Справа № 640/20355/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 640/20355/19

адміністративне провадження № К/990/41461/25, К/990/44815/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 640/20355/19

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Штульман І. В., Кобаль М. І., Черпак Ю. К.) від 27 серпня 2025 року та а додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Штульман І. В., Кобаль М. І., Кузьменко В. В.) від 02 жовтня 2025 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» (далі - позивач, ТОВ «Столичний млин») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 жовтня 2019 року № 2 та № 2.

2. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03 жовтня 2019 року № 2, яким ТОВ «Столичний млин» донараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 5 479 485 грн, у тому числі за основним платежем - 3 652 990 грн та за штрафною (фінансовою) санкцією - 1 826 495 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03 жовтня 2019 року № 2, яким ТОВ «Столичний млин» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 186675,00 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ТОВ Столичний млин судовий збір у сумі 19210,00 грн.

3. 24 квітня 2025 року, через підсистему «Електронний суд», представником ТОВ «Столичний млин» подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 316 590 грн.

4. Додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року заяву ТОВ «Столичний млин» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Столичний млин» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 640/20355/19 скасовано і ухвалено нове, яким заяву ТОВ «Столичний млин» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Столичний млин» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн.

6. 29 серпня 2025 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника ТОВ «Столичний млин» про ухвалення додаткової постанови, в якій останній просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Столичний млин» понесені судові витрати на представництво адвокатом інтересів позивача в суді апеляційної інстанції в сумі 200 000 грн.

7. Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року заяву ТОВ «Столичний млин» про ухвалення додаткового рішення у справі № 640/20355/19 задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Столичний млин» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.

8. Не погоджуючись з вказаними судовими рішення суду апеляційної інстанцій, 10 та 31 жовтня 2025 року ТОВ «Столичний млин» звернулося до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просило скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року, і ухвалити нове рішення про повне задоволення заяв ТОВ «Столичний млин» про стягнення витрат на правничу допомогу.

9. Ухвалами Верховного Суду від 20 листопада 2025 року та від 03 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаними касаційними скаргами ТОВ «Столичний млин», встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.

10. 02 та 11 грудня 2025 року до Верховного Суду від Головного управління ДПС у м. Києві надійшли відзиви на касаційні скарги, в яких останнє просить відмовити ТОВ «Столичний млин» в їх задоволенні.

11. Ухвалою Верховного Суду касаційні скарги ТОВ «Столичний млин» об`єднано в одне провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Адвокатським бюро Євгена Симбірцева (далі - «Бюро» або «Адвокатське Бюро») в особі Керуючого адвоката Євгена Симбірцева, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 6171/10 від 30 серпня 2017 року, видане Радою адвокатів Київської області, який діє на підставі рішення засновника Бюро № 1 від 01 червня 2018 року (надалі - Адвокат) з однієї сторони, та ТОВ «Столичний млин» (код 37175801) в особі директора - Андріянова Валерія Валерійовича (далі - Клієнт), укладено Договір № 07/10/19.

13. Згідно з пунктом 1.1 Договору № 07/10/19 Клієнт доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання надавати необхідну послуги з правничої допомоги - захисту, надання іншої правової допомоги та представництво інтересів Клієнта як у суді так і інших органах стосовно визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у м. Києві від 03 жовтня 2019 року № 2 та № 2 на загальну суму 5 666 160 грн.

14. Відповідно до пунктів 5.1-5.4 Договору № 07/10/19 за надання правничої допомоги за цим Договором Клієнт сплачує Адвокатському бюро суму вартості однієї години роботи адвоката у розмірі еквівалентну 125,00 (сто двадцять п`ять) доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день складення акту наданих послуг в строк протягом 10 робочих днів з дня підписання акту прийняття виконаних послуг за результатами розгляду справи.

В будь-якому разі, за умови винесення позитивного рішення судом, Клієнт сплачує вартість наданих адвокатських послуг не менше 200 000 (двісті тисяч) грн за кожну судову інстанцію.

За результатами надання правової допомоги у кожній судовій інстанції складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським бюро правової допомоги і її вартість. Акт може надсилатися Клієнту Адвокатським Бюро електронною або звичайною поштою.

Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокатському Бюро письмові аргументовані заперечення на акт.

15. На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Столичний млин», надану в суді першої інстанції, позивачем подано до суду акт прийому-передачі правничої допомоги № 1 від 24 квітня 2025 року, згідно якого Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв наступну правничу допомогу за Договором:

- аналіз первинних документів на предмет відповідності таких чинному законодавству України договорів, угод, контрактів та інше, та здійснення аналізу актуальної судової практики з питань оскарження податкових повідомлень-рішень у подібних ситуаціях з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями від 03 жовтня 2019 року № 2 та № 2 (4 години);

- складання, оформлення та подання до суду адміністративного позову про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у місті Києві 03 жовтня 2019 року № 2 та № 2 (10 годин);

- ознайомлення з відзивом на позов відповідача та оформлення з поданням до ОАС м. Києва відповіді на відзив Головного управління ДПС у м. Києві нарочно (5 годин);

- ознайомлення з матеріалами справи в ОАС м. Києва (4 години);

- складення та подання до ОАС м. Києва клопотань (нарочно): про відкладення розгляду справи 20 листопада 2019 року, зупинення провадження у справі № 640/20355/19 - 20 листопада 2019 року, про долучення до матеріалів справи рішення ОАС м. Києва від 17 квітня 2020 року у справі №640/15970/19 (6 годин);

- оформлення та подання до Луганського окружного адміністративного суду трьох клопотань про участь у судових засіданнях у справі № 640/20355/19 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, клопотання про доступ до матеріалів електронної справи (1,5 години);

- оформлення та подання до суду пояснень у справі від 20 березня 2025 року (3 години);

- участь у 11 судових засіданнях у справі № 640/20355/19 (16 січня 2020 року, 13 лютого 2020 року, 12 березня 2020 року, 27 квітня 2020 року, 26 травня 2020 року, 16 червня 2020 року, 09 липня 2020 року, 10 грудня 2020 року, 06 березня 2025 року, 02 квітня 2025 року, 23 квітня 2025 року (по 2,5 години в середньому у кожному з урахуванням проїзду до суду та очікування засідань) (27,5 годин); - всього 61 година.

16. У пункті 2 вказаного акту зазначено, що вартість правничої допомоги згідно даного акту становить 316 590 грн (61 година*125 доларів США (курс долара США станом на 24 квітня 2025 року - 41,52 грн).

17. Також, представником позивача на підтвердження витрат на представництво інтересів позивача в суді апеляційної інстанції в сумі 200 000 грн надано акт прийому передачі правничої допомоги № 2 від 28 серпня 2025 року, згідно якого Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв наступну правничу допомогу за Договором:

- здійснення аналізу та підстав апеляційної скарги, підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу відповідача по справі № 640/20355/19 (дві години) ;

- оформлення та подання до суду апеляційної скарги на додаткове рішення від 30 квітня 2025 року по справі № 640/20355/19 (три години);

- участь у судовому засіданні з урахуванням часу в дорозі до суду (три години);

- підготовка та подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу до суду апеляційної інстанцій (три години).

IІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18. Суд першої інстанції приймаючи додаткове рішення та задовольняючи клопотання представника ТОВ «Столичний млин» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, виходив з того, що заявлений позивачем до відшкодування розмір витрат є занадто завищеним та не відповідає принципу розумності таких витрат, а також їх реальності та співмірності до наданих адвокатом послуг.

19. Зокрема суд першої інстанції зауважив, що дана справа не є справою значної складності, також судом не було встановлено наявності виключної правової проблеми при вирішенні даного спору

20. Окрім того, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем за результатами проведеної перевірки, оформленої актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Столичний млин» від 04 вересня 2019 року № 7/26-15-05-02-05/37175801. У свою чергу, перевірка проведена на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 15 серпня 2019 року № 11596 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Столичний млин» (код 37175801)», який рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року у справі № 640/15970/19, яке набрало законної сили 22 вересня 2020 року, визнано протиправним та скасовано.

21. Тобто враховуючи, що наказ про проведення перевірки, за результатами якої було винесено оскаржувані в цій справі податкові повідомлення-рішення, був скасований в судовому порядку, суд першої інстанції вважав, що від представника позивача не вимагалось докладання значних зусиль та великих витрат у часі для аналізу спірних правовідносин.

22. Окрім того судом зауважено, що судові засідання в Луганському окружному адміністративному суді проводились в режимі відеоконференції з представником позивача з використанням його власних технічних засобів, а тому останній не прибував безпосередньо до зали судових засідань за місцем розгляду справи, отже не вимагалось значних витрат у часі та у зусиллях на це.

23. Також суд вказав, що адвокатом не доведено вказаних у акту прийому-передачі надання правничої допомоги № 1 від 24 квітня 2025 року витрат часу на подання клопотань до Окружного адміністративного суду міста Києва та Луганського окружного адміністративного суду, оскільки вказані в акті клопотання не є значними за змістом та складними за правовим регулюванням.

24. Разом з тим факт того, що пунктом 5.2. Договору встановлено, що клієнт сплачує адвокату суму не менше 200 000 грн за кожну судову інстанцію в будь-якому разі, стосується виключно відносин між клієнтом та адвокатом, та не може бути преюдиційною обставиною для суду.

25. З огляду на зазначене суд першої інстанції зазначив, що виходячи з критеріїв реальності витрат на правову допомогу в цій справі (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співмірності таких витрат, за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн, що, на думку суду, є співмірною сумою для цієї справи, з урахуванням наведених висновків суду, встановлених обставин та наданих адвокатом послуг.

27. Суд апеляційної інстанції скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення клопотання позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, виходив з того, що з огляду на зміст спірних правовідносин та правове регулювання таких, з врахуванням наданих позивачем документів, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 КАС України, заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу адвоката в заявленому розмірі є завищеною та не співмірною із складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

29. При цьому, за висновками апеляційного суду, виходячи з критеріїв співмірності, обґрунтованості і пропорційності, зв`язку витрат із конкретною справою, а також виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, витрати на правничу допомогу адвоката, надану в суді першої інстанції, підлягають задоволенню в загальному розмірі 40 000 грн.

30. Водночас апеляційний суд визнав необґрунтованими твердження контролюючого органу, що позивачем на підтвердження понесених ним витрат не було надано платіжних доручень про передачу коштів адвокату, оскільки у КАС України, в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, імплементовано нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

31. Суд апеляційної інстанції задовольняючи частково вимоги позивача про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши зміст та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зазначений в тому числі в акті приймання передачі послуг, в аспекті складності та якості складених документів, дійшов висновку про завищення позивачем понесених ним правових витрат, що заявлені до відшкодування.

32. Зокрема, суд виходив з того, що виходячи з критеріїв співмірності, обґрунтованості і пропорційності, а також зв`язку витрат із конкретною справою, присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. Вказаний розмір витрат обумовлений об`єктивною тривалістю часу та обсягом роботи, який адвокат виконав для надання правничої допомоги ТОВ «Столичний млин».

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

33. Скаржник у своїх касаційних скаргах не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав лише для часткового задоволення вимог щодо відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката (за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій), вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

34. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

35. Зокрема в доводах касаційних скарг позивач зазначає, що апеляційний суд при ухваленні оскаржуваних рішень у цій справі застосував частину сьому статті 134 КАС України (обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами) без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22, від 24 червня 2021 року по справі № 520/12026/19 та Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

36. На переконання позивача, суд апеляційної інстанції, в порушення приписів статті 134 КАС України зменшив розмір витрат на правничу допомогу без клопотання відповідача, що прямо суперечить вимогам частини сьомої цієї статті та усталеним правовим позиціям Верховного Суду.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

37. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

38. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

39. Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

40. Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

41. Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

42. Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

43. Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

44. Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

45. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

46. Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

47. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

48. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

49. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

50. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

51. Відповідно до статті 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

52. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

53. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

54. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

55. Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

56. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

57. При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

58. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

59. У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

60. Наведене дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, має право на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у разі, якщо доведено, що останні були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

61. У даному випадку, ухвалюючи додаткове судове рішення щодо відшкодування Товариству витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з огляду на зміст спірних правовідносин та правове регулювання таких, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, співмірною та розумною сумою, що підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, буде 40 000 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 25 000 за апеляційний розгляд справи.

62. Разом з тим, апеляційний суд у своїх рішеннях не зазначив відповідних критеріїв реальності, розумності та співмірності витрат на професійну правничу допомогу, якими він керувався при формуванні такої позиції, у взаємозв`язку із залученими позивачем до матеріалів справи доказами, у тому числі договором про надання юридичних послуг, спеціальними умовами до нього, актів здачі-прийняття робіт/послуг, й, як наслідок, не навів мотивів щодо належності визначених у цих документах послуг до видів правової допомоги, їх відношення та практичного значення для розгляду саме цієї справи з огляду на її складність, вплив на репутацію сторони, доцільності обсягу наданих юридичних послуг та витраченого адвокатами часу, у тому числі в контексті включення до такого виду правничої допомоги як підготовка позовної заяви чи апеляційної скарги ряду інших супутніх послуг, зокрема таких як вивчення судової практики, формування правової позиції, збору і ознайомлення з документами, підготовки їх копій.

63. При цьому апеляційним судом не мотивовано суми витрат, які вирішено стягнути на правничу допомогу та не наведено обґрунтованих мотивів, з яких міркувань він виходив, присуджуючи до відшкодування позивачу витрати на послуги з правової допомоги у розмірі 40 000 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 25 000 за апеляційний розгляд справи.

64. Не відображеними судом апеляційної інстанції залишилися й обставини дійсної участі адвокатів у судових засіданнях, підготовці процесуальних та інших документів, їх кількості, а також співрозмірності вартості наданих ними адвокатських послуг у порівнянні з ринковими цінами на такі тощо.

65. Разом з тим, визначаючи співмірний розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу апеляційним судом не було надано жодної оцінки позиції відповідача на предмет наявності/відсутності обґрунтованих доводів щодо неспівмірності витрат, та зробив висновки без врахування та оцінки його доводів.

66. Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

67. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

68. Це означає, що відповідачі, як особи, які заперечують зазначений Позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат відповідно до критеріїв, закріплених у статті 139 КАС України.

69. Аналогічні за змістом висновки викладені також у постановах від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, від 24 червня 2021 року у справі № 520/12026/19 та від 03 грудня 2021 року у справі № 817/861/18, від 23 червня 2022 року у справі № 640/9792/20.

70. Як підтверджується матеріалами справи, до суду першої інстанції відповідач не подавав заяви, в якій би стверджував невідповідність обсягу заявлених витрат на правничу допомогу, а відтак суд апеляційної інстанції без належних на те правових підстав надав оцінку обсягу витрат, який підлягає стягненню з відповідача з посиланням на неспівмірність таких витрат.

71. Вказане у сукупності свідчить про передчасність висновку суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду питання розподілу судових витрат на правничу допомогу під розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

72. Суд касаційної інстанції позбавлений можливості згідно частини другої статті 341 КАС України встановлювати нові обставини або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

73. Отже, в контексті встановлених обставин та у взаємозв`язку із наведеними вище нормами права Верховний Суд вважає висновки суду апеляційної інстанції помилковими та передчасними, оскільки вони зроблені за формального підходу до вирішення питання обґрунтованості понесених витрат на правничу допомогу та не ґрунтуються на всебічно та повно досліджених доказах, наявних в матеріалах справи.

74. Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

75. Відповідно до частини четвертої наведеної статті, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

76. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду переглянувши судові рішення на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи, в частині вирішення питання розподілу судових витрат на правничу допомогу, на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» задовольнити частково.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року у справі № 640/20355/19 скасувати, а справу направити до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О.О. Шишов