Справа № 133/3964/25
Суддя: Дем'янова Ж. М.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа №133/3964/25

15.12.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Дем`янової Ж.М.,

за участі секретаря судового засідання Бірюкової Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятину порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи,

встановив:

Стислий виклад позицій учасників справи.

До Козятинського міськрайонного суду Хмельницької області 20.10.2025 звернувся представник заявника, адвокат Голуб Н.Є. із указаним адміністративним позовом, в якому просила поновити строк на оскарження, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог позовної заяви, позивачем зазначається, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №819 від 15 липня 2025 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП (так зазначено в постанові) та накладено адміністративне стягнення за вчинення більш тяжкого правопорушення, а саме ухилення від військового обліку, у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн. 00 коп.

Прийняттю постанови передувало складення уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівником ЗСУ ОСОБА_2 протоколу №819 від 01 липня 2025 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

У вказаному протоколі не зазначений час скоєння правопорушення, протокол не відображає дату та час вчинення правопорушення, а зазначено лише дату та час, коли я самостійно прибув до 1-говідділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, відсутня можливість встановити початок перебігу строку вчиненого правопорушення. Таким чином, з протоколу не вбачається дата та час вчинення, а відтак, і суть адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова має бути скасована, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не має посилання на наказ керівника, на підставі якого діє уповноважена особа, що склала протокол, відповідно відсутні підстави вважати, що протокол був складений уповноваженою особою відповідача.

Обставини, що зазначені в протоколі не відповідають дійсності, а саме, те, що ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 через те, що протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента «Про оголошення мобілізації» не оновив своїх облікових даних.

Так, з 2015 року за місцем свого проживання він перебуває на військовому обліку, не ухилявся і не мав на меті ухилятися від виконання військового обов`язку. Згідно записів у військовому квитку серії НОМЕР_1 виданому в квітні 2015 року призовною комісією Козятинського району Вінницької області його було зараховано в запас за станом здоров`я.

02 березня 2025 року він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації так як має батьків інвалідів і являється їх єдиним сином (інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати батьків немає), що підтверджується копією такої заяви та описом вкладень поштового відправлення та квитанцією (що підтверджує факт отримання ІНФОРМАЦІЯ_5 такої заяви з доданими документами), однак, його заява залишилася без розгляду, а про результати її розгляду йому письмово не повідомляли.

Вищевказане спростовує твердження відповідача про ухилення мною від виконання військового обов`язку, а 01 липня 2025 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом по повістці, так, за адресою моєї реєстрації та фактичного проживання йому надійшов поштовий конверт, який він отримав 29.06.2025р. і в якому містилась повістка про виклик, де було вказано, що йому належить з`явитися 29.06.2025р. (день тижня - неділя) на 14 годину за адресою: АДРЕСА_1 ( місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Він являється єдиною дитиною у своїх батьків і одноособово здійснює догляд за ними, так як мати (онкозахворювання) і батько являються інвалідами і саме з цих підстав в серпні 2025 року отримав відстрочку від мобілізації, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.08.2025р. №2183.

З огляду на те, що повістку він отримав 29.06.2025р. та зайнятість по догляду за хворими батьками, а також потребу в часі для підготовки всіх необхідних документів я з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 01 липня 2025 року і подав пакет документів разом із заявою про надання відстрочки від мобілізації.

Таким чином, на час розгляду 15 липня 2025 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відповідачу було достеменно відомо про наявність у позивача підстав для відстрочки від мобілізації.

Того ж дня 01 липня 2025 року позивача направили на проходження ВЛК і 09 липня 2025року надано висновок про придатність до військової служби.

08 серпня 2025 року ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 04.11.2025 р., що підтверджується довідкою від 08.08.2025р. №2183.

З огляду на викладене, позивач не погоджується з постановою №819 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, вважає її незаконною та необґрунтованою з наведених підстав.

Відповідач відзиву до суду не направив, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Витребувані судом докази не надав, причин про неможливість подати докази, суд не повідомив.

Щодо поновлення строків.

Позивач вказує, що постанову яка оскаржується ним отримано лише 07.10.2025 року, що підтверджується поштовим конвертом та трекінгом, а тому дана позовна заява подається з порушенням 10-денного строку визначеного ст.289 КУпАП і такі причини просить суд визнати поважними та поновити строк подання скарги на постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також вказує, що на конверті міститься відбиток печатки Укрпошти з датою надходження до відділення в м. Козятині 25.09.2025р., а на самій постанові зазначено вихідний номер з датою 15.06.2025р.

Відповідно до ст. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 позбавив позивача можливості знати про винесену щодо нього постанову, ознайомитися зі її змістом та отримати екземпляр постанови в день її винесення чи протягом розумного строку після її винесення, суд визнає причину пропущення строку на оскарження постанови до суду поважною та поновлює строк на оскарження.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 13.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Вищевказаною ухвалою суду, витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП, для огляду.

Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, та норми права, які застосував суд і мотиви їх застосування.

Судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення № 819 від 15.07.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Суть адміністративного правопорушення, згідно постанови №819 від 15.07.2025, полягає у тому, що:

«01.07.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_8 звернувся ОСОБА_3 , так як він протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації затвердженим Верховною Радою України не уточнив свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження та був поданий в розшук як порушник ч.3 ст. 210 КУпАП.

Таким чином, спричинив порушення ч. З ст. 1 та ч. 8 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", пункту 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року.

Згідно ч.5 ст.33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та порушив абзац 2 п.21. п.23, абзац 1 п.1 додатку 2 (Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) Постанови Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку, призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Своїми діями громадянин ОСОБА_3 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП (правопорушення в особливий період), а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

01.07.2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_9 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 819 стосовно ОСОБА_4 про вчинення правопорушення передбаченого ч. З ст. 210 КУпАП.

За порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.210 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні») введено воєнний стан та проводиться загальна мобілізація згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», (зі змінами, внесеними Указом Президента України № 236/2025 від 15.04.2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації»), то громадянин ОСОБА_3 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. …»

На підставі вказаного, Постановою № 819 від 15.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП на позивача накладено стягнення, що передбачене санкцією статті, та становить 17 000,00 грн.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення № 819 від 01.07.2025, вбачаються вищенаведені обставини.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що у постанові № 819 від 15.07.2025 року вказано, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_9 , однак не вказано чи була повістка вручена особисто під підпис.

Окрім цього, зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_9 протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації затвердженим Верховною Радою України та не уточнив свої облікові дані. Тобто, зі змісту постанови залишилось незрозумілим, а саме незафіксованим, момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 від квітня 2015 року виданим ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку.

Відповідно до Довідки за №2183 від 085.08.2025, ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку за мобілізацію» на строк до 04.11.2025.

До матеріалів позовної заяви також долучено копії заяв від 02.03.2025 (з підтвердженням направлення такої поштовим зв`язком) та 01.07.2025.

Відповідно до ст.210 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і триває на час розгляду справи.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про закінчення особливого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року і до теперішнього часу.

Правовідносини, пов`язані з військовим обліком, регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції,у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_9 протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації затвердженим Верховною Радою України та не уточнив свої облікові дані, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 1 та ч.8 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024.

За вказане правопорушення на ОСОБА_1 накладено стягнення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн.

Водночас судом встановлено, що постанова про адміністративне правопорушення від 15.07.2025 складена з порушенням вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Так, в зазначеній постанові не вказано коли саме (день місце час) ОСОБА_1 проінформований про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, постанова № 819 та протокол № 819 не містить відомостей про час вчинення правопорушення. В свою чергу, це позбавляє суд можливості оцінити правильність застосування відповідачем закону про відповідальність за адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП), дотримання строків накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №285/1535/15 міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Час вчинення правопорушення є однією із ознак його об`єктивної сторони.

Жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 відповідачем не надано, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, ухвалу про витребування доказів залишено без виконання.

Частиною 6 ст. 77 КАС України встановлено, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У зв`язку із викладеним, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а його притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень, в силу приписів ст. 77 КАС України, покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

В ситуації, що розглядається судом, відповідачем суб`єктом владних повноважень, указаний принцип недотримано, а вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, «поза розумним сумнівом» не доведено.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання суду, встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надані, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати.

Отже, керуючись ст. ст. 210, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 159, 162, 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № 819 від 15.07.2025, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 25.12.2025.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА