Справа № 520/31509/25
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

30 грудня 2025 р. справа № 520/31509/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Істок" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Істок" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за №12419944/37998006 (ПН № 75 від 17.12.2024 р);

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ПН №75 від 17.12.2024 року в ЄРПН за №12419944/37998006.

Одночасно представником позивача в тексті позовної заяви заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, згідно якої заявник просив вважати причину пропуску процесуального строку поважною та поновити пропущений строк.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду заявником зазначено, що з огляду на нестабільну безпекову ситуацію, регулярні обстріли, перебої в електропостачанні та зв`язку, а також об`єктивних труднощів в організації господарської діяльності, ТОВ "НВП "ІСТОК" було позбавлено можливості своєчасно звернутися за правничою допомогою та організувати подання позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

19.12.2025 року представник відповідача-1 через функціонал "Електронний суд" надав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з порушенням позивачем строків звернення до суду, оскільки позивачем було застосовано процедуру адміністративного оскарження спірних податкових повідомлень-рішень, за результатом чого Державною податковою службою України було прийнято рішення від 19.02.2025 року №9590/37998006/2 про результати розгляду скарги, яким залишено без змін оскаржувані податкові рішення, а скаргу без задоволення. А відтак, відповідач вважає, що строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом сплив.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2025 року, з метою вирішення питання щодо строку звернення позивача до суду з адміністративним позовом, витребувано у Головного управління ДПС у Харківській області належним чином завірену копію повідомлення про вручення (конверт) копії рішення №9590/37998006/2 від 19.02.2025 про результати розгляду скарги позивачеві, з наявними ідентифікуючими відомостями, а саме - відправника, його адресу, адресата (одержувача) та його адресу; інформацію про статус доставки поштового відправлення, у випадку повернення поштових відправлень відправнику - надати інформацію про підстави повернення та відповідні конверти з відмітками про причини повернення.

На виконання вказаної ухвали, представник відповідача-1 через функціонал "Електронний суд" надав заяву, в якій зазначив, що рішення про результати розгляду скарги платника податків № 9590/37998006/2 від 19.02.2025 надсилалося позивачеві виключно в електронній формі через електронний кабінет платника податків, у порядку та спосіб, визначені пунктом 14 Порядку №1165, Податковим кодексом України та нормативно-правовими актами, що регулюють електронний документообіг. У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено обов`язкового направлення зазначеного рішення засобами поштового зв`язку, відсутні повідомлення про вручення, поштові конверти та інформація щодо статусу доставки поштового відправлення або його повернення відправнику.

Також зазначає, що позивач був обізнаний та не заперечує про наявність у нього електронного кабінету платника податків за допомогою якого здійснював надання звітності до податкового органу, та не надавав заяв про відмову отримувати документи через електронний кабінет.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем строків звернення до суду із даним позовом та клопотання представника відповідача-1 про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011р. №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У сфері оподаткування права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної, у яких ризики порушення норм податкового законодавства несе не лише особа, яка зобов`язана забезпечити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), не дозволяє поширити на них порядок і строки оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, визначені пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме - оскарження у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів, що дає підстави вважати, що встановлена у пункті 56.18 статті 56 ПК України можливість оскаржити «інше рішення контролюючого органу» у будь-який момент після отримання такого рішення не стосується рішень Комісії контролюючих органів щодо реєстрації податкових накладних / розрахунків коригувань до податкових накладних або відмови у їх реєстрації.

Саме такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, викладено у постанові Верховного Суду, ухваленою у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 липня 2025 року у справі № 500/2276/24 сформувала правовий висновок, відповідно до якого строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання за умови попереднього використання досудового порядку становить один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Велика Палата у вищевказаній постанові зазначила, що в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Харківській області прийняті рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Харківській області, ухвалене 28.01.2025, а звернувся до суду 01.12.2025.

Позивач в позовній заяві вказує, що застосував процедуру досудового вирішення спору (адміністративного оскарження), а саме: звертався до ДПС України із скаргою на оскаржуване рішення та за результатами розгляду зазначеної скарги ДПС України 19.02.2025 було прийнято рішення №9590/37998006/2 про залишення скарги без задоволення.

Таким чином враховуючи вищевказані обставини, приймаючи до уваги те, що з позовною заявою позивач звернувся до суду лише 01.12.2025, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено трьохмісячний строк звернення до суду із даним позовом, оскільки попередньо застосовувалась процедура досудового врегулювання спору та податковим органом прийнято рішення про відмову в задоволені скарги.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18, від 23.12.2022 у справі № 760/5369/19, від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 02.06.2022 у справі у №757/30991/18-а.

Так, у вищевказаних постановах Верховний Суд висновував, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Суд зауважує, що доведення поважних причин пропуску строку звернення до суду здійснюється саме позивачем шляхом подання належних та допустимих доказів. Суд не зобов`язаний відшукувати такі докази самостійно.

Таким чином позивач, вказуючи на поважність пропуску строку звернення до суду через уведення воєнного стану, мав надати докази як саме вказана обставина унеможливила для нього вчасне звернення до суду.

Але у підсумку до заяви про поновлення строку звернення до суду заявником додано, лише скріншоти статистичних даних по кількості тривог та обстрілів по м. Харкову, що не можуть свідчити на користь поважності причин пропуску строку звернення до суду.

З урахуванням викладеного, заявником не підтверджено жодними доказами, як саме запроваджений воєнний стан унеможливив своєчасне звернення до суду.

Посилання на те, що безпекова ситуація, регулярні обстріли, перебої в електропостачанні та зв`язку, позбавили можливості своєчасно звернутися за правничою допомогою та організувати подання позову, носять загальний характер та не обґрунтовані жодними доказами.

Крім того, в клопотанні заявник абстрактно посилається на "об`єктивні труднощі в організації господарської діяльності ТОВ "НВП "ІСТОК", не наводячи які саме "об`єктивні труднощі" зумовили пропуск строку звернення до суду з адміністративним позовом.

У заявленому клопотанні, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду заявник також покликається на відсутність у директора фахових знань у галузі права.

Суд критично оцінює вказану детермінанту пропуску строку звернення до суду, оскільки ці обставини жодним чином не позбавляли позивача можливості вчасно скористатися правом на правничу допомогу.

Щодо посилання на оприлюднення Торгово-промисловою палатою України (ТПП) листа №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною, суд вказує на те, що пунктом 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії ТПП України 18 грудня 2014 року №44(5) (далі - Регламент ТПП) визначено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також визначених сторонами за договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідним договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Згідно з Регламентом ТПП, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської дiяльностi по кожному окремому договору, виконання якого настало згідно з умовами договору i виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин, шляхом видачу сертифікату ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством та Регламентом.

ТПП України веде єдиний Реєстр сертифікатів, виданих ТПП України та регіональними ТПП (Реєстр сертифікатів), про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та Реєстр уповноважених осіб.

Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Згодом Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і діє на теперішній час.

Тобто, ТПП України листом повідомила «всіх, кого це стосується» про те, що з 24 лютого 2022 року зазначені обставини є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської дiяльностi України. Але Регламентом ТПП лист не визначено таким документом як сертифікат, що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Отже, лист ТПП України не є сертифікатом, що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023р. у справі №906/540/22 зазначив, що лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

На підставі вищезазначеного суд не приймає до уваги посилання заявника на Лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р., яким засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), як поважну підставі пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що представником позивача не надано жодних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та наявності обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Суд підкреслює, що протягом часу, коли позивач мав звернутися до суду, діяльність судів та, в тому числі Харківського окружного адміністративного суду, здійснювалася стабільно та можливість позивачів надати до суду позовну не обмежувалась.

Суд також звертає увагу на те, що небажання позивача вчасно реалізувати процесуальні права та недоведення факту того, що можливість подання ним позовної заяви у визначені законом строки не залежали від його волевиявлення або було зумовлено вагомими та непереборними обставинами, свідчить про втрату можливості захисту порушених, на переконання позивача, прав у судовому порядку.

Такий підхід відповідає принципу правової визначеності (res judicata) як складової верховенства права, а також законності (заборони незастосування норми закону, яка відповідає критерію якості, передбачуваності та легітимної мети).

Цей висновок корелюється з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 13.02.2024р. №140/9165/23, яку суд враховує в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отже, не реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

З огляду на наведене, судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до суду з даним позовом у строк, встановлений законом, позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б засвідчували факт наявності об`єктивно непереборних обставин, які унеможливлювали звернення до суду у трьохмісячний строк.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За приписами частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 4 ст. 123 КАС України).

Відтак, клопотання про поновлення процесуального строку вважається судом необґрунтованим.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вказане, наявні підстави для задоволення заяви представника відповідача-1 та залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи обставини того, що суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст.123, 240-246, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до суду - відмовити.

Вважати неповажними причини пропуску строку для звернення до суду позивача по справі №520/31509/25.

Заяву представника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Істок" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ольга ГОРШКОВА