Справа № 600/1146/25-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1146/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною відмову відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо проведення перерахунку, зарахування стажу в пільговому обчисленні за період військової служби в складі діючої армії в період бойових дій, безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганських областях, та період проходження військової служби сверхстроковиком на АПЛ з ядерним енергетичним реактором;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати із розрахунку один місяць служби за три страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військову службу у складі ЗСУ в період бойових дій, безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганських областях, а саме за період з 23 березня 2022 року по 31 березня 2023 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати із розрахунку один місяць служби за два страхового стажу ОСОБА_1 військову службу сверхстроковиком (надстрокова служба) у ВМФ Тихоокеанському флоті СССР в Камчатській флотилії АПЛ, у в/ч НОМЕР_1 на атомному підводному човні (ПЛАРК) К 675 проекту з спеціальними атомними енергетичними установками (реактори) на посаді командира відділення, а саме за період з 25 листопада 1987 року по 24 листопада 1990 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він як особа яка має статус учасника бойових дій та особа, яка проходила службу на атомній підводній лодці з ядерною енергетичною установкою, має право на проведення відповідного перерахунку, щодо збільшення його страхового стажу. Відповідач протиправно не зарахував з урахуванням кратності спірні періоди до пільгового стажу, чим допустив порушення вимог законодавства України.

Ухвалою суду 14.03.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позову заяву, в якому зазначив, що нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пільгове обчислення за період безпосередньої участі особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення не передбачено, правові підстави для врахування такого періоду в кратності відсутні. Таким чином, період військової служби на атомному підводному човні з 25.11.1987 по 24.11.1990 та період участі в бойових діях з 06.03.2022 по 01.04.2023 не можуть бути зараховані в кратному обчисленні при призначенні пенсії за віком згідно Закону №1058.

Окрім того зауважували, що кратне обчислення зазначених періодів служби, можна застосувати лише при призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При цьому обчислення вислуги років та визначення грошового забезпечення для призначення пенсії здійснюється силовими міністерствами (відомствами).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Позивачу, з 05.08.2024 призначено пенсію із зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, яка обчислена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його пільгового стажу за період перебування на службі на атомному підводному човні (крейсері), а також за період безпосередньої участі у бойових діях на території Донецької області в забезпеченні заходів з оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Розглянувши вказане звернення, відповідач листом від 24.12.2024 №5347-5170/С-17/8-2400/24 повідомив відповідачу, що нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". пільгове обчислення за період безпосередньої участі особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення не передбачено, правові підстави для врахування такого періоду в кратності відсутні.

Таким чином, період військової служби на Атомному підводному човні з 25.11.1987 по 24.11.1990 та період участі у бойових діях з 06.03.2022 по 01.04.2023 не можуть бути зараховані в кратному обчисленні при призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку вищевказаним обставинам в контексті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Як встановлено судом, позивачу з 05.08.2024 призначено пенсію із зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, яка обчислена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до розрахунку стажу страховий стаж позивача становить 37 років 9 місяців 15 днів.

Разом з тим, пенсійним органом не врахована кратність стажу за періоди його безпосередньої участі в бойових діях, а саме: з 06.03.2022 по 01.04.2023 при призначенні пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділі здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб`єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст.19 Конституції України, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Відповідно до абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

З огляду на положення вказаних норм права, суд доходить висновку про те, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.

Вказані висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом в постанові від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 у справі №185/4140/17, від 16.06.2020 у справі №185/7049/16-а, від 18.01.2023 у справі № 1.380.2019.003739 та від 21.03.2023 у справі № 160/6146/19.

Таким чином, загальний період військової служби під час мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі, а період безпосередньої участі у бойових діях у воєнний час - з розрахунку один місяць служби за три місяці.

При цьому, суд не погоджується з позицією відповідача про те, що чинним законодавством не передбачено можливості зарахування до спеціального стажу, при призначенні пенсії на умовах, передбачених Законом №1058, періоду військової служби на пільгових умовах (у кратному обчисленні), оскільки така позиція не узгоджується із спеціальним законодавством, яке визначає соціальний і правовий захист військовослужбовців та суперечить вищенаведеним позиціям Верховного Суду, яким розглядалося саме питання про можливість включення до спеціального стажу, для призначення пільгових пенсій за віком, періодів військової служби на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Оскільки, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 позивач в період з 24.03.2022 по 1.08.2022, з 03.09.2022 по 31.03.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Богоявленка, Волноваського району, Донецької області, то саме вказані періоди мають бути зараховані позивачеві до страхового стажу у кратному розмірі з розрахунку один місць за три місяці, у зв`язку з чим дії відповідача із цього приводу є протиправними. За викладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у визначений судом спосіб, а саме без визначення кількості днів, оскільки ці повноваження є виключними.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати із розрахунку один місяць служби за два страхового стажу ОСОБА_1 військову службу сверхстроковиком (надстрокова служба) у ВМФ Тихоокеанському флоті СССР в Камчатській флотилії АПЛ, у в/ч НОМЕР_1 на атомному підводному човні (ПЛАРК) К 675 проекту з спеціальними атомними енергетичними установками (реактори) на посаді командира відділення, а саме за період з 25.11.1987 по 24.11.1990, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач у період з 25.11.1987 по 24.11.1990 проходив військову службу верхстроковиком (надстрокова служба) у ВМФ Тихоокеанському флоті СССР в Камчатській флотилії АПЛ, у в/ч НОМЕР_1 на атомному підводному човні (ПЛАРК) К 675 проекту з спеціальними атомними енергетичними установками (реактори) на посаді командира відділення.

Таким чином, позивач відноситься до осіб, зазначених у абз.4 пп."б" постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", за яким до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: б) один місяць служби за два місяці: на атомних підводних крейсерах, атомних підводних човнах, дизельних підводних човнах, обладнаних допоміжними атомними енергетичними установками, і підводних човнах із спеціальними енергетичними установками - за умовами, що визначаються Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки України.

Разом з тим, в пункті 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України №393 йдеться, що її приписи застосовується для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", однак позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

Закон №1058 та відповідні до нього нормативні акти не передбачають зарахування зазначеного вище стажу роботи під час обрахунку пенсії за вислугу років, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до положень, закріплених ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч.1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи зазначене вище в сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів з 24.03.2022 по 21.08.2022, з 03.09.2022 по 31.03.2023 у кратному розмірі з розрахунку один місць за три місяці.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди 24.03.2022 по 21.08.2022, з 03.09.2022 по 31.03.2023 у кратному розмірі з розрахунку один місць за три місяці.

4. У задоволенні іншої частини позову, - відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна 3, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002, ).

Суддя В.О. Григораш