Справа № 522/20467/25-Е
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/474/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 10.09.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 16301 від 31.08.2025 року за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 серпня 2025 року близько 13:05, позивач був зупинений працівниками патрульної поліції в м. Одеса по вулиці Люстдорфська дорога 11, після перевірки документів працівники поліції повідомили що він знаходиться у адміністративному розшуку, за зверненням ТЦК та СП, затримали його та доставили на службовому авто патрульної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де офіцер відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив що позивач з 28.11.2024 знаходиться у розшуку нібито за те, що він допустив порушення правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних затвердженого постановою КМУ No1487 від 30.12.2022 р.) в умовах особливого періоду, а саме не прибуття за викликом (повісткою) або мобілізаційним розпорядженням до Р(М)ТЦК та СП абз. 7 п.3. ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу, чим вчинив(ла) правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та склав Протокол № 654 про адміністративне правопорушення, з датою розгляду справи 31.08.2025 о 14:40 годині в ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінет №1. 31 серпня, 2025 року о 14:40 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та отримав Постанову № 16301 по справі про адміністративне правопорушення за частиною ч. 3 ст. 210 КУпАП та адміністративне стягнення, у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень. При складанні Протоколу № 654 за ст. 210-1 з доказовою базою нібито адміністративного правопорушення позивача його документально не ознайомили, докази та підстави притягнення до адміністративної відповідальності йому не надали. Під час розгляду справи та винесення постанови № 16301 за ст. 210 підтвердження про отримання позивачем виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 його не ознайомили, доказів не надали.16.07.2024 позивач оновив свої персональні дані вчасно у застосунку «Резерв+». Попри це, він не отримував ані повістки особисто, ані сповіщень від пошти, ані жодним іншим чином. Відповідно, він не мав реальної можливості з`явитися до ТЦК.

Матеріали справи отримано суддею 11.09.2025 року.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. 25.09.2025 року ОСОБА_1 через систему Електронний суд надав заяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції.

Заяву про усунення недоліків суддя отримала 26.09.2025 року.

Ухвалою суду від 26.09.2025 року позовну заяву було залишено без руху повторно та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. 06.10.2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надав заяву про усунення недоліків.

З 30.09.2025 року по 07.10.2025 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці.

Заяву про усунення недоліків суддя отримала 08.10.2025 року.

Ухвалою суду від 09.10.2025 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 16.10.2025 року.

У судове засідання 16.10.2025 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 17.11.2025 року.

У судове засідання 17.11.2025 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 08.12.2025 року.

У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси розгляд справи, призначений на 08.12.2025 року, відкладено на 17.12.2025 року.

У судові засідання 17.12.2025 року та 29.12.2025 року сторони не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Згідно заяви від 17.11.2025 року ОСОБА_1 просив справу розглядати за його відсутності, позові вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив не надав, про час та місце судових засідань був повідомлений у встановленому законом порядку через систему «Електронний суд», про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, розгляд даної справи проводиться судом за відсутності представників сторін, повідомлених належним чином, що не перешкоджає розгляду даної справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 22.08.2025 року було складено протокол № 654 про адміністративне правопорушення, згідно якого: "22.08.2025 18:10 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 виявлено, що громадянин (громадянка) ОСОБА_2 допустив порушення правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 р.) в умовах особливого періоду, а саме не прибуття за викликом (повісткою) або мобілізаційним розпорядженням до Р (М)ТЦК та СП абз. 7 п. 3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу, чим вчинив(ла) правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.» Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 40 хв. 31.08.2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет № 1. (а.с. 5-6).

У протоколі від 22.08.2025 року міститься підпис ОСОБА_1 та його письмові зауваження, що він повістку не отримував.

Таким чином позивач ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про розгляд справи про адміністративне правопорушення 31.08.2025 на 14 год. 40 хв.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

31.08.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 складено постанову № 16301 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у якій встановлено: « ОСОБА_2 допустив порушення правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 р.) в умовах особливого періоду, а саме не прибуття за викликом (повісткою) або мобілізаційним розпорядженням до Р (М)ТЦК та СП. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП». Накладено штраф у розмірі 17 000 грн. (а.с. 4)

У постанові від 31.08.2025 року міститься підпис ОСОБА_1 про вручення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно абз. 1 п.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП визначено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Позивач зазначає, що повістку від ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував та йому невідомо дату його начебто виклику.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справ, яка повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Між тим з тексту самої Постанови № 16301 від 31.08.2025 року неможливо встановити за якою саме повісткою, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якої дати, номер, було викликано позивача та на коли саме була повістка. Тобто не встановлено чіткий опис обставин, не вказано норму спеціального законодавства, яку було порушено і яка регулює питання щодо обов`язку з`явитися за повісткою.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Суду не представлено доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином сповіщений про необхідність прибути на певну дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення не надано.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач будь - яких доказів на підтвердження законності винесення спірної постанови та спростування доводів у позові суду не надав. Також не доведено факту направлення повістки, оскільки матеріали справи не містять доказів її направлення ОСОБА_1 та отримання ним повістки.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 не доведений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП,

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 року рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого рішення. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне визнати незаконною та скасувати постанову, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача внести відповідні зміни у застосунку Резерв+ (електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста) прибрати сповіщення про розшук та виключити відомості про розшук.

Суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки відсутні належні докази щодо пов`язаності оскаржуваної постанови зі сповіщенням про розшук.

Керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 9, ч. 3 ст. 210-1, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 118, 122, 123, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову № 16310 від 31 серпня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, згідно якої на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн та закрити провадження по зазначеній справі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення суду складено 29.12.2025 року.

Суддя Домусчі Л.В.