Справа № 521/17551/25
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/214/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання - Должненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог та позиція Позивача

06 жовтня 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі Позивач), в інтересах якого діє адвокат Жовтан Олександр Володимирович, до Департаменту патрульної поліції (далі Відповідач). Позивач просить суд скасувати постанову серії ЕНА № 5810172 від 26 вересня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн, а також стягнути понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог та у відповіді на відзив представник Позивача зазначає наступне.

Позивач заперечує факт перевищення швидкості. На його думку, оскаржувана постанова не містить належних доказів правопорушення, а базується лише на візуальному спостереженні поліцейських. Позивач стверджує, що додані до матеріалів справи фото- та відеозаписи з приладу TruCam не є належними доказами, оскільки відеозапис триває лише 2 секунди, не має звуку, а швидкість на екрані приладу відображається ще до моменту наведення прицілу на автомобіль Позивача. Також ставиться під сумнів формат файлів (не оригінальний формат «.jmf», а похідні зображення).

Також, Позивач наголошує на тому, що під час розгляду справи на місці зупинки він заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для залучення адвоката. Інспектор патрульної поліції відмовив у задоволенні клопотання, запропонувавши чекати адвоката на місці, що, на думку Позивача, було неможливим з огляду на значну відстань до офісу адвоката (м. Одеса, понад 300 км від місця події) та зайнятість захисника. Позивач вважає це грубим порушенням ст. 268 КУпАП та ст. 59 Конституції України, що є самостійною підставою для скасування постанови.

Представник Позивача стверджує, що використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 у ручному режимі (з рук інспектора) суперечить ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». На переконання сторони Позивача, закон дозволяє лише «монтувати/розміщувати» прилади, що передбачає їх стаціонарне закріплення, а не утримання в руках. Також Позивач посилається на Інструкцію № 1026, яка, на його думку, не регламентує використання TruCam у такий спосіб.

Крім того, Позивач зазначає, що перевозив хвору матір, що мало б бути враховано як пом`якшуюча обставина при розгляді справи.

2. Позиція Відповідача

Відповідач позов не визнав, 22 жовтня 2025 року направив до суду відзив на позовну заяву, а 12 листопада 2025 року заперечення на відповідь на відзив, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Позиція Відповідача ґрунтується на наступному.

Відповідач стверджує, що 26.09.2025 о 14:58 на 166 км автодороги М-05 «Київ-Одеса» водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Focus, рухався зі швидкістю 168 км/год при дозволеній швидкості 110 км/год, чим порушив п. 12.9.б ПДР. Факт порушення зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000424), який має чинне свідоцтво про повірку № 22-01/31919 (дійсне до 15.10.2025).

До відзиву додано диск з оригінальними файлами з приладу TruCam, на яких чітко зафіксовано автомобіль Позивача, державний номерний знак, дату, час, координати та швидкість руху. Відповідач наголошує, що надані файли є оригіналами, згенерованими програмним забезпеченням приладу, та не потребують додаткового засвідчення ЕЦП.

Відповідач заперечує порушення права на захист. З відеозаписів нагрудних камер вбачається, що поліцейський роз`яснив Позивачу права, передбачені ст. 268 КУпАП. Позивачу не чинилися перешкоди у користуванні правовою допомогою: він мав можливість та фактично скористався нею, зателефонувавши своєму адвокату та отримавши консультацію дистанційно. Відповідач наголошує, що КУпАП передбачає спрощену процедуру розгляду справ на місці вчинення правопорушення, і вимога чекати прибуття адвоката з іншого міста протягом кількох годин не є обов`язком поліцейського, якщо забезпечена можливість дистанційної комунікації.

Відповідач спростовує доводи про заборону використання приладу в ручному режимі, посилаючись на те, що TruCam є засобом вимірювальної техніки, конструкція якого (наявність руків`я та прикладу) прямо передбачає можливість ручного використання. Це також підтверджується численною судовою практикою апеляційних судів.

Крім того, Відповідач подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, вважаючи суму 12 000,00 грн неспівмірною зі складністю справи, яка є типовою та незначної складності, а також з ціною позову.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

08 жовтня 2025 року від представника Позивача надійшло клопотання про долучення доказів (відеозапису з телефону Позивача).

Сторонами було подано заяви по суті справи: відзив (22.10.2025 року), відповідь на відзив (05.11.2025 року), заперечення (12.11.2025 року) та додаткові пояснення Позивача (18.11.2025 року).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 26 вересня 2025 року інспектором 6-ї роти УПП в Черкаській області ДПП Островським О.В. винесено постанову серії ЕНА № 5810172 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови та наданих Відповідачем матеріалів вбачається, що 26.09.2025 року о 14:58 год., на автомобільній дорозі М-05 «Київ-Одеса» (166 км), водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 168 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху (110 км/год) більш як на 50 км/год, порушивши п. 12.9.б Правил дорожнього руху України.

Факт перевищення швидкості зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000424. Відповідачем надано суду сертифікат повірки вказаного приладу (свідоцтво № 22-01/31919 від 15.10.2024), який підтверджує його технічну справність та придатність до експлуатації до 15.10.2025 року.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з незгодою Позивача з фактом вчинення адміністративного правопорушення та процедурою розгляду справи на місці зупинки.

5. Оцінка судом наданих суду доказів та доводів сторін.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Позивач стверджує, що відеозапис є коротким (2 сек), без звуку, а швидкість зафіксована ще до наведення на автомобіль. Суд відхиляє ці доводи з огляду на наступне.

Судом досліджено наданий Відповідачем відеозапис (файл _e6000_0926_145846.jmf) та роздруківки з приладу TruCam. На фотознімку чітко зафіксовано момент, коли прицільна марка лазерного вимірювача знаходиться саме на транспортному засобі Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 .

Прилад TruCam здійснює вимірювання швидкості конкретного об`єкта, на який наведено лазерний промінь (приціл). Алгоритм роботи приладу передбачає фіксацію даних у зашифрованому вигляді, що забезпечує їх цілісність. Відсутність звуку на відеофіксації самого моменту вимірювання не спростовує факту перевищення швидкості, оскільки візуальна інформація (фото автомобіля з прицілом та даними швидкості) є достатньою для ідентифікації порушника.

Дані геолокації (49°05'52.05"N 30°08'57.02"E), відображені на знімку, підтверджують місце вчинення правопорушення.

Отже, факт перевищення швидкості на 58 км/год підтверджено належними та допустимими доказами, які не викликають сумнівів у їх достовірності.

Позивач посилається на порушення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», стверджуючи, що поліція має право лише «монтувати/розміщувати» прилади, а не тримати їх у руках. Суд вважає таке трактування помилковим.

Частина 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліції використовувати технічні прилади для фіксації правопорушень. Терміни «монтувати/розміщувати» стосуються стаціонарного встановлення, проте не виключають використання портативних (ручних) приладів, передбачених технічною документацією.

Згідно з наданою Відповідачем технічною документацією та листом ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 конструктивно призначений для використання як зі штатива, так і в ручному режимі (має відповідне руків`я та приклад).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував, що законодавство не містить заборони на використання приладу TruCam у ручному режимі.

Щодо доводів про порушення права на захист (відмова у відкладенні розгляду справи). Позивач вважає порушенням його прав відмову інспектора чекати прибуття адвоката. Суд відхиляє цей аргумент з огляду на наступне. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 122 КУпАП, розглядаються за спрощеною процедурою безпосередньо на місці вчинення правопорушення (ст. 258 КУпАП). Дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського (файл clip-0, камера 475902), суд встановив: інспектор роз`яснив Позивачу права (тайм-код 15:02:45), не заперечував проти залучення правової допомоги та надав час для цього. Позивач фактично скористався цим правом, зателефонувавши своєму адвокату та отримавши консультацію в телефонному режимі (тайм-код 15:07:50).

Верховний Суд у постанові від 07 листопада 2019 року у справі № 487/2179/17 сформував правову позицію, згідно з якою спрощена процедура розгляду справ виключає необхідність дотримання інспектором таких процедур, як відкладення розгляду справи для прибуття адвоката до місця вчинення правопорушення, якщо особі було забезпечено можливість скористатися правовою допомогою в інший доступний спосіб (дистанційно).

Враховуючи значну віддаленість адвоката Позивача (понад 300 км), вимога очікувати його прибуття суперечила б принципам оперативності провадження у справах про адміністративні правопорушення на транспорті.

Щодо доводів про пом`якшуючі обставини (перевезення хворої матері). Суд критично оцінює посилання Позивача на крайню необхідність або пом`якшуючі обставини. Перевезення пасажира, який потребує медичної допомоги, не надає водієві права рухатися зі швидкістю 168 км/год, що створює реальну загрозу життю як пасажирів, так і інших учасників дорожнього руху. Доказів виклику екстреної медичної допомоги або звернення до поліції за супроводом Позивачем не надано.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, доведений належними, допустимими та достовірними доказами. Процедура розгляду справи відповідачем дотримана, права Позивача на захист забезпечені у спосіб, що відповідає обставинам спрощеного провадження. Підстави для скасування постанови відсутні.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог по суті, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 33, 122, 251, 258, 268, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 5810172 від 26 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити повністю.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Департаменту патрульної поліції понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок та судового збору відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 29.12.2025 року.

Суддя О.С. Леонов

29.12.25