Справа № 499/1470/25
Суддя: Погорєлов І. В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1470/25
Провадження № 2-а/499/16/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(повний текст)

24 грудня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, згідно якого просив суд визнати незаконною та скасувати постанову №12 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області від 15.12.2025 року, якого його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП і накладено штраф у розмірі 680 гривень, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

В обгартування позову позивач посилався на ту обставину, що 17.08.2025 року працівником ПОГ ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Корой Анатолієм Анатолійовичем було встановлено, що ОСОБА_1 здійснював продаж кавунів з рук у невстановленому для торгівлі місці.

У той же день поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 463339, у якому зазначалося, що його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаний протокол був направлений для розгляду до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області.

комісія розглянула матеріали справи та винесла постанову №12, якою визнала позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП, і наклала адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Після винесення постанови адміністративної комісії позивач реалізував своє право на оскарження відповідно до ч. 1 ст. 288 КУпАП, подавши скаргу до виконавчого комітету Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області.

За результатами її розгляду виконавчий комітет 13.11.2025 ухвалив рішення про відмову в задоволенні скарги.

Комісія не під час розгляду справи проігнорувала твердження щодо відсутності належних та достатніх доказів на підтвердження наявного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

З висновком комісії позивач не погоджується, оскільки вважає їх незаконним та таким, що підлягають скасуванню.

Поняття благоустрій, в розумінні Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначається як комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно- правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, мені інкриміновано торгівлю кавунами з рук у невстановленому для цього місці.

Такі дії, відповідно до КУпАП, підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого саме статтею 160 КУпАП, яка встановлює відповідальність за торгівлю з рук у невстановлених місцях. Натомість стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, тобто має зовсім інший об`єкт правопорушення.

Станом на час складання протоколу позивач не порушував правил благоустрою, що підтверджується відсутністю доказів особи яка уповноваження на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, комісія неправильно кваліфікувала його дії, помилково застосувала статтю КУпАП, що не відповідає обставинам зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому винесена постанова є необґрунтованою.

Також під час розгляду справи, з метою підготування для належного захисту, позивачем заявлялось клопотання про надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи, оскільки на час розгляду йому не було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення та позбавлено можливості ознайомитися з доказами вчиненого адміністративного правопорушення. Проте в задоволенні клопотання позивачу було відмовлено, тим самим порушивши право на захист.

Окрім того комісія не врахувала, що вона не наділена повноваженнями розгляду справ про адміністративне правопорушення яке пов`язане з порушенням порядку та правил провадження торговельної діяльності суб`єктами роздрібної торгівлі.

Оскільки під час розгляду справи адміністративною комісією було порушено норми матеріального права (неправильне застосування статті закону) та норми процесуального права (неповне з`ясування обставин справи), позивач вважає постанову адміністративної комісії незаконною.

У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, просив її задовольнити, вказав, що не погоджується ні зі складеним протоколом, ні з винесеною постановою. Вважає, що описані в протоколі події не відповідають кваліфікації його дій за ст.152 КУпАП, при цьому як при складані протоколу, так і при винесені постанови були порушенні його права, не надано можливість ознайомитися з матеріалами справи щоб підготувати належний захист свої прав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, вказала, що при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП відносно ОСОБА_1 було дотримано всіх вимог законодавства, постанова є законною та такою, що відповідає вимогам КУпАП. Всі обставини, які були встановленні під час розгляду вказаного протоколу були описані в протокольному рішенні комісії, також підтвердила той факт, що ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Також представник відповідача у судовому засіданні відмітила той факт, що ОСОБА_1 пропустив десятиденний строк для оскарження вказаної постанови.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази у справі, заслухавши пояснення та доводи сторін, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 17.08.2025 року інспектором ДОП СП Березівського РВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Блащук М.П. складений протокол серія ВАД №463339 про адміністративне правопорушення стосовно позивача ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що 17.08.2025 року о 08.50 год. за адресою Одеська область, Березівський район, селище Іванівка по вул. Центральній біля базару громадянин ОСОБА_1 порушив вимогу благоустрою визначені Іванівської селищною радою, а саме п.7.4.4, біля Іванівського ринку здійснював реалізацію кавунів з причепу д/н НОМЕР_1 на автомобілі д/н НОМЕР_2 та вчинив правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

До протоколу додано відео з боді-камери поліцейського, витяг з правил благоустрою території населених пунктів Іванівської селищної ради, затверджені рішенням Іванівської селищної ради від 24.01.2020 року.

Даний протокол підписаний особою, яка склала протокол, вказано, що ОСОБА_1 від підпису відмовився.

15.09.2025 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області винесено постанову №12 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.152КУпАП та накладено штраф у розмірі 680,00 гривень. Згідно змісту вказаної постанови, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Коноплянської сільської ради розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 17.08.2025 року серія ВАД №463339, встановила, що ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 порушив правила благоустрою Іванівської селищної ради, а саме розділ 7 п.7.4.4 здійснюючи продаж кавунів з автомобільного причепу без наявності відповідного дозволу, виданого у встановленому порядку.

Вказана постанова була прийнята на основі протоколу №14 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Коноплянської сільської ради від 15.09.2025 року, за відсутності ОСОБА_1 , вказано, що рішення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 прийнято на основі: протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту, диску з відеозапису, копії рішення Іванівської селищної ради.

В подальшому ОСОБА_1 було подано скаргу на вказану постанову до виконавчого комітету Коноплянської сільської ради, однак рішенням виконавчого комітету сільської ради від 13.11.2025 року було відмовлено громадянину ОСОБА_1 у поновленні строку для подання скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення, постанову залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Копія вказаного рішення ОСОБА_1 отримав 21.11.2025 року, що підтверджується копією рішення з відмоткою про отримання.

Так як ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом засобами поштового зв`язку 01.12.2025 року, то суд вказує на те, що строки визначені в ч.2 ст.286 КАС України позивачем не пропущено.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 року по справі № 295/3099/17 та від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до вимог статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів місцевого самоврядування є обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно пункту 44 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенція сільських, селищних, міських рад належить встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність;

Відповідно дост.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

При цьому, відповідно до ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно ст.34 Закону органами місцевого самоврядування розробляються та затверджуються Правила благоустрою території населеного пункту, невиконання яких, відповідно до ст.42 Закону, тягне за собою притягнення осіб, до відповідальності, в тому числі адміністративної.

На виконання вимог п.44 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 24.01.2020 року Іванівської селищною радою прийнято рішення №32-VII , яким затверджено Правила благоустрою територій населених пунктів Іванівської селищної ради.

Згідно розділу 7 п.7.4.4. Правила благоустрою територій населених пунктів Іванівської селищної ради забороняється самовільно встановлювати точки торгівлі з лотків, автомобілів, причепів, столиків, візків у невідведених для цього місцях та без наявності відповідного дозволу, виданого у встановленому законом порядку.

Статтею 152 КУпАП передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Об`єктивна сторона правопорушення, це скоєння дій (бездіяльність), які порушують правила благоустрою, встановлені органами державної влади та місцевого самоврядування.

Дана стаття КУпАП є бланкетною та передбачає відповідальність, в тому числі і за правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року № 6«Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення»(з відповідними змінами та доповненнями) розглядаючи відповідно до ст. 293 КпАП України скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності(стаття 245КУпАП).

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (стаття 7 КУпАП).

Відповідно дост.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбаченихст.258 цього Кодексу(стаття 254).

Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання(стаття 279КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно з ст.281 КУпАП, при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються: 1) дата і місце засідання; 2) найменування і склад органу, який розглядає справу; 3) зміст справи, що розглядається; 4) відомості про явку осіб, які беруть участь у справі; 5) пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду; 6) документи і речові докази, досліджені при розгляді справи; 7)відомості про оголошення прийнятої постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження. Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноважена особа виклала, відповідно до вимог статті 256 КУпАП суть правопорушення , а саме , що ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що 17.08.2025 року о 08.50 год. за адресою Одеська область, Березівський район, селище Іванівка по вул. Центральній біля базару громадянин ОСОБА_1 порушив вимогу благоустрою визначені Іванівської селищною радою, а саме п.7.4.4, біля Іванівського ринку здійснював реалізацію кавунів з причепу д/н НОМЕР_1 на автомобілі д/н НОМЕР_2 .

Зазначене в протоколі твердження про порушення вимог благоустрою у зв`язку з реалізацією кавунів біля базару є неконкретним, не вказано який об`єкт було зайнято ОСОБА_1 , не зазначено про вилучені речі внаслідок здійснення торгівлі у невстановленому місці, не надано доказів, що саме в даному місці біля базару, торгівля заборонена та вказане місце не відноситься до території базару, і тому на переконання суду не відображає суті адміністративного правопорушення, не вказані відомості про докази, які мають значення для розгляду справи, за виключенням відеозапису, що свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП та порушує право на захист ОСОБА_1 , оскільки незрозуміло від якого обвинувачення захищатися, на що адміністративна комісія при прийнятті рішення не звернула уваги.

Суд звертає увагу, що в постанові про накладення адміністративного стягнення, зазначено, що ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 порушив правила благоустрою Іванівської селищної ради, а саме розділ 7 п.7.4.4 здійснюючи продаж кавунів з автомобільного причепу без наявності відповідного дозволу, виданого у встановленому порядку, що не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а саме: не зазначено опис обставин, установлених під час розгляду справи з зазначенням підтверджуючих такі обставини доказів, не зазначено нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, що також є порушенням його права на захист.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку адміністративною комісією) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ст..256 КУпАП, також недотримання процедури розгляду справи, а саме постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП .

За таких обставин суд приходить до висновку, що при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адміністративною комісією не було дотримано вимог КУпАП щодо законності та повноти розгляду справи, а матеріали справи не містять достатніх доказів, , які б досліджувалися під час розгляду справи, та доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.152КУпАП, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, а тому у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КУпАП, є недоведеним, а тому постанова не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне позов задовольнити частково, оскільки згідно ст.286 КАС України суд не наділений повноваженнями визнавати постанову незаконною, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.2, 10, 11, 132,134, 241, 242, 243, 245, 246,250, 251,271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області (вул. Захисників України 70, с. Конопляне Березівського району Одеської області, ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову №12 про накладення адміністративного стягнення від 15.09.2025 року винесену Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.12.2025 року.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ