000019/2; від 14.01.2025 №№UА500020/2025/000021/2, UА500020/2025/000020/2; від 16.01.2025 №№UА500020/2025/000023/2, UА500020/2025/000025/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 13.01.2025 №UА500020/2025/000029; від 14.01.2025 №№UА500020/2025/000031, UА500020/2025/000030; від 16.01.2025 №№UА500020/2025/000038, UА500020/2025/000041.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що прийняті митним органом рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки розбіжності, які стали підставою для витребування додаткових документів, є необґрунтованими та не можуть впливати на числові значення заявленої митної вартості товару. На думку позивача, до митного оформлення було надано всі необхідні документи, які кореспондувалися між собою, містили чітку, недвозначну інформацію та підтверджували числові значення складових митної вартості товару, що у сукупності надавало можливість митному органу застосувати основний метод визначення митної вартості імпортованих товарів у відповідності до п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються). Крім того, на думку позивача, в оскаржуваних рішеннях не наведено існування обґрунтованих сумнівів правильності визначення товарів за резервним методом та не зазначено підстав для його застосування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 позов задоволений з підстав того, що позивачем, для оформлення товару за першим методом, надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується. При цьому, суд зауважив, що Одеською митницею, при прийнятті оскаржуваних рішень, не було надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості. Враховуючи, що позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості, суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваних рішень та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як таких, що мають похідний характер.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про правомірність дій Одеської митниці щодо прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, оскільки документи, які надані позивачем до митного органу на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Апелянт вказує, що зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 МК України, стали підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.04.2024 між ТОВ «Бреславбуд» (комітент) та ТОВ «Альтемс Груп» (комісіонер), між ТОВ «Приватдом» (комітент) та ТОВ «Альтемс Груп» (комісіонер) укладено договори комісії №24/29.04, №290424 відповідно, за умовами яких комісіонер бере на себе зобов`язання від свого імені і за рахунок комітента знаходити за межами митного кордону України, здійснювати придбання і доставку на митну територію України товар, необхідний комітенту у відповідності з технічними і якісними характеристиками за найменуваннями і у кількості, вказаними в заявках, а також здійснювати всі необхідні платежі для митного оформлення товару. /т.1 а.с.58-63/

Також, 29.04.2024 між компанією LIMITED LIABILITY COMPANY AVENKO TRADING (AVENKO TRADING L.L.C.) (ОАЕ, продавець) та ТОВ «Альтемс Груп» (покупець) укладено контракт №AGA-290424, згідно якого продавець продає, а покупець купує товар згідно інвойсів до контракту на кожну поставку. Товар придбавається для реалізації на території України. /т.1 а.с.64-67/

На виконання умов вказаного договору від 29.04.2024 №AGA-290424 продавець поставив ТОВ «Альтемс Груп» товар згідно інвойсу №87117-BRC вiд 19.11.2024 загальною вартістю 64759,83дол.США, умови поставки СРТ-Київ. /т.1 а.с.72/

З метою митного оформлення імпортованого товару (тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, всього 77930м., виробник: SHAOXING KEQIAO DISTRICT HOUWEN IMPORT AND EXPORT CO.,LTD, країна виробництва CN), 13.01.2025 позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA64U9. /т.1 а.с.75-76/

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи: пакувальний лист від 19.11.2024, інвойс №87117-ВRС від 19.11.2024, автотранспортну накладну від 10.01.2025, декларацію про походження товару №87117-ВRС від 19.11.2024, контракт №АGА-290424 від 29.04.2024, договір комісії №24/29.04 від 29.04.2024 року, договір про надання послуг митного брокера №36 від 13.06.2024, акт про зважування від 13.01.2025, заяву на проведення фізичного огляду від 13.01.2025.

Митну вартість поставленого товару, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: відповідно до п.5.2 контракту вказано, що продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також пунктом 4.1 контракту передбачено сертифікати виробника, які до митного контролю надано не було;

відповідно до пп.в) п.1 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а п.5.1 контракту передбачено відвантаження товару у пакуванні. Проте, у наданих до митного контролю документах відсутні відомості щодо такої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

рахунок-фактура (інвойс) від 19.11.2024 №87117-BRC не містить банківських платіжних реквізитів для оплати за товар;

рахунок-фактура (інвойс) від 19.11.2024 №87117-BRC визначає вартість товару за метр, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулона, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів;

в пакувальному листі від 19.11.2024 зазначено наявність на товарі торговельної марки «ESfabric», проте в інвойсі відомості щодо торгівельної марки відсутні, що може свідчити про неврахування такої характеристики при встановленні вартості товару та високу ймовірність наявності домовленостей щодо товару, відомості про які до митного контролю не надано.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення.

13.01.2025 позивачем направлено митному органу лист, до якого додано прайс-лист від 19.11.2024, та повідомлено, що інших документів надано не буде. /т.1 а.с.80/

13.01.2025 Одеською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА500020/2025/000019/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару та застосовано резервний метод, яким митну вартість товарів: №1 скориговано до рівня 3,96дол.США/кг. замість 3,05дол.США/кг., яка була заявлена декларантом. /т.1 а.с.82-83/

На виконання умов договору від 29.04.2024 №AGA-290424 продавець поставив ТОВ «Альтемс Груп» товар згідно інвойсу №67119-PFU від 21.10.2024 загальною вартістю 73486,73дол.США, умови поставки СРТ-Київ. /т.1 а.с.88/

З метою митного оформлення імпортованого товару (тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, всього 140510м., виробник: NINGBO HAISHENG SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., LTD, країна виробництва CN), 14.01.2025 позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA75U2. /т.1 а.с.91-92/

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи: пакувальний лист від 21.10.2024, інвойс №67119-PFU від 21.10.2024, автотранспортна накладна №790 від 08.01.2025, декларація про походження товару 67119-PFU від 21.10.2024, контракт №АGА-290424 від 29.04.2024, договір комісії №290424 від 29.04.2024, договір про надання послуг митного брокера №36 від 13.06.2024, акт про зважування від 14.01.2025, заява на проведення фізичного огляду від 14.01.2025.

Митну вартість поставленого товару, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: відповідно до п.5.2 контракту вказано, що продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також пунктом 4.1 контракту передбачено сертифікати виробника, які до митного контролю надано не було;

відповідно до пп.в) п.1 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а п.5.1 контракту передбачено відвантаження товару у пакуванні. Проте, у наданих до митного контролю документах відсутні відомості щодо такої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про здійснення оплати за товар, а також відсутні відомості щодо страхування товару;

рахунок-фактура (інвойс) від 21.10.2024 №67119-PFU не містить банківських платіжних реквізитів для оплати за товар;

рахунок-фактура (інвойс) від 21.10.2024 №67119-PFU визначає вартість товару за метр, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулона, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення.

14.01.2025 позивачем направлено митному органу лист, до якого додано прайс-лист від 21.10.2024, та повідомлено, що інших документів надано не буде. /т.1 а.с.98/

14.01.2025 Одеською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА500020/2025/000021/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару та застосовано резервний метод, яким митну вартість товарів: №1 скориговано до рівня 3,96дол.США/кг. замість 3,05дол.США/кг., яка була заявлена декларантом. /т.1 а.с.100-101/

На виконання умов договору від 29.04.2024 №AGA-290424 продавець поставив ТОВ «Альтемс Груп» товар згідно інвойсу №67333-AGW від 28.10.2024 загальною вартістю 83755,36дол.США, умови поставки СРТ-Київ. /т.1 а.с.106/

З метою митного оформлення імпортованого товару (тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, всього 117280м., виробник: NINGBO HAISHENG SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., LTD, країна виробництва CN), 14.01.2025 позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA78U0. /т.1 а.с.109-111/

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи: пакувальний лист від 28.10.2024, інвойс №67333-AGW від 28.10.2024, автотранспортна накладна №184 від 08.01.2025, декларація про походження товару №67333-AGW від 28.10.2024, контракт №АGА-290424 від 29.04.2024, договір комісії №290424 від 29.04.2024, договір про надання послуг митного брокера №36 від 13.06.2024, акт про зважування від 14.01.2025, заява на проведення фізичного огляду від 14.01.2025.

Митну вартість поставленого товару, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: відповідно до п.5.2 контракту вказано, що продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також пунктом 4.1 контракту передбачено сертифікати виробника, які до митного контролю надано не було;

відповідно до пп.в) п.1 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а п.5.1 контракту передбачено відвантаження товару у пакуванні. Проте, у наданих до митного контролю документах відсутні відомості щодо такої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

рахунок-фактура (інвойс) від 28.10.2024 №67333-AGW не містить банківських платіжних реквізитів для оплати за товар;

рахунок-фактура (інвойс) від 28.10.2024 №67333-AGW визначає вартість товару за метр, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулона, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів;

в пакувальному листі від 28.10.2024 зазначено наявність на торговельної марки «S-Mfabric», проте в інвойсі відомості щодо торгівельної марки відсутні, що може свідчити про неврахування такої характеристики при встановленні вартості товару та високу ймовірність наявності домовленостей щодо товару, відомості про які до митного контролю не надано.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення.

14.01.2025 позивачем направлено митному органу лист, до якого додано прайс-лист від 28.10.2024, та повідомлено, що інших документів надано не буде. /т.1 а.с.115/

14.01.2025 Одеською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА500020/2025/000020/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару та застосовано резервний метод, яким митну вартість товарів: №1 скориговано до рівня 3,96дол.США/кг. замість 3,05дол.США/кг., яка була заявлена декларантом. /т.1 а.с.117-118/

На виконання умов договору від 29.04.2024 №AGA-290424 продавець поставив ТОВ «Альтемс Груп» товар згідно інвойсу №44439-SBP від 28.10.2024 загальною вартістю 57173,44дол.США, умови поставки СРТ-Київ. /т.1 а.с.124/

З метою митного оформлення імпортованого товару (тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, всього 119360м., виробник: NINGBO HAISHENG SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., LTD, країна виробництва CN), 16.01.2025 позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA45U6. /т.1 а.с.127-128/

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи: пакувальний лист від 28.10.2024, інвойс №44439-SBP від 28.10.2024, автотранспортна накладна №075 від 08.01.2025, декларація про походження товару №44439-SBP від 28.10.2024, контракт №АGА-290424 від 29.04.2024, договір комісії №290424 від 29.04.2024, договір про надання послуг митного брокера №36 від 13.06.2024, акт про зважування від 16.01.2025, заява на проведення фізичного огляду від 16.01.2025.

Митну вартість поставленого товару, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: відповідно до п.5.2 контракту вказано, що продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також пунктом 4.1 контракту передбачено сертифікати виробника, які до митного контролю надано не було;

відповідно до пп.в) п.1 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а п.5.1 контракту передбачено відвантаження товару у пакуванні. Проте, у наданих до митного контролю документах відсутні відомості щодо такої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про здійснення оплати за товар, а також відсутні відомості що страхування товару;

рахунок-фактура (інвойс) від 28.10.2024 №44439-SBP, пакувальний лист від 28.10.2024 містять підписи та печатки, які мають ознаки створення графічним редактором, копіювання та не містить банківських платіжних реквізитів для оплати за товар.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення.

16.01.2025 позивачем направлено митному органу лист, до якого додано прайс-лист від 28.10.2024, та повідомлено, що інших документів надано не буде. /т.1 а.с.133/

16.01.2025 Одеською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА500020/2025/000023/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару та застосовано резервний метод, яким митну вартість товарів: №1 скориговано до рівня 3,96дол.США/кг. замість 3,05дол.США/кг., яка була заявлена декларантом. /т.1 а.с.135-136/

На виконання умов договору від 29.04.2024 №AGA-290424 продавець поставив ТОВ «Альтемс Груп» товар згідно інвойсу №97007-VLA від 19.09.2024 загальною вартістю 38700,2дол.США, умови поставки СРТ-Київ. /т.1 а.с.141/

З метою митного оформлення імпортованого товару (тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, всього 16440м., виробник: NINGBO HAISHENG SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., LTD, країна виробництва CN), 16.01.2025 позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA46U5. /т.1 а.с.144-146/

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи: пакувальний лист від 19.09.2024, інвойс №97007-VLA від 19.09.2024, автотранспортна накладна №692 від 08.01.2025, декларація про походження товару №97007-VLA від 19.09.2024, контракт №АGА-290424 від 29.04.2024, договір комісії №290424 від 29.04.2024, договір про надання послуг митного брокера №36 від 13.06.2024, акт про зважування від 16.01.2025, заява на проведення фізичного огляду від 16.01.2025.

Митну вартість поставленого товару, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: відповідно до п.5.2 контракту вказано, що продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також пунктом 4.1 контракту передбачено сертифікати виробника, які до митного контролю надано не було;

відповідно до пп.в) п.1 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а п.5.1 контракту передбачено відвантаження товару у пакуванні. Проте, у наданих до митного контролю документах відсутні відомості щодо такої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

рахунок-фактура (інвойс) від 19.09.2024 №97007-VLA визначає вартість товару за метр, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулона, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів;

в пакувальному листі від 19.09.2024 зазначено наявність на товарах торговельної марки «NOfabric», проте в інвойсі відомості щодо торгівельної марки відсутні, що може свідчити про неврахування такої характеристики при встановленні вартості товару та високу ймовірність наявності домовленостей щодо товару, відомості про які до митного контролю не надано;

відповідно до умов викладених у рахунку-фактурі (інвойс) від 19.09.2024 № 97007-VLA та п.7.2 контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 180 днів з моменту митного оформлення товару в країні покупця. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення.

16.01.2025 позивачем направлено митному органу лист, до якого додано прайс-лист від 19.09.2024, та повідомлено, що інших документів надано не буде. /т.1 а.с.152/

16.01.2025 Одеською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА500020/2025/000025/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару та застосовано резервний метод, яким митну вартість товарів: №1 скориговано до рівня 3,96дол.США/кг. замість 3,05дол.США/кг., яка була заявлена декларантом. /т.1 а.с.154-155/

Також, Одеська митниця склала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.01.2025 №UА500020/2025/000029; від 14.01.2025 №№UА500020/2025/000031, UА500020/2025/000030; від 16.01.2025 №№UА500020/2025/000038, UА500020/2025/000041./т.1 а.с.84-85, 102-103, 119-120, 137-138, 156-157/

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митними деклараціями: від 13.01.2025 №25UA68U5; від 14.01.2025 №№25UA86U6, 25UA85U7; від 16.01.2025 №№25UA51U4, 25UA54U1. Загальний розмір різниці митних платежів, що підлягали сплаті у загальному склав 1186680,12грн. /т.1 а.с.86-87, 104-105, 121-123, 139-140, 158-160/

Не погоджуючись із прийнятими Одеською митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Так, за визначенням, наведеним в п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (надалі МК України), митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені в ст.57 МК України.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Стаття 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 вищезазначеної статті містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Так, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішень про коригування митної вартості товарів від 13.01.2025 №UА500020/2025/000019/2, від 14.01.2025 №№UА500020/2025/000021/2, UА500020/2025/000020/2; від 16.01.2025 №№UА500020/2025/000023/2, UА500020/2025/000025/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 13.01.2025 №UА500020/2025/000029, від 14.01.2025 №№UА500020/2025/000031, UА500020/2025/000030; від 16.01.2025 №№UА500020/2025/000038, UА500020/2025/000041.

В даному випадку, із оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано за основним методом з тих підстав, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з наведеним, Одеською митницею для визначення митної вартості товару застосовано резервний метод.

При цьому, за наслідком проведення митних процедур, відповідачем у спірних рішеннях зазначено, що до митного контролю не було надано коносаменти та сертифікати виробника товарів; не підтверджено витрати на упаковку/вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням та відсутні щодо страхування товару. Крім того, в пакувальних листах зазначено наявність на товарах торговельних марок «ESfabric», «S-Mfabric», «NOfabric», проте в інвойсах відсутні такі відомості. Також, митний орган зазначив, що інвойсами визначено вартість товару за метр, однак в поданих документах відсутні розміри рулонів. Разом з тим вказав на відсутність в інвойсах від 19.11.2024 №87117-BRC, від 21.10.2024 №67119-PFU, від 28.10.2024 №67333-AGW, від 28.10.2024 №44439-SBP банківських платіжних реквізитів для оплати за товар, а в інвойсі від 19.09.2024 №97007-VLA та контракті від 29.04.2024 схема розрахунків за поставлений товар, на думку митниці, суперечить світовій практиці. Попри зазначене, зауважено, що інвойс від 28.10.2024 №44439-SBP та пакувальний лист від 28.10.2024 містять підписи та печатки, які мають ознаки створення графічним редактором.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані при декларуванні товарів відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митних деклараціях, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Перевіривши матеріали справи та надаючи оцінку обставинам, які викликали у відповідача сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару, судова колегія зазначає наступне.

Так, в оскаржуваних рішеннях митного органу про коригування митної вартості товару зазначено про відсутність даних щодо пакування, як складової митної вартості товарів, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Водночас, згідно п.5.1 контакту від 29.04.2024 №AGA-290424 сторонами погоджено, що пакування, у якому відвантажується товар, повинне відповідати технічним умовам, а також забезпечувати схоронність товару під час транспортування.

Також, інвойсами визначено умови поставки СРТ-Київ. При цьому, згідно Правил Інкотермс-2020 CPT (Carriage Paid To) - фрахт/перевезення оплачено до (назва місця призначення), вважається, що поставка відбулася в момент, коли продавець доставив товар названому перевізникові або іншій особі в узгодженому сторонами місці. За умовами поставки СРТ продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки).

З викладеного слідує, що як за умовами контракту, так і за умовами поставки СРТ обов`язок пакування покладається на постачальника товару та витрати з пакування включено до вартості товару.

Крім того, з поданих митних декларацій №№25UA64U9, 25UA75U2, 25UA78U0, 25UA45U6, 25UA46U5 вбачається, що у графі 37 вказано процедуру постачання «ZZ00».

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37 «Процедура митної декларації» має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митних декларацій поданої декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Таким чином, посилання відповідача в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо пакування, як складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, є безпідставними.

Згідно ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є зокрема якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Митний орган у рішеннях від 14.01.2025 №UА500020/2025/000021/2, від 16.01.2025 №№UА500020/2025/000023/2, UА500020/2025/000025/2 вказав на не підтвердження з боку позивача витрат, пов`язаних із страхуванням товару.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до умов СРТ у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватися. Тобто, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.

З наданих до суду документів вбачається, що страхування товару не здійснювалось, витрати зі страхування товару позивач не поніс, протилежного відповідачем не доведено, а тому доводи митного органу щодо наявності підстав для коригування митної вартості товарів, у зв`язку з непідтвердженими складовими щодо страхування товару, не знайшли свого підтвердження.

Стосовно зауважень митного органу у спірних рішеннях про те, що в пакувальних листах від 19.09.2024, 28.10.2024, 19.11.2024 серед описових відомостей зазначено на товарах відомості щодо торговельних марок «ESfabric», «S-Mfabric», «NOfabric», однак в інвойсах, наданих позивачем при декларуванні товару, відомості стосовно таких торговельних марок відсутні, що свідчить про визначення вартость товарів без урахування їх виробника та торгової марки, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Тобто, пакувальний лист, в розумінні ст.53 МК України не є документом, що підтверджує митну вартість товарів.

Зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару не вбачається, яким саме чином відсутність у поданих інвойсах відомостей щодо торговельних марок чи виробника товару, вказаних у пакувальних листах, вплинуло на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. На думку колегії суддів, вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

При цьому, надані митному органу інвойси містять необхідні відомості, такі як: найменування, адреси покупця/продавця, посилання на контракт купівлі-продажу, умови поставки/оплати, загальний опис товарів (кількість у метрах). Зазначена інформація є повною та достатньої для ідентифікації поставки імпортованого товару.

Також, необґрунтованими є доводи, що ні в інвойсах чи в будь-яких інших документах не вказано розміри рулонів, що, на думку митного органу, впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів, оскільки вартість товару в інвойсах визначалася саме за метр тканини, а тому розміри рулонів не є визначальною для формування ціни товару.

Попри зазначене, Одеська митниця у рішеннях зазначала, що відповідно до п.5.2 контракту від 29.04.2024 продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також п.4.1 цього ж контракту передбачено надання сертифікатів виробника, які до митного контролю також надано не було.

Судова колегія зазначає, що такі зауваження не відповідають дійсності, оскільки п.5.2 контакту від 29.04.2024 №AGA-290424 визначено, що на кожну партію товару продавець зобов`язується надати інвойс та товаротранспортну накладну чи телекс-реліз (морський коносамент). Тобто, контрактом не передбачений обов`язок продавця надати покупцю в будь-якому випадку морський коносамент. Разом з тим, при декларуванні імпортованого товару до митного органу було надано міжнародно-транспортні накладні від 08.01.2025, 10.01.2025, які підтверджують факт перевезення товару.

Щодо неподання декларантом сертифікатів виробника у відповідності до п.4.1 контракту, суд зазначає, що вказаним пунктом сторони погодили умову, що якість товару, проданого відповідно до контракту, повинна повністю відповідати міжнародним стандартам і сертифікатам виробника. При цьому, контрактом не визначено обов`язку щодо надання покупцю сертифікату виробника та більш того, такий документ не є документом, що підтверджує числові значення митної вартості товару в розумінні ч.2 ст.53 МК України.

У рішенні від 16.01.2025 №UА500020/2025/000025/2 митниця зауважила, що схема розрахунків за поставлений товар, визначена в п.7.2 контракту від 29.04.2024 та інвойсі від 19.09.2024 №97007-VLA (оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 180 днів з моменту митного оформлення товару в країні покупця), суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ, судова колегія зазначає наступне.

Так, відповідно до п.7.2 контракту від 29.04.2024 №AGA-290424 розрахунки проводяться в безготівковій формі шляхом банківського переказу грошових коштів з поточного рахунку покупця, на поточний рахунок продавця; товар поставляється за умови відстрочки платежу; оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 180 днів з моменту митного оформлення товару в країні покупця.

В свою чергу, в інвойсі від 19.09.2024 №97007-VLA також зазначено, що продавець поставляє товари покупцю з відстроченням платежу на 180 днів з моменту отримання партії товару. Таким чином, відстрочення платежу за поставку товару прямо передбачено умовами контракту та є добровільною домовленістю сторін, що відображає їх комерційні інтереси.

Разом з тим, необхідно зазначити, що відповідно до приписів ст.53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару, не є безумовною або обов`язковою умовою.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №804/4680/16, від 11.06.2019 у справі №813/1755/17.

Також, Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 у справі №815/4132/17 зробив висновок, що уявлення митного органу щодо проміжку часу для внесення передоплати може не збігатися з домовленостями господарюючих суб`єктів, а питання оплати вирішуються сторонами на вільній основі, з урахуванням власних ризиків та можливостей.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що умови оплати за товар, в даному випадку, не впливають на ідентифікацію товару і визначення його митної вартості.

Крім того, слід зазначити, що, на момент митного декларування товарів (січень 2025), не минуло 180 днів від дати поставки партій товару, а тому відомості про здійснення оплати за товар не могли бути подані до митного органу.

Також безпідставними є зауваження митниці стосовно відсутності у інвойсах інформації банківських платіжних реквізитів для оплати за товар, оскільки законодавством не передбачено перелік обов`язкових реквізитів, які має містити рахунок-фактура, при цьому, як зазначалось вище при імпорті товару на територію України оплату за товар ще не було здійснено.

Не заслуговують на увагу і твердження відповідача про те, що рахунок-фактура (інвойс) від 28.10.2024 №44439-SBP та пакувальний лист від 28.10.2024 містять підписи та печатки, які мають ознаки створення графічним редактором, копіювання, оскільки такі посилання є нічим іншим, як припущенням митного органу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з наявністю у поданих документах розбіжностей, є необґрунтованими.

Позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту, було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною 2 статті 53 МК України.

При цьому, ст.53 МК України врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, яка не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.

Відповідно до ст.ст.189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Частина 2 ст.53 МК України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Аналіз графи 33 спірних рішень про коригування митної вартості товарів свідчить про те, що відповідач не зазначив жодних конкретних підстав щодо не підтвердження числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності.

Як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваних рішень, попередні методи не застосовуються митницею з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Проте, вказана графа оскаржуваних рішень не містить інформації щодо обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами ст.57 МК України, у зв`язку з чим відповідачем необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Таким чином, позивачем надано достатню кількість документації, яка не містить розбіжностей, дані якої піддаються обчисленню та підтверджують ціну товарів, а тому оскаржувані рішення митного органу про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з цим, враховуючи, що саме прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару слугувало підставою для прийняття карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці від 13.01.2025 №UА500020/2025/000029; від 14.01.2025 №№UА500020/2025/000031, UА500020/2025/000030; від 16.01.2025 №№UА500020/2025/000038, UА500020/2025/000041, вказані картки відмови також є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки мають похідний характер від рішення про коригування митної вартості.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, при вирішенні справи суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому рішення суду в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Одеську митницю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв