Справа № 320/13709/24
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року № 320/13709/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої Діски А. Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка Нова» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка Нова» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2023 року №15860/0709.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновки відповідача є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на те, що контролюючий орган не врахував усіх обставин, передбачених законом, які впливають на обчислення граничних строків розрахунків та нарахування пені. Позивач зазначає, що відповідачем не враховано факт звернення позивача до суду, тобто обставину, яка відповідно до закону зупиняє перебіг граничних строків та нарахування пені. Позивач звертає увагу на те, що неврахування норми ч. 7 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон №2473) та нарахування пені всупереч прямій забороні свідчить, на думку позивача, про порушення відповідачем принципу верховенства права і принципу законності в діяльності податкових органів. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.05.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У відзиві на позов відповідач стверджував про правомірність проведення перевірки та обґрунтованість прийнятого рішення. Зазначав, що у ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем частин другої статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон № 2473) за зовнішньоекономічним контрактом в частині порушення граничних строків розрахунків, встановлених Національним банком України, за операціями з експорту товарів. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

З`ясувавши думку сторін щодо можливості продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, враховуючи висловлену згоду, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 16.12.2024 ухвалив перейти до розгляду справи за правилами письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Головним управлінням ДПС у Київській області на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 78.4 п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, пп. 79.2 пп.79.1 п.79 ст. 82, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), наказу ГУ ДПС у Київській області від 21.06.2023 № 1141-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬГОСПТЕХНІКА НОВА» проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог валютного законодавства товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬГОСПТЕХНІКА НОВА» за період з 01.01.2023 по 16.06.2023 при здійсненні розрахунків по контракту від 24.05.2022.

За результатами перевірки складено Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 25.07.2023 № 15811/10-36-07- 05/33894121. Податковий орган дійшов висновку, що позивачем допущено порушення ч. 2 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», а саме, порушено граничні строки розрахунків по зовнішньоекономічному контракту від 24.05.2022 №0524/V/1/2022, який укладено з нерезидентом "SF AGRO S.R.O." (Словаччина) на загальну суму 460409,40 євро (еквів. 18 204 047,99 грн).

Головним управлінням ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 28.08.2023 № 15860/0709, яким позивачу нараховано пеню за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 3099729,16 грн.

Не погодившись зі спірним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018 (далі Закон № 2473-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно із ч. 2 статті 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 5 від 02.01.2019, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку (абзац 1 частини четвертої статті 13 Закону № 2473-VIII).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Національний банк України» з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи Правлінням Національного банку України затверджено Постанову про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану від 24.02.2022 № 18 (далі Постанова № 18).

Пунктом 14-2 Постанови № 18 передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2022 між ТОВ «Сільгосптехніка Нова» та SF AGRO S.R.O. укладено Контракт 0524/V/I/2022, за умовами якого Продавець продає Покупцеві товар у кількості 2000 тонн соняшнику + - 5%, який не має жодних застав, претензій та обтяжень.

Пунктами 6, 7 Контракту Сторони встановили строки початку та кінця транспортування, відповідно - з 28.05.2022 по 30.06.2022.

Доповненням до Контракту від 28.07.2022 Сторони внесли зміни до розділів 7, 8 Контракту, зокрема - кінець транспортування - 30.08.2022, вартість насіння соняшника другої частини партії в кількості 1000 тон +- 10%, становить 552 Євро за тонну.

На виконання умов Контракту, ТОВ «Сільгосптехніка Нова» здійснило поставку товару у кількості 1952850 кг на загальну суму 1115409,40 євро відповідно до документів, таких як:

- митна декларація №UА305190/2022/000131 від 04.07.2022 кількість 289300 кг на суму 170687,00 євро;

- митна декларація №UА305190/2022/000130 від 04.07.2022 кількість 297700 кг на суму 175643,00 євро;

- митна декларація №UА305190/2022/000129 від 04.07.2022 кількість 297950 кг на суму 175791,00 євро;

- митна декларація №UA305190/2022/000139 від 11.07.2022 кількість 100200 кг на суму 59118,00 євро;

- митна декларація №UА305190/2022/000176 від 05.08.2022 кількість 282850 кг на суму 156133,20 євро;

- митна декларація №UА305190/2022/000180 від 07.08.2022 кількість 47500 кг на суму 25226,40 євро;

- митна декларація №UА305190/2022/000182 від 10.08.2022 кількість 298550 кг на суму 164799,60 євро;

- митна декларація №UА305190/2022/000181 від 10.08.2022 кількість 294350 кг на суму 162481,20 євро;

- митна декларація №UA305190/2022/000186 від 11.08.2022 кількість 46250 кг на суму 25530,00 євро;

Товар отримано у кількості 1952850 кг на загальну суму 1115409,40 євро.

Граничні терміни надходження валютної виручки, згідно додатку 3 до акта перевірки:

- №UА305190/2022/000131 від 04.07.2022 30.12.2022;

- №UА305190/2022/000130 від 04.07.2022 30.12.2022;

- №UА305190/2022/000129 від 04.07.2022 30.12.2022;

- №UA305190/2022/000139 від 11.07.2022 06.01.2023;

- №UА305190/2022/000176 від 05.08.2022 31.01.2023;

- №UА305190/2022/000180 від 07.08.2022 02.02.2023;

- №UА305190/2022/000182 від 10.08.2022 05.02.2023;

- №UА305190/2022/000181 від 10.08.2022 05.02.2023;

- №UA305190/2022/000186 від 11.08.2022- 06.02.2023.

Водночас, покупцем в порушення вимог Контракту (у зміненій редакції) порушено строки оплати вартості товару.

Так, валютна виручка від нерезидента "SF AGRO S.R.O." (Словаччина) за контрактом від 24.05.2022 № 0524/V/1/2022 надійшла на загальну суму 783000,00 евро (еквів. 29551563,20 грн.), в тому числі з порушенням граничних термінів на загальну суму 128000,00 евро (еквів. 5050907,20 грн.), та не надійшла на загальну суму 332409,40 евро (еквів. 13153140,79 грн.), в тому числі з порушенням на загальну суму 332409,40 евро (еквів. 13153140,79 грн.).

Суд зазначає, що факт порушення вказаних строків позивачем під час судового розгляду справи не заперечувався. Оскаржуючи рішення податкового органу, позивач посилається на те, що контролюючим органом проведення перевірки здійснено без додержання норм п.п. 52-1, 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та безпідставно нараховано пеню під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також не враховано принципу, закріпленого в ПК України щодо індивідуальної відповідальності платника податків, оскільки у цьому випадку, порушення строків розрахунків відбулось не з вини позивача, а через дії/бездіяльність контрагента-нерезидента. Крім того позивач посилається на невірний розрахунок відповідачем суми пені.

Частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473-VIII встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 2473-VIII валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (частина четверта статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина шоста статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (часина восьма статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

При цьому положеннями Закону № 2473-VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями Податкового кодексу України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення Податкового кодексу України. Закон України «Про валюту і валютні операції» та Податковий кодекс України регулюють різні сфери державної політики.

А відтак, підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону України «Про валюту і валютні операції») - відсутні.

Згідно з положеннями абзацу другого частини восьмої статті 16 Закону № 2473-VIII рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом. Органом валютного нагляду відповідно до цього Закону є, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (частина четверта статті 11 Закону № 2473-VIII).

На виконання вимог положень пунктів 3,4 частини першої статті 14 Закону № 2473-VIII за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані:

- до юридичних осіб (крім уповноважених установ) - заходи впливу у вигляді штрафних санкцій;

- до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб - заходи впливу у вигляді штрафів, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства (частина четверта статті 14 Закону №2473-VIII).

Аналіз наведених положень свідчить, що Закон № 2473-VIII розмежовує заходи впливу, до яких віднесено штрафні санкції і штрафи, які передбачені статтею 14 вказаного Закону, та пеню за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, нарахування якої врегульовано статтею 13 Закону № 2473-VIII.

Отже, положення абзацу другого частини восьмої статті 16 Закону № 2473-VIII, яким визначено, що рішення про застосування до суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення, не є застосовним по відношенню до пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, оскільки така (пеня) не є заходом впливу, перелік яких наведено у статті 14 Закону № 2473-VIII.

Частинами першою - третьою статті 3 Закону № 2473-VIII передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Отже, суд вважає, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом № 2473-VIII, і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024 по справі № 240/25642/22, та була неодноразово підтримана Верховним Судом у постановах від 27.02.2025 по справі № 520/2941/24, від 13.02.2025 по справі № 520/7911/23, від 13.03.2025 по справі № 560/19941/23, які в силу частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковими для врахування.

Суд враховує, що хоча і відповідно до абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така норма застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Крім того, зміни до положень Закону № 2473-VIII здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Однак до Закону № 2473-VIII не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).

Отже, пеня, яка передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473-VIII, за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі № 240/25642/22.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», у разі порушення резидентом строку розрахунків за експортними операціями, такий резидент зобов`язаний сплатити пеню за кожний день прострочення. Така відповідальність є безумовною і не залежить від вини платника податків.

З урахуванням наведеного вище у своїй сукупності суд доходить висновку, що наявними у матеріалах справи документами підтверджується позиція контролюючого органу про порушення позивачем граничного строку розрахунку в іноземній валюті, що має своїм наслідком нарахування пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Водночас, суд наголошує на тому, що відповідно до частини сьомої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до впровадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до впровадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 вказаного Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом (пункт 4 статті 4 Закону).

Як встановлено судом, 05.04.2023 ТОВ «Сільгосптехніка Нова» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до SF AGRO S.R.O. про стягнення заборгованості, справа №911/1011/23.

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.12.2023 у справі №911/1011/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬГОСПТЕХНІКА НОВА» до SF AGRO S.R.O. про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з SF AGRO S.R.O (Pribinova 1, 07501, Trebisov, Slovakia, VAT number , ID number 54100020) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка Нова» (09301 Україна, Київська область Білоцерківський район, смт. Володарка, вул. Зарічна, 100 ) 382409 (триста вісімдесят дві тисячі чотириста дев`ять) євро 40 центів та 228074 (двісті двадцять вісім тисяч сімдесят чотири) грн. 71 коп. витрат по сплаті судового збору, 58012 (п`ятдесят вісім тисяч дванадцять) грн. 50 коп. витрат на правничу (правову) допомогу та 18800 (вісімнадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. витрат, пов`язаних зі здійсненням перекладу документів.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах контролюючим органом було неправильно обраховано кількість днів прострочення сплати за ЗЕД контрактами, а саме контролюючим органом у розрахунок включено період з 05.04.2023 по 09.04.2023, проте 05.04.2023 позивачем подано позов про стягнення заборгованості за ЗЕД контрактами, а відтак застосування пені починаючи з 05.04.2023 є протиправним.

Зважаючи на те, що склад податкового правопорушення, кваліфікація діяння платника податків та ставка пені, в розрахунку за один день прострочення, були правильно визначені безпосередньо контролюючим органом, суд доходить висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення в частині нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД за період з 03.02.2023 по 04.04.2023 в сумі 2679868,06 грн, на думку суду, прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому відповідачем за період з 05.04.2023 по 09.04.2023 здійснений неправомірний розрахунок пені за нормами Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 226590,29 грн, що свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в цій частині.

Відповідно до положень пункту другого статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно пункту другого частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Тобто суд за результатами розгляду справи має право прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта (податкового повідомлення - рішення, рішення, вимоги, тощо) повністю або в певній частині.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо питання скасування податкового повідомлення-рішення лише в частині суми необґрунтовано (неправомірно) застосованого (визначеного) податкового зобов`язання чи штрафу.

Так, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 806/788/17, від 05.10.2023 у справі №520/14773/21, від 16.11.2023 у справі №160/24147/21, від 19.04.2024 у справі №580/5283/23 було висловлено позицію щодо відсутні у суду перешкоди для скасування податкового повідомлення-рішення лише в частині суми необґрунтовано застосованого штрафу чи скасування вимоги в частині, встановивши факт відсутності у платника податків боргу з певного податку на відповідну суму.

При цьому часткове скасування податкового повідомлення-рішення у зв`язку із зміною кількості днів, за які має бути застосовано пеню, при встановленому факті вчинення позивачем правопорушення не може розглядатися як втручання у дискреційні повноваження контролюючого органу або перебирання на себе його функцій.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Варховного Суду, викладеними у постанові від 23.07.2024 у справі №240/25642/22.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Частиною 3 ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд зауважує, що відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 30280 грн.

Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на подання позивачем позовної заяви через підсистему «Електронний суд», на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 1888,5 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка Нова» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2023 №15860/0709 в частині нарахування пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 226590,29 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка Нова» (09301, Київська область, Білоцерківський район, смт. Володарка, вул. Зарічна, 100, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (03151, м. Київ-151, вул. Святослава Хороброго, 5а, ) сплачений судовий збір у розмірі 1888,5 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.