Справа № 460/2821/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2025 року м. Рівне№460/2821/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 27.02.2024 №46;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-IV з 03.02.2024, зарахувавши при цьому до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, наступні періоди стажу позивача: з 01.09.1989 по 08.02.1993 - навчання в ПТУ №83 за спеціальністю "Електрослюсар підземний", з 27.03.1993 по 02.06.1993 - машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею у ВП шахта "Тошківська" Виробничого об`єднання "Первомайськвугілля"; з 15.06.1993 по 10.12.1994 - строкова військова служба; з 16.01.1995 по 19.06.1999 - машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею на шахті "Тошківська" Виробничого об`єднання "Первомайськвугілля"; з 15.10.1999 по 31.12.2001 - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею в СП шахта "Тошківська" ДП "Первомайськвугілля"; з 14.09.2013 по 15.05.2022 - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею у ВП шахта "Тошківська" ДП "Первомайськвугілля"; з 01.02.2023 по 10.02.2023, з 27.05.2023 по 28.05.2023, з 30.06.2023 по 30.06.2023, з 12.09.2023 по 18.09.2023, з 30.12.2023 по 03.02.2024 - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні "Першотравенське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідні періоди навчання, роботи та служби в армії, не зважаючи на те, що такі підтверджені належними документами у встановленому порядку.

Ухвалою суду від 19.03.2024 позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків, які позивач усунув у строк і спосіб, встановлений судом. Відтак позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 27.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

15.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.05.2024 задоволено заяву відповідача, продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято відзив.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на безпідставність позовних вимог та зазначає, що оспорюване рішення є правомірним, оскільки позивач не досягнув необхідного пенсійного віку та не має пільгового стажу, передбаченого чинним законодавством. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою від 03.02.2024 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.16).

Зазначена заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України у Рівненській області: прийнято рішення від 27.02.2024 №46 про відмову у призначенні пенсії (а.а.с.36-38).

Цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з тим, що заявник не досяг необхідного пенсійного віку відповідно до ч.3 ст.114 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі Закон №1058-ІV).

Статтею 8 Закону №1058-ІV закріплено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

11.10.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII (далі Закон №2148-VIII), яким Закон №1058-ІV доповнено Розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Так, частиною третьою статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (далі Постанова №202) затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі Список).

Відповідно до п.І Списку, до робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку за Постановою №202, належать підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Як встановлено судом, оспорюваним рішенням від 27.02.2024 №46 позивачу відмовлено у призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.а.с.36-38).

Згідно з цим рішенням, відповідач встановив, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 25 років 11 місяців 28 днів. Пільговий стаж складає:

- професії за Постановою №202(25) 6 років 0 місяців 3 дні;

- за Списком №1 9 років 3 місяці 14 днів;

- за Списком №2 4 роки 4 місяці 0 днів.

До страхового стажу роботи не зараховано:

- період навчання з 01.09.1989 по 08.02.1993, оскільки запис даного періоду не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, чинної на дату внесення записів, зокрема, відсутня дата видачі диплому в записі трудової книжки, а також відсутній оригінал диплому.

До пільгового стажу роботи не зараховано:

- періоди пільгової роботи на посаді машиніста підземних установок з 27.03.1993 по 02.06.1993, оскільки відсутня уточнююча довідка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у яких зазначаються періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номер, куди включається період роботи; первинні документи за час виконання роботи;

- періоди пільгової роботи на посаді машиніста підземних установок з 16.01.1995 по 09.01.1999, оскільки відсутні дані по спеціальному стажу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, та уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у яких зазначаються періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номер, куди включається період роботи; первинні документи за час виконання роботи.

До страхового та пільгового стажу роботи не зараховано, зокрема:

- період роботи з 01.04.2022 по 15.05.2022 у зв`язку з непідтвердженням підприємством роботи (відсутня заробітна плата), у тому числі на пільгових умовах, та за відсутності сплати страхових внесків (відсутні дані по спеціальному стажу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).

Ключовим питанням, що підлягає вирішенню у цій справі, є право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачених ч.3 ст.114 Закону №1058-ІV, за Списком, визначеним Постановою №202.

Згідно з розрахунком стажу ОСОБА_1 (форма РС-право) від 02.2024 (а.а.с.39-42), відповідачем до пільгового стажу позивача за Постановою №202 зараховано стаж тривалістю 6 років 0 місяців 3 дні за такі періоди роботи:

- 01.01.2002 31.03.2003 1 рік 3 місяці 0 днів;

- 01.04.2003 31.12.2003 0 років 9 місяців 0 днів;

- 01.01.2004 08.06.2006 2 роки 5 місяців 8 днів;

- 16.05.2022 31.01.2023 0 років 8 місяців 16 днів;

- 11.02.2023 26.05.2023 0 років 3 місяці 16 днів;

- 29.05.2023 29.06.2023 0 років 1 місяць 1 день;

- 01.07.2023 11.09.2023 0 років 2 місяці 11 днів;

- 19.09.2023 29.12.2023 0 років 3 місяці 11 днів.

Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (дата заповнення 20.01.1995) (а.а.с.17-26) містить, зокрема, такі записи:

№1 01.09.1989 08.02.1993 навчання в ПТУ №83 Ворошиловоградської області -підстава: диплом НОМЕР_2 ;

№2 27.03.1993 прийнятий машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею на шахту "Тошківська" в/о "Первомайськвугілля" підстава: наказ №34/п від 29.03.93;

№3 02.06.1993 звільнений по ст.38 КЗпП України у зв`язку з призовом в армію підстава: наказ №72/п від 28.06.93;

№4 15.06.1993 10.12.1994 служба в рядах Армії підстава: військовий квиток НОМЕР_3 ;

№5 16.01.1995 - прийнятий машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею на шахту "Тошківська" в/о "Первомайськвугілля" підстава: наказ №8/п від 19.01.95;

№6 27.12.1995 на підставі атестації робочих місць, норм, умов праці робоче місце машиніста підземних установок належить до списку №1 підстава: наказ №311 від 27.12.95;

№7 19.06.1999 звільнений по ст.38 КЗпП України за власним бажанням підстава: наказ №76/п від 29.06.99;

№10 15.10.1999 прийнятий підземним електрослюсарем третього розряду з повним робочим днем під землею дільниці ЕМО шахти "Тошківська" підстава: наказ №36 від 19.02.1998;

№11 16.10.1999 робоче місце підземного електрослюсаря за умовами праці підтверджено право на пенсійне пільгове забезпечення за списком №1 підстава: наказ №36 від 19.02.1998;

№13 22.04.2003 - робоче місце підземного електрослюсаря за умовами праці підтверджено право на пенсійне пільгове забезпечення за списком №1 підстава: наказ №89 від 22.04.03;

№14 08.06.2006 звільнений за прогули без поважної причини по ч.4 ст.40 КЗпП України підстава: наказ №111п від 09.06.2006;

№17 07.04.2009 прийнятий електрослюсарем по ремонту обладнання на поверхні дільниці "Технологічний комплекс" третього розряду шахти "Тошківська" підстава: наказ №131/п від 07.04.2009;

№22 14.09.2013 переведений електрослюсарем підземним другого розряду з повним робочим днем під землею підстава: наказ №441п від 12.09.2013;

№23 за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 підстава: наказ №83 від 28.02.2013;

№24 звільнений згідно із ст.38 КЗпП України за власним бажанням - підстава: наказ №484п від 06.12.2014;

№25 22.01.2016 прийнятий електрослюсарем підземним третього розряду з повним робочим днем під землею у ВП шахта "Тошківська" ДП "Первомайськвугілля" підстава: наказ №26п від 20.01.2016;

№26 - за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 підстава: наказ №83 від 28.02.2013;

№27 присвоєно четвертий розряд електрослюсаря підземного із повним робочим днем під землею підстава: наказ №97п від 20.02.2017;

№28 - за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 підстава: наказ №72 від 23.02.2018;

№29 - за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 підстава: наказ №387 від 16.12.2020;

№30 15.05.2022 звільнений згідно з п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін наказ №1/15-05п від 15.05.2022.

Згідно з довідкою відокремленого підрозділу "Шахтоуправління Першотравенське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про підтвердежння наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.12.2023 №592, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно працює у період з 16.05.2022 (наказ від 12.05.2022 №933-к) по теперішній час за професією електрослюсар підземний дільниці конвеєрного транспорту з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 (постанова КМУ №461 від 24.06.2016) (а.с.30).

У цій же довідці зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з 16.05.2022 по 29.12.2023 становить 1 рік 6 місяців 24 дні.

Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_3 від 14.06.1993, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на дійсну військову службу 15.06.1993, демобілізований в запас 10.12.1994 (а.а.с.27-29).

У цьому ж військовому квитку зазначено, що основна цивільна спеціальність ОСОБА_1 електрослюсар підземний, машиніст підземних установок.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону №1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягай встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №1058-ІV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Відповідно до ст.56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, при цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно із ст.62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок №22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються до органу Пенсійного фонду України.

Згідно з пп.5 п.2.1 розд.ІІ Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону).

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення трудового стажуіншими документами виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як встановлено судом, записи у трудовій книжці позивача про періоди роботи, що зараховуються пільгового стажу за посадами згідно з Постановою №202, виконані відповідно до правил ведення трудових книжок, містять дати та номери наказів. При цьому, ці періоди частково зараховані відповідачем до страхового та пільгового стажу за Списком №1.

Відтак, трудовою книжкою позивача підтверджуються періоди роботи позивача, які не враховані відповідачем до пільгового стажу, на посадах, що передбачені Постановою №202, а саме: з 27.03.1993 до 02.06.1993 - машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею у ВП шахта "Тошківська" Виробничого об`єднання "Первомайськвугілля", з 16.01.1995 до 19.06.1999 - машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею на шахті "Тошківська" Виробничого об`єднання "Первомайськвугілля"; з 15.10.1999 до 31.12.2001 - електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею в СП шахта "Тошківська" ДП "Первомайськвугілля"; з 14.09.2013 до 15.05.2022 - електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею у ВП шахта "Тошківська" ДП "Первомайськвугілля".

При цьому, суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність відповідних уточнюючих довідок роботодавця, оскільки чинним законодавством (Законом №1058-ІV, Законом №1788-XII, Порядком №637, Порядком №22-1) не передбачено необхідність підтвердження пільгового трудового стажу за посадами, визначеними Постановою №202, уточнюючою довідкою підприємства, установи чи організації.

Водночас, пільговий стаж роботи позивача у період з 16.05.2022 до 29.12.2023 підтверджується довідкою відокремленого підрозділу "Шахтоуправління Першотравенське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.12.2023 №592.

Відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача відповідні періоди роботи у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків згідно з даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За визначенням ст.1 Закону №1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із ст.20 Закону №1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.106 Закону №1058-ІV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, за змістом наведених норм, обов`язок із сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Ці ж норми кореспондуються із нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI.

Факт ненадходження відрахувань із заробітної плати позивача до Пенсійного фонду України за спірні періоди, за відсутності вини позивача, не є підставою для відмови у зарахуванні відповідних періодів до стажу роботи.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства за страховими внесками не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження строкової військової служби, суд зазначає таке.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Аналогічні положення містить ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ, згідно з якою військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що на момент призову на строкову військову службу позивач працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею), період проходження позивачем строкової військової служби з 15.06.1993 до 10.12.1994 підлягає зарахуванню саме до пільгового стажу.

Що стосується зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання, суд зазначає таке.

Статтею 18 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998 №103/98-ВР (далі - Закон №103/98-ВР) визначеноё що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать, зокрема інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне навчання).

Отже, училище, у якому позивач навчався у спірний період, належить до закладів професійної (професійно-технічної) освіти.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону №103/98-ВР, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, вказана норма передбачає, що обумовлений стаж навчання може бути зараховано не лише до загального трудового стажу, а й до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників. А умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.

Судом встановлено, що позивач після закінчення навчання в ПТУ №83 Ворошиловоградської області працевлаштувався машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею у строк, що не перевищує 3 місяців.

При цьому, даними трудової книжки та військового квитка у сукупності підтверджується факт навчання позивача у ПТУ №83 Ворошиловоградської області за професією "Електрослюсар підземний. Машиніст підземних установок".

Тобто, позивач працевлаштувався після навчання саме за набутою професією.

Отже, позивач має право на зарахування періоду навчання у професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1989 до 08.02.1993 до пільгового стажу.

Заперечуючи таке право позивача, відповідач вказує на невідповідність запису у трудовій книжці вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, чинної на дату внесення записів, зокрема, на відсутність дати видачі диплому в записі трудової книжки, а також на відсутність оригіналу диплому.

За приписами пп.б) п.2.19 розд.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), чинної на момент внесення запису про навчання до трудової книжки позивача, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів записи про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо).

Дійсно, запис №1 трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 щодо навчання у ПТУ №83 Ворошиловоградської області містить серію та номер диплома, проте не вказано дати цього документа про освіту.

Суд вважає, що зазначена обставина не є обґрунтованою та безумовною підставою для відмови у зарахуванні періоду навчання до пільгового стажу позивача та свідчить про надмірний формалізм відповідача під час оцінки поданих позивачем документів.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації,

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відтак, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права. При цьому, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо заповнення такої. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий висновок суду узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 21.02.2018 (справа №687/975/17), від 23.04.2019 (справа №593/1452/16-а), від 30.09.2021 (справа №300/860/17).

Крім того, суд бере до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві про те, що надати оригінал диплома можливість відсутня у зв`язку із його знищенням російськими окупантами при наступі на смт.Тошківку Луганської області, де проживав позивач.

Позивач також зазначає, що дублікат диплома отримати не можливо, оскільки навчальний заклад розташовувався у Луганській області, а тому архіви залишилися на тимчасово окупованій території.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача за Постановою №202 такі періоди навчання, служби та роботи: з 01.09.1989 до 08.02.1993 навчання в ПТУ №83 Ворошиловоградської області, з 27.03.1993 до 02.06.1993 - машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею у ВП шахта "Тошківська" Виробничого об`єднання "Первомайськвугілля", з 15.06.1993 до 10.12.1994 - строкова військова служба, з 16.01.1995 до 19.06.1999 - машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею на шахті "Тошківська" Виробничого об`єднання "Первомайськвугілля"; з 15.10.1999 до 31.12.2001 - електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею в СП шахта "Тошківська" ДП "Первомайськвугілля"; з 14.09.2013 до 15.05.2022 - електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею у ВП шахта "Тошківська" ДП "Первомайськвугілля", з 16.05.2022 до 29.12.2023 електрослюсар підземний дільниці конвеєрного транспорту ВП "Шахтоуправління Першотравенське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Відтак, позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення.

Що ж стосується періоду роботи з 30.12.2023 до 03.02.2024, про який позивач просить у позовній заяві, суд зазначає, що такий не підтверджений жодними доказами, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії 27.02.2024 №46 є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком суд зазначає таке.

Частиною третьою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за незалежно від віку мають, зокрема, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

За наслідками розгляду цієї справи судом визнано за позивачем право на зарахування до пільгового стажу за Постановою №202 відповідних періодів роботи, навчання та служби.

Проте, суд звертає увагу, що повноважним органом для обрахунку та призначення пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого й належить розгляд документів. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати документи, яким не надана оцінка, встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії за умови, що таких дій не вчинив відповідач.

Отже, вимога щодо зобов`язання призначити пенсію позивачу за встановлених обставин є передчасною.

Враховуючи наведене, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком із врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

При цьому, розглядаючи повторно заяву позивача про призначення пенсії, відповідач зобов`язаний дотримуватися вимог п.4.1 Порядку №22-1 в частині повідомлення позивача про необхідність надання додаткових документів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З огляду на викладене, позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС України).

Оскільки позов містив одну вимогу немайнового характеру, яка хоча і частково, але підлягає задоволенню, то розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд встановлено, що у позовній заяві ОСОБА_1 фактично було заявлено одну вимогу немайнового характеру. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20грн, що підтверджується квитанцією від 22.03.2024 №Z5LE-RDB1-8L3E (а.с.58).

З огляду на викладене, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20грн.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.3 ст.134 КАС України, для цілей судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають сплаті в порядку компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких належать, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Підстави та порядок укладення договору про надання правової допомоги, а також порядок обчислення гонорару врегульовано розділом ІV Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VІ (далі - Закон №5076-VІ).

Зокрема, ст.30 Закону №5076-VІ передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Під час встановлення розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що правову допомогу позивачу у цій справі надавав адвокат Галкін Вячеслав Леонідович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.03.2023 серії ІФ №001947) згідно з ордером від 14.03.2024 серії АТ №1060519 (а.с.50).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було долучено до позовної заяви договір про надання правничої допомоги від 29.01.2024 №21, акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.03.2024 №1, від 13.04.2024 №2, від 15.05.2024 №3, від 18.05.2024 №4, рахунок від 29.01.2024 №000033, квитанцію до прибуткового касового ордера від 29.01.2024 №33 на суму 6000,00грн (а.а.с.44-49, 68, 93, 103).

Загальна сума гонорару адвоката згідно із наданими документами становить 6000,00грн.

Актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) зафіксовано надання позивачу адвокатом таких послуг: надання попередньої правничої консультації 1год., надання правової допомоги з формування пакету документів та заяви про призначення пенсії засобами веб порталу ПФУ 1год., складення та направлення адвокатського запиту щодо результатів розгляду заяви про призначення пенсії 1год., юридична консультація клієнта стосовно правомірності відмови у пенсії 1год., складення та направлення до суду позовної заяви 5год., складення клопотання про розгляд справи за наявними у справі матеріалами та кваліфікацію неподання відзиву відповідачем як визнання позову 1год., складення клопотання про повернення відзиву відповідача 1год., складення заперечення на клопотання про поновлення/продовження строку подання відзиву 1год.

Визначаючи суму, що належать до відшкодування позивачу, суд застосовує критерій реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення її дійсності та необхідності), а також критерій розумності розміру цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме ці критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи компенсацію судових витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у п.268 рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (East/West Alliance Limited v. Ukraine) від 23 січня 2014 року (заява №19336/04) Європейський суд зазначив: "Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999).

За позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19), при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Також, суд зважає на характер та предмет позову, а також на ту обставину, що надання попередньої правничої консультації та правової допомоги з формування пакету документів і заяви про призначення пенсії засобами веб порталу ПФУ не належить до професійної правничої допомоги у розумінні ст.134 КАС України.

Таким чином, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, кількості поданих позивачем доказів, обсягу обставин, що підлягали доказуванню, суд вважає за необхідне зменшити суму судових витрат на правничу допомогу.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суд стягує судові витрати на правничу допомогу у сумі 4900,00грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 27.02.2024 №46 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", такі періоди навчання, служби та роботи: з 01.09.1989 до 08.02.1993 навчання в ПТУ №83 Ворошиловоградської області, з 27.03.1993 до 02.06.1993 - машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею у ВП шахта "Тошківська" Виробничого об`єднання "Первомайськвугілля", з 15.06.1993 до 10.12.1994 - строкова військова служба, з 16.01.1995 до 19.06.1999 - машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею на шахті "Тошківська" Виробничого об`єднання "Первомайськвугілля", з 15.10.1999 до 31.12.2001 - електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею в СП шахта "Тошківська" ДП "Первомайськвугілля", з 14.09.2013 до 15.05.2022 - електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею у ВП шахта "Тошківська" ДП "Первомайськвугілля", з 16.05.2022 до 29.12.2023 електрослюсар підземний дільниці конвеєрного транспорту ВП "Шахтоуправління Першотравенське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви від 03.02.2024, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати на правничу допомогу в сумі 4900,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Олександра Борисенка, буд.7, м.Рівне, Рівненська область, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 21084076).

Рішення складено 29 грудня 2025 року.

Суддя О.М. Дудар