Справа № 320/43920/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року м. Київ справа №320/43920/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-Ритейл» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків, третя особа ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФТД-Ритейл» (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул. Семінарська,5, ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №214/ж10/31-00-07-05-01-24 від 22.02.2024, про нарахування ТОВ «ФТД РИТЕЙЛ» () штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 4 243 312,20 (чотири мільйони двісті сорок три тисячі триста дванадцять грн. 20 коп.) гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4 243 312,20 за порушенням ТОВ "ФТД-Ритейл" вимог пунктів 1,2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Зауважує, що під час проведення фактичної перевірки не встановлено фактів проведення позивачем розрахункової операції не на повну вартість товарів. Докази на підтвердження продажу позивачем товару за ціною та кількістю, яка не відповідає умовам укладеного із покупцями публічного договору купівлі-продажу, контролюючим органом в акті перевірки не доведено та до матеріалів справи не надано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачем було порушено вимоги пункту 1 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у зв`язку із проведенням розрахункових операцій не на повну вартість товару. З огляду на вказане відповідач вважає, що спірне податкове повідомлення - рішення прийнято правомірно та не підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 21.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28 січня 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС в Одеській області та суд вирішив повернутись на стадію підготовчого провадження, з метою надання третій особі можливості подати власні письмові пояснення.

Третя особа надала письмові пояснення відносно предмету спору, відповідно до яких вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення законним і обґрунтованим, оскільки в ході проведення перевірки встановлено порушення п.1 ст. 17 Закону №265, яке полягало у проведенні розрахункових операцій не на повну вартість товарів, що підтверджується відомостями із підсистеми почекової інформації РРО системи обліку даних ДПС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

За клопотанням представників сторін, 20.05.2025 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДПС в Одеській області відповідно до наказів від 15.01.2024 № 220-п та на підставі направлень від 16.01.2024 №№ 401/15-32-07-06, 402/15-32-07-06 було проведено фактичну перевірку магазину «Фокстрот», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, буд. 125-Б, де здійснює діяльність ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ». За результатами перевірки було винесено акт №2632/15/31/PPO/43890029 від 25.01.2024, зареєстрований контролюючим органом за основним місцем обліку платника податків 30.01.2024 за № 128/X5/31-00-07-05-01-19/43890029.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265), проведення суб`єктом господарювання розрахункових операцій без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, саме: системні факти продажу товарів не на повну суму вартості товарів.

При проведенні розрахункових операцій через програмні РРО у роздрукованих фіскальних чеках відображається загальна сума покупки, яка збігається з вартістю товару згідно з цінниками. Водночас, фактична сума вартості побутової техніки та по відображених у фіскальних чеках, є нижчою на суму вартості послуги «надання доступу до комплектів електронних примірників аудіокниг».

Загальна сума вартості проданих з порушеннями товарів за період з 07.11 по 27.11.2023 через ПРРО ФН , складає 2 828 874,80 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» подано заперечення від 07.02.2024 без номера (вх. Головного управління ДПС в Одеській області № 17469/6 від 07.02.2024).

Листом Головного управління ДПС в Одеській від 20.02.2024 № 2131/КПР/15-32-07-06-06 повідомлено ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» про те, що висновки акту перевірки залишено без змін.

За результатами розгляду матеріалів перевірки Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 214/ж10/31-00-07-05-01-24 ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4 243312 (828 874,80 грн х 150 %) за проведення суб`єктом господарювання розрахункових операцій без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідних документів на повну суму покупки, за кожне наступне вчинене порушення.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався зі скаргою про перегляд та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.02.2024 до Державної податкової служби України.

За результатом розгляду скарги, Державною податковою службою України було прийнято рішення №14511/6/99-00-06-03-02-06 від 16.05.2024 року, яким скаргу ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення

№214/ж10/31-00-07-05-01-24 від 22.02.2024 року - без змін.

Вважаючи прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно з висновком, викладеним в акті фактичної перевірки, Товариством у своїй діяльності допущено порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265).

За приписами вказаних положень Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що на суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, а також в обов`язковому порядку надавати особі, яка отримує товар (послугу) розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі.

Невиконання вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265 передбачає відповідальність у вигляді фінансових санкцій. Зокрема, відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

- 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

- 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

В постанові від 02.02.2023 у справі №500/6845/21 Верховний Суд зробив висновок, що предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак, її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО. У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

При цьому, відповідальність суб`єкта господарювання за порушення вимог Закону №265/95-ВР наступає у разі, якщо фактичною перевіркою встановлено, що розрахункові операції на повну суму не проведено через РРО, або розрахунковий документ (фіскальний чек) створено лише на частину проданих товарів (не повну суму проведеної операції) та/або його не надано покупцю товару.

Суд зазначає, що схожі правовідносини відносно позивача були предметом розгляду Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду по справі № 320/41356/24.

У даній справі позивача було притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених пунктами 1 та 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Контролюючий орган вважає, що позивачем порушені пункти 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, оскільки суб`єктом господарювання проведено розрахункові операції без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі належних відповідних розрахункових документів.

На переконання відповідача фіскальні чеки ПРРРО № від 07.11.2023 за №wi9GAVe_qps та ПРРО № від 07.11.2023 за №HjbSqz41cks, які надані Товариством та досліджені під час перевірки, видано на не повну вартість товару зазначену в ціннику, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктами 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, і є підставою для притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 цього Закону.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що підставою прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення №214/ж10/31-00-07-05-01-24 від 22.02.2024 є висновки про проведення ТОВ "ФТД-Ритейл" розрахункових операцій без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі належних відповідних розрахункових документів (фіскальний чек видано на не повну вартість товару зазначену в ціннику), що потягло застосування штрафу.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що під час продажу позивачем товару його вартість зменшувалась за рахунок продажу вдаваних послуг за електронний доступ до комплектів електронних примірників аудіокниг.

В ході фіскалізації продажу товару встановлено розрахункову операцію не на повну суму вартості товарів, а саме: вартість товару зменшено на суму вартості послуги «Надання доступу до комплектів електронних примірників аудіо книг». При цьому, загальна сума покупки у фіскальному чеку відповідає ціні товару, зазначеній на ціннику.

Як зазначає відповідач, покупець послуги «Надання доступу до комплектів електронних примірників аудіо книг» не замовляв, вона була включена до фіскального чеку без попереднього погодження з покупцем.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» здійснює торгівлю непродовольчими товарами, розміщеними у торговому залі об`єктів торгівлі (магазинів), зокрема, і в тому де була проведена фактична перевірка (магазин «Фокстрот», м.Одеса, вул. Семена Палія, 125-б), що є публічною пропозицією для покупців товарів укласти з Товариством договір купівлі-продажу товару. Згода покупця на придбання у продавця товарів за договірною вартістю, встановленою сторонами в момент укладання угоди, є акцептом та підтверджується передачею коштів в якості оплати придбаного товару. Заявлена на ціннику ціна товару є публічною пропозицією продавця укласти з ним договір, за однією із умов договору та не є остаточною ціною товару, оскільки може до моменту фактичного укладення договору змінитися залежно від різних факторів, зокрема наявності спеціальних (акційних) умов на придбання окремих товарів та послуг.

При цьому товари, що реалізуються Товариством не підпадають під державне регулювання цін, тож ціни на такі товари є вільними, встановлюються суб`єктом господарювання самостійно за згодою сторін, у тому числі з можливістю зменшення ціни товару під час його продажу за рахунок знижок покупцям. Наведені обставини діяльності Товариства відповідають положенням статей 627, 632, 633, 638, 642, 699 Цивільного кодексу України та статей 1, 3, 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення».

Вказані обставини контролюючим органом не заперечувалися.

Позивачё реалізуючи товари за місцезнаходженням об`єктів торгівлі, надає покупцям можливість придбати у нього товари за різними акційними умовами, зокрема, проводить різноманітні маркетингові акції, за умовами яких покупцям надається можливість придбати товар за зниженою (акційною) ціною. Умови придбання товарів за зниженими (акційними) цінами доводяться до відома покупців шляхом розміщення в торговому залі магазинів затверджених наказом керівника Товариства офіційних правил участі в акції.

Крім того, інформація про можливість придбання товарів за умовами тих чи інших акційних пропозицій доводиться до відмова покупців на цінниках, інформаційних покажчиках та безпосередньо продавцями. Жодна з акційних пропозицій, запропонованих Товариством, не є обов`язковою для прийняття покупцями. Покупець самостійно приймає рішення щодо придбання товару.

Так, наказом Товариства від 12.10.2023 № 121023006 «Про проведення рекламної (маркетингової) акції» (далі - акція), з метою збільшення обсягів продажу та зменшення товарних запасів в магазинах ТМ «Фокстрот» ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» по всій території України, крім АР Крим та тимчасово окупованих територій України та зони проведення бойових дій, на виконання маркетингової політики підприємства, затверджено: офіційні правили акції «Комплект аудіокниг»; перелік комплектів електронних примірників аудіокниг озвучених українською мовою та ціну таких комплектів, що приймають участь в акції «Комплект аудіокниг»; перелік та ціну товару, що приймає участь в акції «Комплект аудіокниг».

Призначено провести в магазинах ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» ТМ «ФОКСТРОТ» у період з 01.11.2023 по 28.11.2023 включно, акцію «Комплект аудіокниг» у відповідності з правилами. Розмістити інформацію про умови проведення акції в магазинах ТМ «Фокстрот» та здійснити маркування цінників акційних товарів у відповідності з правилами акції.

Згідно з умовами акції Товариство надавало покупцям можливість придбати товари за акційною ціною при одночасному придбанні комплекту електронних примірників аудіокниг, озвучених українською мовою. У разі виявлення покупцем бажання придбати товари за умовами акції, ціна на акційний товар становила роздрібну вартість цього товару за вирахуванням вартості обраного учасником акції комплекту електронних примірників аудіокниг, а тому кінцева вартість придбаних товарів була нижчою від ціни, заявленої на ціннику на момент проведення перевірки.

Суд зауважує, що вказані обставини відповідачем фактично не заперечувалися та не були спростовані, зокрема, належних та допустимих доказів щодо відсутності інформування покупців про акцію та/або щодо ненадання згоди покупцями на купівлю товару з урахуванням акції, суду не надані.

Доводи відповідача про ненадання споживачами згоди на придбання у позивача одного із товарів - комплектів електронних примірників аудіокниг, озвучених українською мовою, суд не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на доказах, в т.ч., на відомостях звернень чи скарг покупців про невідповідність умов укладених між ними та позивачем публічних договорів купівлі-продажу в частині узгодженої вартості чи кількості отриманих та сплачених ними товарів.

Судом встановлено, що за умовами акції було проведено операцію з придбання товару за фіскальними чеками ПРРРО № від 07.11.2023 за № wi9GAVe_qps та ПРРО № від 07.11.2023 за № HjbSqz41cks , які досліджувався контролюючим органом під час фактичної перевірки.

Так, відомостями фіскального чека ПРРО № від 07.11.2023 за №wi9GAVe_4pS підтверджується, що за наслідком укладення зі споживачем публічного договору купівлі-продажу, позивачем проведено розрахункову операцію на повну суму покупки в розмірі 8835,90 грн., з яких:

-1699,90 грн. складає сума грошових коштів, що була сплачена покупцем за комплект електронного примірника аудіокниг, озвучених українською мовою «Історичний. Код активації- 6LfGlgHnkn»;

-7136,00 грн. складає сума грошових коштів, що була сплачена покупцем за БФП струменевий Epson L3201.

Загальна сума покупки, тобто розмір сплачених покупцем грошових коштів за всі придбані та отримані товари, складає 8835,90 (1699,90+7136) гривень і відповідає відомостям фіскального чеку ПРРО № від 07.11.2023 за №wi9GAVe_qps.

Відомостями фіскального чека ПРРО № від 07.11.2023 за №HJbSqz41cks підтверджується, що за наслідком укладення зі споживачем публічного договору купівлі-продажу товариством проведено розрахункову операцію на повну суму покупки в розмірі 5899,90грн., з яких:

-749,90 грн. складає сума грошових коштів, що була сплачена покупцем за комплект електронного примірника аудіо книг, озвучених українською мовою «Казки Код активації - c1CCx0HSAf;

-5150,00 грн. складає сума грошових коштів, що була сплачена покупцем за телевізор Satelite 32H9200WS.

Загальна сума покупки, тобто розмір сплачених покупцем грошових коштів за всі придбані та отримані товари, складає 5899,90 (749,90+5150,00) гривень і відповідає відомостям фіскального чеку ПРРО Nє від 07.11.2023 за №HJbSqz41_cks.

Отже, судом встановлено, що розрахункові операції за вказаними фіскальними чеками, проведені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та містять дані про усі придбані покупцем товари на суму їх вартості з урахуванням акції.

Крім того, суд зазначає, що додані до матеріалів справи фіскальні чеки ПРРО містять вичерпну інформацію, що забезпечує використання покупцем придбаного ним комплекту електронного примірника аудіо книг, озвучених українською мовою, а саме: посилання на вебсайт, за яким цей примірник аудіокниг можна отримати для завантаження на власний носій й подальшого розпорядження товаром як власник, код активації завантаження товару на вебсайті, а також інформація про можливість отримання даного товару в розділі «Моя Бібліотека» особистого кабінету покупця на офіційному сайті продавця (https://www.foxtrot.com.ua/), де придбаний покупцем електронний примірник аудіокниг автоматично з`являється після здійснення його оплати.

При цьому, відповідачем не доведено, що позивачем через РРО проведено операцію на не повну суму вартості проданих товарів, чи що фіскальний чек сформовано не на всю суму коштів, які було отримано від покупця за придбаний товар.

Суд звертає увагу, що на момент проведення фактичної перевірки, яка проводилась з 16.01.2024 по 24.01.2024 року, дія акції під умовною назвою «Комплект аудіо книг» закінчилась, розміщення інформації про умови проведення даної акції в торговому залі об`єкта торгівлі було припинено, а тому уповноважені на проведення перевірки державні ревізори-інспектори не були обізнані про здійснення товариством продажу товару на акційних умовах та, як наслідок, дійшли висновків про проведення ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» розрахункових операцій не на повну суму покупки.

Разом з тим, в ході проведення перевірки контролюючий орган не встановлював зазначені вище обставини, не витребував інформацію про проведення ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» маркетингової акції під умовною назвою «Комплект аудіо книг» та не звертався до товариства з вимогою про надання пояснень щодо умов укладення вищевказаних публічних договорів купівлі продажу, в тому числі й щодо обставин, які вплинули на формування и узгодження зі споживачем вартості реалізованих товарів.

Також відповідачем не досліджувалось та не приймалось до уваги особливості здійснення Товариством роздрібної торгівлі товарами з урахуванням акційних пропозицій.

Письмовим запитом б/н від 16.01.2024 року ГУ ДПС в Одеській області пред`явлено позивачеві вимогу про надання під час проведення фактичної перевірки за період діяльності з 15.01.2024 року по дату закінчення перевірки наступних документів:

- книги ОРО;

- реєстраційне посвідчення на РРО/ПРРО, довідку про пломбування РРО;

- копії фіскальних чеків (в електронному/надрукованому вигляді);

- табеля обліку робочого часу (графіки змінності), правила внутрішнього трудового

розпорядку;

- касову книгу, касові документи (прибуткові та видаткові касові ордери);

-документи, що підтверджують право власності або право користування

господарською одиницею;

- накази на призначення директора, бухгалтера та посадових осіб на господарському об`єкті.

Таким чином, суд вважає, що обставини проведення позивачем розрахункових операцій в період з 01 по 28 листопада 2023 року, на умовах акції, затвердженої наказом № 121023006 від 12.10.2023, не були предметом фактичної перевірки.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність з боку позивача порушень вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, як наслідок, відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до статті 17 Закону №265/95-ВР.

В зв`язку із наведеним, податкове повідомлення-рішення №214/ж10/31-00-07-05-01-24 від 22.02.2024 є протиправним і підлягає скасуванню, а заявлений адміністративний позов-задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до частини першої та другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. (частина третя статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постанові від 29.11.2022 по справі №340/9016/21.

Тобто обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно частин першої, сьомої та дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу є витратами, що пов`язані з розглядом справи і такі підлягають розподілу в залежності від результату розгляду справи по суті. Розмір витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні договори про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат, зокрема і на правничу допомогу. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду подано документи в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21216,00 грн, а саме договір про надання правової допомоги ФТД-301/16-05/24 від 16.05.2024, додаткову угоду № 1 від 16.05.2024, платіжну інструкцію від 23.05.2024 №143425 на суму 21216,00 грн; детальний опис робіт (наданих послуг) від 29.05.2025, ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Водночас, надання такої оцінки можливо, виходячи з аналізу частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2025 по справі № 120/17480/23.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла також у додатковій постанові від 15 червня 2022 року у справі №910/12876/19 та у додатковій постанові від 18 січня 2024 року у справі № 9901/459/21.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1ст.1 Закону № 5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст.1 Закону № 5076).

Статтею 19 Закону № 5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 16.05.2024 між Адвокатським об`єднанням "СОЛ" (Об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФТД-Ритейл" (Клієнт) було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №ФТД-301/16-05/24, за умовами якого об`єднання зобов`язалось надати клієнту правничу (правову) допомогу, зокрема, складати заяви, скарги, процесуальні та інші документи правового характеру.

Згідно з пунктом 4.1 договору гонорар є формою винагороди за виконання об`єднанням доручення клієнта щодо здійснення захисту прав та інтересів клієнта, його представництво та надання інших видів правової допомоги згідно умов цього договору.

Розмір, обчислення та строки сплати винагороди (гонорару) визначається за взаємною згодою сторін та оформлюється окремими Додатковими угодами до цього договору (пункт 4.3 договору).

16.05.2024 між сторонами було підписано Додаткову угоду №1 до договору, відповідно до пунктів 1.1-1.4 якої клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правничу (правову) допомогу:

- здійснення правового аналізу матеріалів, наданих клієнтом щодо можливості визнання протиправним та скасування у судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 22.02.2024 №214/ж10/31-00-07-05-01-24; формування правової позиції захисту інтересів клієнта; збір доказів;

- представляти інтереси клієнта у Київському окружному адміністративному суді у справі за позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.04.2024 №214/ж10/31-00-07-05-01-24, для чого вчиняти всі необхідні дії та користуватись усіма правами і наданими повноваженнями, передбаченими п.2.8-2.11 цього договору.

Згідно з пунктом 1.6 додаткової угоди у відповідності до пункту 4.3 договору стороні дійшли згоди, що розмір винагороди (гонорару) за надання об`єднанням правничої (правової) допомоги, передбаченої п.1.2-1.4 цієї Додаткової угоди, становить 21216,00 грн.

В якості доказів сплати суми за надані послуги позивач долучив до матеріалів справи платіжну інструкцію від 23.05.2024 №143425 на суму 21216,00 грн.

Контролюючий орган не погоджується із заявленим розміром витрат на професійну правничу допомогу, вважає такі витрати завищеними та необґрунтованими. Вказує, що дана справа не є достатньо складною в порівняні з визначеним позивачем розміром та по суті стосувалася надання оцінки правомірності дій контролюючого органу. При цьому, обсяг нормативного регулювання спірних правовідносин також не є значним та зводиться до статей Податкового кодексу України та інших нормативно - правових актів.

Зазначає, що позивач не обґрунтовує необхідність понесення таких витрат, що суперечить висновкам як Великої Палати Верховного Суду, так і висновків Верховного Суду, зокрема від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21від 01.12.2021 у справі №910/20852/20.

Однак, суд вважає вказані доводи контролюючого органу безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

При зменшенні витрат на правову допомогу суд враховує: чи є достатньої складною дана справа; яка кількість епізодів правовідносин підлягала дослідженню та правовому аналізу; чи значний обсяг законодавства регулює правовідносини, що склалися; чи наявна та чи є усталеною практика розгляду судами подібних спорів; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20 .

Суд зазначає, що обставини даної справи не є типовими; обсяг роботи, здійснений представником, є вагомим; участь представника у судових засіданнях є підтвердженою; відповідач у справі не надав доказів того, що заявлена позивачем до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу є завищено, зокрема, не відповідає ринковим цінам тощо, у зв`язку з чим клопотання про зменшення судових витрат суд визнає необґрунтованим та таким, що ґрунтується виключно на припущенням та суб`єктивній думці відповідача.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі -21216,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення з даним позовом до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 30280,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 20.05.2024 №143349.

В зв`язку із задоволенням позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 30280,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 19, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-Ритейл» (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) задовольнити повністю;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №214/ж10/31-00-07-05-01-24 від 22.02.2024, про нарахування ТОВ «ФТД РИТЕЙЛ» () штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 4 243 312,20 (чотири мільйони двісті сорок три тисячі триста дванадцять грн. 20 коп.) гривень;

Стягнути на користь ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 30280,00 (тридцять тисяч двісті вісімдесят грн 00 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3, );

Стягнути на користь ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21216,00 (двадцять одна тисяча двісті шістнадцять грн. 00 коп.) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.