Справа № 363/5889/25
Суддя: Котлярова І. Ю.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

29.12.25 363/5889/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5825319 від 28.09.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в обґрунтування якого зазначив, що 28.09.2025 року його було зупинено працівником поліції м. Києва інспектором Управління патрульної поліції Янком О.В. в місті Києві по вул. Борщагівська. Так, позивачу було пред`явлено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5825319, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підставою для винесення постанови стали дані вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCam. При цьому, позивач зазначив, що вказаний прилад використовувався з порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки знаходився у руках поліцейського, а не був встановлений на службовому транспортному засобі. При цьому, даний спосіб фіксації технічного приладу може дати більшу похибку ніж передбачено свідоцтвом про повірку. Факт використання приладу TruCam саме в ручному режимі поліцейським ОСОБА_2 було підтверджено ним особисто під час особистого спілкування та під відеозапис, та останній зазначив, що під час роботи з приладом керується інструкцією з використання приладу TruCam. Відтак, позивач зазначив, що використання приладу TruCam у ручному режимі суперечить вимогам закону, тому отримані таким чином дані не можуть вважатися належними та допустимими доказами. Враховуючи викладене, позивач вважає постанову серії ЕНА №5825319 незаконною, а тому просить суд визнати протиправною та скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі у сумі сплаченого ним судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.11.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

25.11.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Курбака О.І. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 просив відмовити. Так, представник відповідача зазначив, що 28.09.2025 року о 16:07 год. у м. Києві по вул. Борщагівська, 95Б, позивач керував транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті зі швидкістю 77 км./год., при дозволеній швидкості 50 км./год., чим перевищив встановлені обмеження швидкості. Швидкість руху вимірювалась лазерним приладом TRUCAM TC008390. БК, 472087. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також, представник відповідача зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Щодо доводів позивача, про те, що прилад TruCam використовувався з порушенням вимог законодавства, оскільки знаходився у руках поліцейського зазначив, що відповідно до «Посібника користувача по TruCAM II LTI 20/20» вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LТІ 20/20 ТгиСАМ II призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху. Відповідно до розділу 4 посібника на приладі TruCAM передбачена можливість встановлення приладу для експлуатації для обох рук. Також відповідно до казаної інструкції при використанні приладу «з руки» оптимальна відстань до цілі від 15 до 80 метрів. Таким чином відповідно до розділу 4 посібника допускається використання приладу з рук. Такий метод використання не впливає на точність проведеної фіксації. Згідно з визначенням держпідприємства «Укрметртестстандарт» № 22-38/49 від 01.10.2019 року, лазерний вимірювач TruCAM належить до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Отже, інспектор мав право здійснювати фіксацію порушення швидкісного режиму приладом TruCAM тримаючи його в руках. Таким чином, відсутність фіксації лазерного вимірювача TruCAM, не може впливати на похибку вимірювання приладу, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, у зв`язку з тим, що лазерний вимірювач TruCAM конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, відповідно утримання в руках приладу не впливає на точність проведеної фіксації. Відтак, представник відповідача зазначив, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №5825319 від 28.09.2025 року інспектора 1 взводу 7 роти 2 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в місті Києві старшого лейтенанта поліції Янка О.В. було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до змісту вказаної постанови, 28.09.2025 року о 16 год. 07 хв. в м. Києві по вул. Борщагівська, 95Б водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 77 км/год. при дозволеній швидкості руху 50 км/год. перевищивши обмеження швидкості більше, як на 20 км/год. Швидкість фіксувалася приладом TruCam TC-008390, БК, 472087. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив. 12.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до статті 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскаржувана позивачем постанова перевірялася судом на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У частині першій статті 3 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч. 1-3, 5-6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч. 1-3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст.ст. 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що 28.09.2025 року о 16 год. 07 хв. в м. Києві по вул. Борщагівська, 95Б водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 77 км/год. при дозволеній швидкості руху 50 км/год. перевищивши обмеження швидкості більше, як на 20 км/год. Швидкість фіксувалася приладом TruCam TC-008390, БК, 472087. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив. 12.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Положення статті 251 КУпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису ; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення : фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні

Отже, положеннями статті 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено можливість використання поліцією застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем застосовано прилад TruCam в ручний спосіб, що свідчить про сумнів точності приладу та правомірність його застосування, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що факт вчинення адміністративного правопорушення зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam TC-008390.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20ІІ TruCam отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки №UA.TR.001 241-18, виданого державним підприємством Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів(ДПУКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ), чинного до 26.12.2028 року.

Згідно Експертного висновку від 24.12.2020 №04/05/02-3560 в об`єкті експертизи лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ІІ - правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений п. 5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015.

Відповідно до листа ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 № 22-38/49 вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювання швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному та автоматичному режимах: ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ± 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 у ручному режимі також передбачено посібником користувача, відповідно до якого вбачається, що вказаний прилад призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху.

Отже, використання приладу TruCam відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, а тому користування приладом у ручному режимі не є порушенням. При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

З огляду на викладене, доводи позивача, що використання приладу TruCam у ручному режимі є безпідставними.

У свою чергу, лазерний вимірювач швидкості руху TruCam LTI 20/20 має допустиму похибку при вимірюванні швидкості руху в ручному режимі ± 2 км/год. Навіть з урахуванням вказаної похибки під час використання ручного режиму, позивач все одно рухався з перевищенням встановленого обмеження швидкості руху у населеному пункті.

Відтак, суд зазначає, що доводи позивача, про те, що працівник поліції не мав права використовувати прилад TruCam, тримаючи його в руках, є безпідставними, оскільки з технічної документації такого приладу вбачається, що саме такий спосіб його застосування є належним і правомірним.

Так, позивач у своїй позовній заяві зазначає виключно про неправомірність застосування приладу TruCam, водночас, останній не заперечував факт того, що рухався із перевищеною швидкістю 77 км/год.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, представник відповідача надав суду, зокрема диск з відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції та фото з приладу TruCam TC-008390.

На відеозаписі та фото з приладу TruCam TC-008390, зафіксовано рух автомобіля Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2 , швидкість руху (77 км/год.).

Матеріалами справи встановлено, та не спростовано позивачем, що останній керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , та що подія відбулась в м. Києві по вул. Борщагівська, 95Б, а навпаки підтверджується доводами останнього, викладеними в позовній заяві.

Крім того, з долучених відеозаписів з нагрудної камер працівника поліції, вбачається, що працівник поліції представився ОСОБА_1 , пояснив причини зупинки, та на вимогу позивача надав відео сформоване відповідним приладом TruCam, що підтверджує факт перевищення останнім дозволеної швидкості руху.

З наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував порушення ним правил дорожнього руху, а саме п. 12.4 ПДР України, щодо перевищення встановленої швидкості руху, а виключно зазначав про неправильність використання приладу TruCam.

Однак, як було встановлено судом використання приладу TruCam здійснювалося у передбачений законодавством спосіб, оскільки в матеріалах справи містяться докази щодо його сертифікації, введення в експлуатацію та дійсності даних.

Враховуючи зазначене, наявним у матеріалах справи відеозаписом та фотознімком з приладу TruCam повністю підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відеозапис та фотокартка з приладу TruCam, що наявні в матеріалах справи дають можливість ідентифікувати транспортний засіб, швидкість руху автомобіля під керуванням позивача, яка становила 77 км/год.

Отже, матеріали справи підтверджують факт порушення позивачем п. 12.4 ПДР, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. В той же час, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а доводи позивача не спростовують висновки поліцейського.

Вказане у сукупності з урахуванням всіх зібраних матеріалів, в достатній мірі підтверджує наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За встановлених у справі обставин та з урахуванням того, що факт порушення позивачем ПДР підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд вважає, що оскаржувана постанова інспектора 1 взводу 7 роти 2 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в місті Києві старшого лейтенанта поліції Янка О.В. винесена у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283-284 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено в межах санкцій вказаної статті.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для скасування постанови серії ЕНА №5825319 від 28.09.2025 року, а відтак у задоволені позову слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому, зважаючи на вимоги ст. 139 КАС України, понесені позивачем витрати відповідачем не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5825319 від 28.09.2025 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області 26.12.1996 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, адреса: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 9).

Суддя І.Ю. Котлярова