Справа № 120/18002/25
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

29 грудня 2025 р. Справа № 120/18002/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову в справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління ДПС в Одеській області

про: визнання протиправною та скасування вимоги

В С Т А Н О В И В :

26.12.2025 до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 22.07.2021 року № Ф-41425-50У.

Одночасно із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 22.07.2021 № Ф-41425-50У у межах виконавчого провадження № 79788967, до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що у грудні 2025 року ОСОБА_1 через портал державного електронного сервісу із послугами «Дія» отримав відомості щодо наявності відкритого виконавчого провадження № 797889967 згідно постанови Головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Калашнікова Микити Руслановича. Підставою відкриття вказаного вище виконавчого провадження стала вимога Головного управління ДПС в Одеській області (надалі відповідач) від 22.07.2021 року №Ф-41425-50У щодо стягнення з позивача 37 788,74 грн. недоїмки.

Вказав, що у межах цієї спірної ситуації невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0459-0232У, виданої 23.01.2025 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області про стягнення боргу в розмірі 21969,20 грн з позивача, ускладнить ефективний захист позивачем своїх прав, до вирішення справи по суті, тому стягнення на підставі оспорюваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0459-0232У від 23.01.2025 року необхідно зупинити. Фактично через обов`язкові дії державного виконавця з примусового виконання оскаржуваної Вимоги, з позивача вже цього місяці будуть відраховувати його роботодавцем платежі на її погашення з його заробітної плати.

На думку позивача, оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки) оскаржується позивачем в судовому порядку, а подання позовної заяви не зупиняє її дію та не є перешкодою для її подальшого виконання, вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого документа може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача у випадку задоволення пред`явленого ним позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В даному ж випадку, дослідивши викладенні у заяві мотиви, а також матеріали позовної заяви, на думку суду, наявні підстави для розгляду заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану представником позивача заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність забезпечення даного адміністративного позову, заявник зазначив, у межах цієї спірної ситуації невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0459-0232У, виданої 23.01.2025 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області про стягнення боргу в розмірі 21969,20 грн з позивача, ускладнить ефективний захист позивачем своїх прав, до вирішення справи по суті.

Так, підстави для зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження визначені статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

В той же час, положеннями частини 4 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Суд звертає увагу на те, що наявність відкритого виконавчого провадження, не свідчить про обставини, що унеможливлять або істотно ускладнять виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, та/або очевидної протиправності дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як слідує зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї доказів, в даному випадку, державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №79788964 -10.15.2025, тобто, вчинено виконавчі дії, а тому, вжиття судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, не призведе до скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача потрібно буде докласти значних зусиль.

Крім того, позивач не позбавлений права оскаржити рішення державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, якщо вважає, що таким рішенням порушеного його права, свободи чи інтереси.

З огляду на викладене, зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене та, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя:

Секретар: