Справа № 179/1952/25
Суддя: Кравченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Кравченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Голобородько Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.11.2025 №352 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП з призначенням штрафу в розмірі 17000 грн. За змістом вказаної постанови, у порушення вимог пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 №4235-ІХ ОСОБА_1 13.10.2025 не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження військово-лікарської комісії без поважних причин.

Позивач вважає, що постанова внесена всупереч вимогам закону, з грубим порушенням його прав та не відповідає фактичним обставинам, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Так, позивач є позивач є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач належним чином дотримується вимог чинного законодавства, своєчасно підтвердив свої облікові дані військовозобов`язаної особи, та зареєстрував електронний кабінет військовозобов`язаного, що відображається в мобільному додатку «Резерв+», адміністратором якого є Міністерство оборони України.

30.10.2025 ОСОБА_1 через мобільний додаток «Резерв +» отримав повідомлення про свій розшук, в зв`язку з порушенням правил військового обліку, у зв`язку з чим самостійно з`явився до ВП №1 Самарівського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та в подальшому, разом з працівниками поліції, до ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав вказівку з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 03.11.2025.

03.11.2025 позивач вчергове самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому одразу було вручено оскаржувану постанову №349 та поставлено перед фактом про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Позивач стверджує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувався взагалі, чим порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП. Крім того протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався, що є порушенням вимог ч.6 ст.258 КУпАП.

Щодо інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП зазначає, що він згідно направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 було пройдено військово-лікарську комісію, за результатами якої отримано висновок від 07.05.2025, тобто у термін, передбачений в період дії закону №4235-ІХ та в строк, визначений вказаним законом.

Окремо, за змістом оскаржуваної постанови зазначено, що позивач повинен був з`явитися 13.10.2025 до ТЦК та СП для проходження ВЛК, однак при цьому жодних доказів вказаного обов`язку з боку відповідача не надається. Повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду в матеріалах справи відсутня.

Просить скасувати постанову №352 за справою про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , згідно якої постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн. в зв`язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 18 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Учасникам справи надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача, адвокат Салтисюк Ю.В., у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися, дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань від них не надходило.

Відзив на позовну заяву від відповідача також не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції, отже суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 03 листопада 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову №352 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн.

Постанова мотивована тим, що 30.10.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 , який перебуває у розшуку у зв`язку з неявкою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час звіряння облікових даних вищезазначеного громадянина у системі «Оберіг» 13.10.2025 було виявлено, що вищезазначений громадянин під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у порушення вимог пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 №4235-ІХ, де зазначено: «2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби Безпеки України до Центрального управління або регіональних органів Служби Безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду». Так ОСОБА_1 повинен був з`явитися 13.10.2025 року до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження військової лікарської комісії. Доказів поважності невиконання вимог законодавства військового обліку вищезазначений громадянин не надав. Таким чином, установлено вчинення вищезазначеним громадянином триваючого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст.210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до абз. 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

15 лютого 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 № 4235-IX, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 №3621-ІХ викладено в такій редакції: «2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».

Згідно з п.69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 (в редакції, чинній станом на 09.04.2025) особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.

Порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони (п.70 Порядку № 560).

З 09.05.2025 абзац 2 пункту 69 Порядку № 560 були внесені зміни згідно з постановою КМУ № 519 від 06.05.2025, відповідно до яких особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.

Як вбачається з карти обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного №799 від 29.04.2025, ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 та згідно висновку ВЛК від 07.05.2025 визнаний тимчасово непридатним до військової служби.

Відповідно до карти обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 15.07.2025 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно висновку ВЛК визнаний тимчасово непридатним, потребує лікування терміном 4 місяці.

Як вбачається з даних застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 пройшов черговий огляд ВЛК 21.08.2025 та визнаний тимчасово непридатним.

Таким чином, ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у терміни, передбачені пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», тобто після 15 лютого 2025 та до 05 червня 2025 року, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 29.04.2025.

Відповідно до оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, позивачу в провину поставлена неявка 13.10.2025 до ТЦК та СП для проходження ВЛК.

Суд звертає увагу, що статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.69 Порядку 560 не передбачено обов`язку військовозобов`язаного, який був визнаний тимчасово непридатним до військової служби, самостійно звернутися до ТЦК та СП за отриманням направлення для проходження військово-лікарської комісії.

Такий обов`язок установлено пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 28 червня 2023 року № 3161-IX (зі змінами, внесеними Законом № 4235-ІХ від 12.02.2025), для осіб, які були визнані обмежено придатними до військової служби, а саме, передбачено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Як свідчать матеріали справи, позивач був визнаний тимчасово непридатним до військової служби, що не є тотожним статусу обмежено придатного. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

За змістом абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 3 пункту 69 Порядку №560, особа, у якої відсутнє дійсне рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, направляється на медичний огляд повісткою.

Однак, матеріали справи не містять повістки про виклик позивача для проходження медичного огляду 13.10.2025.

Крім того, суд зазначає, що оскаржувана постанова №352 від 03.11.2025 винесена без участі позивача. При цьому, жодних доказів повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Суд зазначає, що відповідачем по справі не було надано доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а тому постанова №352 від 03.11.2025 по справі про адміністративне правопорушення, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 17 000,00 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до положень ст.286 КАС України підлягає закриттю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 90, 241- 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову №352 за справою про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Ю. Кравченко