Справа № 363/7001/25
Суддя: Рукас О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

29.12.25 363/7001/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Рукас О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін позовну заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) про скасування та визнання недійсною постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 10 листопада 2025 року в місті Києві на вулиці Миколи Закревського, буд. 61/2 біля ТЦ «Закревський», поблизу супермаркету «Сільпо» інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 полку № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Романенко Артуром Валерійовичем було винесено постанову серії ЕГА №1914293 від 10.11.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови слідує, що 10.11.2025 о 00 год. 45 хв. в м. Київ, по вул. Миколи Закревського, 61/2 біля ТЦ «Закревський», поблизу супермаркету «Сільпо» гр. ОСОБА_1 курив тютюнові вироби, а саме сигарети в громадському місці. Подія фіксувалася на портативний відеореєстратор 473871. Таким чином громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.175-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Проте, як стверджує ОСОБА_1 , він не вчиняв жодних порушень, які б свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП. 10 листопада 2025 року, в нічний час доби, під час повітряної тривоги в місті Києві, ОСОБА_1 , пішки прямував до найближчого безпечного укриття. Перебуваючи в стані тривожності та стресу, він зупинився біля магазину «Сільпо» та запалив сигарету. Продовжити рух він не зміг, оскільки до нього підійшли поліцейські. Один із них представився як інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 полку № 2 УПП у місті Києві ДПП ОСОБА_2 . Інший поліцейський, який перебував поруч, не представився. Інспектор Романенко А.В. повідомив ОСОБА_1 , що він порушує комендантську годину та палить в громадському місці.

Проте, як стверджує ОСОБА_1 , він не вчиняв жодних порушень, які б свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП. На його прохання до суб`єкта владних повноважень надати докази, які б свідчили про вчинення ним вказаного правопорушення, йому було відмовлено. Також зазначив, що в оскаржуваній постанові місце вчинення вказано як м. Київ, по вул. Миколи Закревського, 61/2 біля ТЦ «Закревський», поблизу супермаркету «Сільпо», проте позивач зазначає, що таке не є громадським місцем в розумінні Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

Отже, ОСОБА_1 вважає, що відсутність достатніх та достовірних доказів та самого факту вчинення ним правопорушення є беззаперечною підставою для скасування оскаржуваної постанови, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26 листопада 2025 року відкрито провадження в справі за вказаним позовом.

Запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін або заяву із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача через підсистему «Електронний суд» надіслано до суду відзив, у якому він просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Вказав, що, частиною першою статті 175-1 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність наступає за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, що тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Постанова серії ЕГА №1914293 від 10.11.2025 була винесена за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом. До якої додається протокол серії ГП №522028 від 10.11.2025 про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП. Щодо відеозапису події відповідно до розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, строк зберігання відеозаписів становить 30 діб. Таким чином в управлінні патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції відсутні фото та відеоматеріали на підставі яких була винесена оскаржувана постанова, як наслідок із незалежних від Відповідача причин, не має об`єктивної можливості надати відеозапис події. Разом з тим факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а відтак не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Враховуючи відсутність клопотань сторін про проведення судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи, як і відсутність заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи у порядку письмового провадження, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у справі, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Кодексу Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Кодексу місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи встановлено, що 10 листопада 2025 року інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 полку № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Романенко Артуром Валерійовичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1914293 від 10.11.2025 року, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 10.11.2025 о 00 год. 45 хв. в м. Київ, по вул. Миколи Закревського, 61/2 біля ТЦ «Закревський», поблизу супермаркету «Сільпо» курив тютюнові вироби, а саме сигарети, в громадському місці, чим порушив статтю 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.175-1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 51 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 175-1 КУпАП куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.11 ч.2 ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згорання, кальянів на дитячих майданчиках.

Відповідно до ч.2 ст.13 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів: у ліфтах і таксофонах; у приміщеннях та на території закладів охорони здоров`я; у приміщеннях та на території навчальних закладів; у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; у приміщеннях закладів ресторанного господарства; у приміщеннях об`єктів культурного призначення; у приміщеннях органів державної влади, інших державних установ, органів місцевого самоврядування; у приміщеннях підприємств, установ та організацій усіх форм власності; у приміщеннях готелів та аналогічних засобів розміщення громадян; у приміщеннях гуртожитків; на дитячих майданчиках; у місцях загального користування житлових будинків; у підземних переходах; у транспорті загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, у тому числі в таксі; на вокзалах та станціях; на зупинках громадського транспорту.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Разом з цим, представником відповідача в підтвердження зазначених обґрунтувань у відзиві, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності не надано жодного доказу, передбаченого ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б вказували на наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП. У матеріалах справи, як доказ, наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 10 листопада 2025 року в м. Київ, по вул. Миколи Закревського, 61/2 біля ТЦ «Закревський», поблизу супермаркету «Сільпо» Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28.10.2019 року у справі № 161/7041/17 (адміністративне провадження № К/9901/23913/18).

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 10 листопада 2025 року в м. Київ, по вул. Миколи Закревського, 61/2 біля ТЦ «Закревський», поблизу супермаркету «Сільпо» курив сигарети в громадському місці, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1ст. 175-1 КУпАП не є законним.

Крім того, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, вказана постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не надано жодних доказів, що підтверджували б обставини, вказані в оскаржуваній постанові та посилань на обставини, що ними були вжиті всі можливі заходи для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З наведеної норми права слідує вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною відповідно до ст. 245 КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕГА №1914293 від 10.11.2025 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривні за порушення ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та з витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що відповідачем по вказаній справі являється Департамент патрульної поліції.

Департамент є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності ( п.8 Розділу 4 Положення про Департаменту патрульної поліції зі змінами).

Департамент фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом, та забезпечує їх цільове використання.

Судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 605,60 грн.

Суд приходить до висновку про стягнення судового збору в розмірі 605,60 гривень з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 73-74, 77-78, 90, 159 ч.4, 194, 229, 241-246, 268, 286 КАС України, ст. ст. 222, 251, 258, 283, 288 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) про скасування та визнання недійсною постанови про накладення адміністративного стягнення -задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1914293 від 10.11.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 175-1 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач:

Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ).

Головуючий суддя О.В. Рукас