Справа № 357/16786/25
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/581/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. , розглянувши у порядку письмового провадження, в м.Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року адвокат Герасимова Т.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом та просила суд поновити строк на оскарження постанови № БЦРТЦК/3/448 від 19.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн., визнати протиправною та скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, вирішити питання відшкодування судових витрат по справі.

І. Стислий виклад позицій сторін.

В обґрунтування заяви про поновлення строку на оскарження позивач посилається на те, що оскаржувану постанову він отримав лише 23.09.2025, особисто під підпис, та звернувся до суду з даним позовом 02.10.2025 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта».

Позов обґрунтований тим, що 19.09.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом № БЦРТЦК №3/82 про порушення ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 26.08.2025, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та установлено, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за ведення військового обліку в Медвинській громаді, в особливий період, порушив вимоги абз. 5 п. 34 та абз. 5 п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач зазначає, що з вказаною постановою № БЦРТЦК/3/448 він не погоджується, вважає притягнення його до адміністративної відповідальності протиправним. В оскаржуваній постанові вказано, що позивач порушив вимоги абз. 5 п. 34 та абз. 5 п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487. Однак, наведені порушення є відмінними від порушень зазначених у протоколі, де позивачу інкриміновано порушення абз. 6 п. 13 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, оскільки цей пункт стосується «керівників підприємств, установ, організацій», а не органів місцевого самоврядування, а тим більше голів сільських рад. Також, позивач звертає увагу, що у протоколі зазначено, що Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, однак це не відповідає дійсності, адже Порядок затверджений постановою від 16 травня 2024 р. № 560.

Крім того, станом на час винесення оскаржуваної постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачем було здійснено оповіщення всіх військовозобов`язаних Медвинської територіальної громади, які були зазначені у поданнях ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.06.2025 № 3/1812, від 30.06.2025 № 3/1843, від 23.07.2025 № 3/2073 та від 30.07.2025 № 3/2143.

При цьому, позивач зазначає, що йому не доводили до відома мобілізаційне завдання та необхідність його виконання у відсотках, та не зважаючи на це, позивач на виконання розпоряджень відповідача вживав всі можливі дії задля їх виконання у межах наданих повноважень, які передбачені ст. 18 Закону № 3543.

Відповідач не подав відзив, ні в який спосіб не повідомив свою позицію в даній справі.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2025 головуючим суддею визначено Ярмолу О.Я.

Ухвалою судді від 23.10.2025р. відкрито провадження у даній справі, повідомлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 28.10.2025, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке було повернуто суду 03.11.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, приходить до наступного.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом просив поновити строк звернення до суду, оскільки про наявність Постанови № БЦРТЦК/3/448 від 19.09.2025, він дізнався лише 23.09.2025, отримавши дану постанову особисто під підпис, а з даним позовом звернувся до суду 02.10.2025, про що свідчать матеріали справи. Надана копія оскаржуваної постанови не містить відміток про її вручення позивачу в день складання, чи направлення цієї постанови поштою. Відповідач не спростував наведених позивачем обставин щодо дати вручення постанови.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, положення ст. 121, 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд вважає, що у позивача наявні поважні причини пропуску 10-денного строку звернення до суду з даним позовом, оскільки відсутні докази повідомлення позивача про розгляд справи та вручення йому Постанови № БЦРТЦК/3/448 від 19.09.2025 в інший період часу, ніж вказує сам позивач, а тому підлягає поновленню процесуальний строк на оскарженя рішення суб`єкта владних повноважень.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Встановлено, що 26.08.2025 року старшим офіцером ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 було складено протокол серія № 3/82 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за ведення військового обліку в Медвинській громаді, в особливий період не виконав вимоги розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.06.2025 № 3/1812, від 30.06.2025 № 3/1843, від 23.07.2025 № 3/2073 та від 30.07.2025 № 3/2143, а саме не забезпечив виконання мобілізаційного завдання ІНФОРМАЦІЯ_6 та прибуття військовозобов`язаних не менше 60% від поставленого завдання, порушивши вимоги абз. 6 п. 13 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

19.09.2025 року за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову № БЦРТЦК/3/448 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що на підставі протоколу, серії БЦРТЦК №1590 від 21.05.2025 ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за ведення військового обліку в Медвинській громаді, в особливий період не виконав вимоги розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.06.2025 № 3/1812, від 30.06.2025 № 3/1843, від 23.07.2025 № 3/2073 та від 30.07.2025 № 3/2143, а саме не забезпечив виконання мобілізаційного завдання ІНФОРМАЦІЯ_6 та прибуття військовозобов`язаних не менше 60% від поставленого завдання, порушивши вимоги абз. 5 п. 34 та абз. 5 п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Отже, позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн.

Згідно наданих матеріаплів справи вбачається, що на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.06.2025 № 3/1812, того ж дня на ім`я начальника відділу цивільного захисту населення, мобілізаційної роботи та господарського забезпечення було видане Доручення сільського голови № 11/1/02.1-19 відповідно до якого уповноважена особа, ОСОБА_5 має здійснити оповіщення військовозобов`язаних за наданим списком (21 особи) про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 та забезпечити їх прибуття. Так, ОСОБА_6 було проведено оповіщено військовозобов`язаних та вручено особисто 4 повістки і складено 17 актів, забезпечено прибуття військовозобов`язаних, про що Позивач проінформував начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 21.07.2025 та 24.07.2025, зокрема про кількість відправлених листів з повістками, кількість вручених та кількість повернутих листів, кількість складених актів.

Також, на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.06.2025 № 3/1843, того ж дня на ім`я начальника відділу цивільного захисту населення, мобілізаційної роботи та господарського забезпечення було видане Доручення сільського голови № 12/1/02.1-19 відповідно до якого ОСОБА_5 має здійснити оповіщення військовозобов`язаних за наданим списком (68 осіб) про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 та забезпечити їх прибуття. Так, ОСОБА_6 було проведено оповіщення військовозобов`язаних та вручено особисто 18 повісток, складено 50 актів, забезпечено прибуття військовозобов`язаних, про що Позивач проінформував начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 07.07.2025, 21.07.2025, 24.07.2025 та 04.08.2025, зокрема про кількість відправлених листів з повістками, кількість вручених та кількість повернутих листів, кількість складених актів.

На виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.07.2025 № 3/2073, того ж дня на ім`я начальника відділу цивільного захисту населення, мобілізаційної роботи та господарського забезпечення було видане Доручення сільського голови № 17/1/02.1-19, відповідно до якого ОСОБА_7 має здійснити оповіщення військовозобов`язаних за наданим списком про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 та забезпечити їх прибуття. Так, ОСОБА_6 було проведено оповіщення військовозобов`язаних та вручено особисто 1 повістку та складено 2 акти, забезпечено прибуття військовозобов`язаних, про що Позивач проінформував начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 20.08.2025, зокрема, про кількість відправлених листів з повістками, кількість вручених та кількість повернутих листів, кількість складених актів.

На виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.07.2025 № 3/2143, того ж дня на ім`я начальника відділу цивільного захисту населення, мобілізаційної роботи та господарського забезпечення було видане Доручення сільського голови № 18/1/02.1-19 відповідно до якого ОСОБА_7 має здійснити оповіщення військовозобов`язаних за наданим списком (2 особи) про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 та забезпечити їх прибуття. Так, ОСОБА_6 було проведено оповіщення військовозобов`язаних та складено 2 акти, про що Позивач проінформував начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 04.09.2025.

ІV. Норми права, які застосував суд.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Предметом оскарження у даній справі, є постанова РТЦК про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період. Вказана норма є бланкетною та відсилає до інших норм законодавства.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України.

Відповідно до пп.3, 7, 8 п. 24 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі по тексту Порядок), з метою забезпечення персонально-первинного військового обліку виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють:

3) виявлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, що обслуговується виконавчими органами сільської, селищної, міської ради, і не перебувають в них на персонально-первинному військовому обліку, направлення таких громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік, взяття призовників, військовозобов`язаних та резервістів на персонально-первинний військовий облік;

7) оповіщення на вимогу відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки і забезпечення їх своєчасного прибуття;

8) взаємодію з відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, органами СБУ, підрозділами Служби зовнішньої розвідки щодо здійснення спільних заходів в галузі оборонної роботи, строків та способів звіряння даних карток первинного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - картки первинного обліку), внесення відповідних змін до них, а також щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

Згідно п.34 Порядку з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють:

оповіщення на вимогу районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки і забезпечення їх своєчасного прибуття.

Згідно п.47 Порядку у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 13) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю);

письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.

Отже указаними нормами передбачений обов`язок органів місцевого самоврядування у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснювати оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та забезпечувати здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 займає посаду голови Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Як убачається зі змісту протоколу, постанови та матеріалів справи ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з тим, що він неналежним чином виконав розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.06.2025 № 3/1812, від 30.06.2025 № 3/1843, від 23.07.2025 № 3/2073 та від 30.07.2025 № 3/2143, а саме не забезпечив виконання мобілізаційного завдання ІНФОРМАЦІЯ_6 та прибуття військовозобов`язаних не менше 60% від поставленого завдання, щодо здійснення оповіщення військовозобов`язаних та їх виклику до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому, суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові відповідач посилається на протокол (серії БЦРТЦК №1590 від 21.05.2025), тобто протокол про адмінправопорушення було складено до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.06.2025 № 3/1812, від 30.06.2025 № 3/1843, від 23.07.2025 № 3/2073 та від 30.07.2025 № 3/2143, про зобов`язання позивача забезпечити виконання мобілізаційного завдання ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо прибуття військовозобов`язаних.

З наданих позивачем до суду доказів вбачається, що станом на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови, позивач виконав указані розпорядження та надіслав результати оповіщення про виклик військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_5 . До позовної заяви долучено відповідні листи адресовані начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 на виконання указаних розпоряджень від 24.06.2025 № 3/1812, від 30.06.2025 № 3/1843, від 23.07.2025 № 3/2073 та від 30.07.2025 № 3/2143, щодо здійснення оповіщення військовозобов`язаних, у кожному з таких листів детально викладено відомості щодо військовозобов`язаних ( зокрема про причини їх відсутності та неможливості їх оповіщення), і у якості додатків до даних листів зазначено наявність актів на відповідній кількості аркушах.

Отже, з огляду на відсутність належних доказів допущення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки ні в оскаржуваній постанові, ні у протоколі про адміністративне правопорушення (з іншою датою), відповідачем не висловлена жодна оцінка Актам, що подавав позивач на виконання вищевказаного розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає, що відповідач взагалі не обгрунтував свого рішення про визнання винним позивача за ч.3 ст. 210-1 КупАП.

Суд звертає увагу, що саме на відповідача покладено обов`язок доводити правомірність своїх дій, та належно підтвердити/довести неналежне виконання ОСОБА_1 розпоряджень від 24.06.2025 № 3/1812, від 30.06.2025 № 3/1843, від 23.07.2025 № 3/2073 та від 30.07.2025 № 3/2143.

Відповідач суду не довів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, в належний спосіб не спростував позиції та доказів сторони позивача, тоді як позивач надав суду докази на спростування доводів відповідача, відображених в оскаржуваній постанові про допущення ОСОБА_1 порушень законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а, в якій зазначено, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, будь-яких доказів в спростування позиції позивача не надав, не скористався своїм правом надати відзив на позов у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, а саме, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено, а позицію позивача не спростовано.

Аналізуючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а в матеріалах справи відсутня належна доказова база, яка б об`єктивно підтверджувала факт порушення позивачем приписів ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню, із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 44, 69, 77, 90, 124, 126, 132, 139, 159, 171, 205, 242, 268, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати Постанову № БЦРТЦК/3/448 від 19.09.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_8 , якою було притягнуто ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністратвиної відповідальності у вигляді штрафу - 34 000 грн. за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення виготовлено та підписано 29.12.2025 року.

СуддяО. Я. Ярмола