Справа № 460/5062/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2025 року м. Рівне№460/5062/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.04.2024 №67 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 18.04.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем-2 протиправно відмовлено в призначенні пенсії, оскільки на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач має пільгу щодо зменшення пенсійного віку на відповідну кількість років та встановлений законодавством страховий стаж.

Ухвалою суду від 16.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними, оскільки страховий стаж позивача недостатній для призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ. Відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач-2 відзиву на позовну заяву не подав.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 19.09.2023 Рівненською обласною державною адміністрацією.

18.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.43), яка за принципом випадковості (екстериторіальності) передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.04.2024 №67 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.29).

Згідно із зазначеним рішенням, вік заявника: 54 роки 08 місяців 22 дні.

Загальний страховий стаж становить 23 роки 09 місяців 11 днів.

У рішенні від 25.04.2024 №67 також зазначено, що відповідно до ст.55 Закону із урахуванням ч.2 ст.26 Закону №1058 право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2026 року не менше 23 років (1969 + 63 = 2032 6 = 2026 рік).

Період безробіття з 03.08.2023 по 31.10.2023 не зараховано до страхового стажу, оскільки перетинається з добровільним страхуванням заявниці з 01.08.2023 по 31.12.2023 згідно з договором О№036.

У зв`язку зі зверненням ОСОБА_1 рішення від 25.04.2024 №67 було переглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 07.05.2024 №67, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.а.с.44-45).

Згідно із зазначеним рішенням, вік заявника: 54 роки 08 місяців 22 дні.

Загальний страховий стаж становить 23 роки 07 місяців 19 днів.

У рішенні від 07.05.2024 №67 також зазначено, що відповідно до ст.55 Закону із урахуванням ч.2 ст.26 Закону №1058 право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2026 року не менше 23 років (1969 + 63 = 2032 6 = 2026).

За доданими документами до загального страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 01.05.1985 по 29.07.1985 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 26.07.1985, оскільки відсутня довідка про фактично відпрацьовані вихододні та про встановлений мінімум трудової участі в колгоспі.

Період безробіття з 03.08.2023 по 31.10.2023 не зараховано до страхового стажу, оскільки перетинається з добровільним страхуванням заявниці з 01.08.2023 по 31.12.2023 згідно з договором О№036 від 08.04.2024.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.04.2024 №67 протиправним, позивач звернулася до суду із позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі Закон №1058-ІV).

Статтею 8 Закону №1058-ІV закріплено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною першою статті 4 Закону №1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1058-IV, цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-IV.

Зокрема, за приписами ч.1 ст.26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року.

Водночас, відповідно до абз.1 ст.55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абз.5 п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-ХІІ, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 3 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

У спірних правовідносинах право ОСОБА_1 на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 6 років, тобто після досягнення 54 річного віку, не є спірним, що підтверджується змістом рішень про відмову в призначенні пенсії за віком.

Суд встановив, що віку 54 роки позивач досягла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вимоги ст.55 Закону №796-ХІІ щодо мінімального страхового стажу для призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років, мінімальний необхідний стаж для призначення позивачу пенсії встановлений у 2024 році - 25 років (31 6 = 5).

Як вбачається з рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.04.2024 №67 та від 07.05.2024 №67, страховий стаж позивача, обрахований відповідачем, на момент виникнення спірних правовідносин становить менше 25 років.

Отже, умови Законів №1058-IV та №796-ХІІ у сукупності щодо необхідного страхового стажу не виконуються.

Відтак, позивач у 2024 році не має права на пенсію, призначену на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.

Суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач не оспорює страховий стаж, визначений відповідачем, оскільки вважає, що для виходу на пенсію на пільгових умовах згідно із ст.55 Закону №796-ХІІ необхідно не менше 15 років стажу.

Вище у цьому рішенні судом спростовано таке твердження позивача.

При цьому, суд не вважає за необхідне виходити за межі позовних вимог, як це передбачено ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, та перевіряти правомірність неврахування до страхового стажу позивача періодів роботи в колгоспі з 01.05.1985 по 29.07.1985 (3 місяці) та безробіття з 03.08.2023 по 31.10.2023 (3 місяці), оскільки за умови врахування цих періодів страховий стаж позивача у сукупності не становитиме необхідних 25 років.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач не довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Олександра Борисенка, буд.7, м.Рівне, Рівненська область,33028; ідентифікаційний код юридичної особи 21084076).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром 3, під.2, м.Харків, Харківська область, 61022; ідентифікаційний код юридичної особи 14099344).

Рішення складено 29 грудня 2025 року.

Суддя О.М. Дудар