Справа № 340/10705/21
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2025 року

м. Київ

справа №340/10705/21

адміністративне провадження № К/990/54414/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,

суддів - Бившевої Л. І., Хохуляка В. В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року

у справі №340/10705/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС-2010»

до Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС-2010» 20 грудня 2021 рjre звернулось до суду з позовною заявою, в якій просило суд визнати протиправними та скасувати наступні податкові повідомлення-рішення, які були прийняті 11 жовтня 2021 року Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області,:

- №4, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 132 416 гривень;

- №4, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 5 906 669 гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1 476 667 гривень ;

- № 4, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 5 649 710 гривень;

- № 4, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 2 697 720 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом на підставі акту перевірки, висновки якого про відсутність реального виконання господарських договорів із контрагентами позивача ТОВ «С.К.С», ТОВ «СУПЕРМОБАЙЛ», ТОВ «ПРАЙМ МАРКЕТИНГ ГРУП», ТОВ «ТД ДІТРЕЙД», ТОВ «ПРОДМАРКЕТ ТРЕЙД», ТОВ «КЛІНІНГ ТАЙМ УКРАЇНА», не відповідають дійсним обставинам, ґрунтуються на припущенні та спростовані документами, наданими позивачем до податкової перевірки. Також, позивач висловив свою незгоду зі збільшенням контролюючим органом фінансового результату до оподаткування від вартості товару, придбаного у нерезидентів та реалізованого нерезиденту.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними та скасовував спірні податкові повідомлення-рішення:

- №4, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість, у частині нарахувань такого податку на суму 6 775 517,00 гривень, у т.ч. за основним зобов`язанням на суму 5 420 415,00 гривень, за штрафними санкціями на суму 1 355 102,00 гривень;

- №4, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток, у частині нарахувань на суму 4 612 750,00 гривень;

- №4, яким зменшено суму від`ємного значення податку на прибуток у сумі 2 697 720,00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 16 листопада 2023 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року скасовано в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- №4, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість, в частині нарахувань такого податку на загальну суму 6 775 517,00 гривень;

- №4, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток, у частині нарахувань на суму 4 588 456,00 гривень;

- №4, яким зменшено суму від`ємного значення податку на прибуток у сумі 2 697 720,00 гривень.

Справа в скасованій частині була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року були залишені без змін.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року, ухваленим за результатом нового розгляду справи в порядку загального позовного провадження, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року, позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що контролюючі органи на момент проведення перевірки позивача не були наділені повноваженнями здійснювати проведення документальної планової перевірки з дотриманням вимог статті 77 Податкового кодексу України.

Суди вказали на те, що проведення документальної планової виїзної перевірки позивача у справі, всупереч вимогам податкового законодавства, свідчить про її протиправність та про неправомірне складання акта перевірки за результатами такої перевірки.

Додатково суди звернули увагу на те, що встановлена судом протиправність наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень.

24 грудня 2025 року до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі №340/10705/21, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, податковий орган посилається на висновок Верховного Суду викладений у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 804/2428/16, та зазначає про те, що судом апеляційної інстанції не враховано висновку щодо не застосування в спірних правовідносинах положення статті 47 КАС України, а саме в частині змін підстав позову при новому розгляді справи за відсутності змін фактичних обставин справи.

Крім того, скаржник у касаційній скарзі зазначає про те, що судом першої інстанції при винесенні рішення надано оцінку спірним правовідносинам виключно по процедурним порушенням.

Відповідач зазначає, що заявлені процедурні порушення, що вказані в постанові апеляційного адміністративного суду жодним чином не пов`язані із правильністю висновків акта перевірки, а платник податків не наводить відомостей, які б свідчили про причинно-наслідковий зв`язок між порядком і підставами проведеної перевірки та встановленими порушеннями.

Таким чином, проведення перевірки в період дії карантину, однозначно не могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу, щодо встановлених порушень, які стали підставою для винесення спірних в судовій справі податкових повідомлень-рішень.

Податковий орган акцентує увагу на тому, що судом апеляційної інстанції взагалі не було здійснено розгляд справи по суті та не було проаналізовано суть податкових правопорушень, встановлених відповідачем.

У другій частині касаційної скарги доводи податкового органу зводяться до не дослідження судами попередніх інстанцій низки підстав, які в сукупності дають підстави вважати проведенні господарські операції нереальними.

Ознайомившись з доводами касаційної скарги податкового органу, Суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Статтею 19 Конституції України зокрема передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України визначено, що платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пунктів 77.6-77.9 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції на момент винесення наказу) установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", яка набрала чинності 12 березня 2020 року, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.

У подальшому, постановами Кабінету Міністрів України дія карантину неодноразово продовжувалася та завершилася з 01 липня 2023 року.

Отже, Кабінетом Міністрів України на момент прийняття спірного наказу не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.

Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»» на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №89 від 3 листопада 2021 року «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки» якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;

- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року №568-ІХ);

- документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Водночас, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України, які на момент винесення наказу про проведення документальної планової перевірки позивача у справі не надавали податковому органу можливості провести такий вид перевірки стосовно Товариства.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 420/12859/21.

Застосувавши вказане вище нормативно-правове регулювання та вищевказану практику Верховного Суду, суди попередніх інстанцій вказали, що у контролюючі органи не були наділені повноваженнями здійснювати проведення документальних планових перевірок на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" від 3 лютого 2021 року №89.

Суди дійшли до висновку про те, що призначення та проведення контролюючим органом документальної планової виїзної перевірки позивача є протиправним та свідчить про неправомірне складання відповідного акта перевірки.

Доводи касаційної скарги податкового органу не спростовують зазначених висновків судів попередніх інстанцій.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 04 січня 2024 року у справі №440/7730/22.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Враховуючи наявність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та відсутність підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, Суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у відкриті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 243, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі №340/10705/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС-2010» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіР.Ф. Ханова Л.І. Бившева В.В. Хохуляк