Справа № 751/9517/25
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/9517/25
Провадження №2-а/751/211/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

за участю секретаря Решетник В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департамент патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ЕНА №06093328 від 05.11.2025 року

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом про скасування постанови серії ЕНА №06093328 від 05.11.2025 року, винесену інспектором патрульної поліції за ч.2 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі.

Позов обґрунтовує тим, що 05.11.2025 інспектором патрульної поліції було винесено постанову серії ЕНА06093328 від 05.11.2025 за ч.2 ст. 122 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за нібито керування транспортним засобом ЗАЗ 110558-42 номерні знаки НОМЕР_1 без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

З даною постановою позивач не погоджується, зазначає, що 05.11.2025 під час руху при виїзді з парковки від магазину «АТБ» автомобіль був з увімкненими фарами, оскільки вже була темна пора доби, зазначає, що має 20 років водійського стажу і вже рефлекторно налагоджені такі дії, окрім під час спілкування з працівниками поліції позивачу було продемонстровано відеозапис із мобільного телефону інспектора. Також зазначає, що йому не повідомили, з якого саме технічного засобу цей відеозапис отримано і не надали жодного підтвердження його автентичності.

Крім того, як зазначає позивач, на продемонстрованому відео чітко видно, що ближнє світло фар його автомобіля було увімкнене під час руху. Отже, відсутній сам факт правопорушення. Постанову позивач не підписував і не отримував на руки. Лише згодом виявив її у за стосунку «Дія». На прохання позивача, йому не надали копію або скріншот відеозапису, який підтверджує факт увімкнених фар, чим обмежили право на захист, гарантоване ст.. 268 КУпАП, постанова винесена без належного з`ясування обставин справи та без об`єктивного дослідження доказів, що є порушенням вимог ст. 280 КУпАП. Просив врахувати йог статус та специфіку проходження служби, оскільки є військовослужбовцем Збройних Сил України, учасником бойових дій. Зазначає, що правопорушення, яке йоому намагаються інкримінувати, вважає малозначним, не спричинило жодних негативних наслідків і не становить суспільної небезпеки і згідно ст.. 22 КУпАП вважає, що така особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.11.2025 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, залучено до участі в справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції України.

02.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідачів надійшов відзив на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6093328 від 05.11.2025 залишити без змін. Зазначають, що 05.11.2025 о 23 год 05 хв в місті Чернігів, по вул. Тероборони, 21, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 110558-42, номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1 а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Зазначають, що нормами національного законодавства та ст.32 Венської конвенції про дорожній рух передбачено обов`язок водія в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги увімкнути на транспортному засобі, що рухається, фари ближнього (дальнього) світла або протитуманні фари. Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» дозволяє поліцейському використовувати інформацію, отриману, зокрема із відеотехніки з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, в тому числі відеозаписи отримані із відео реєстратора поліцейського. В пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено: запис п/в (портативний відео реєстратор) № 472728, 473611, запис з відео реєстратора Аспірінг, що є технічними засобами за допомогою яких було здійснено фіксацію вчинення адміністративного правопорушення. Із долученого відеозапису вбачається, що транспортний засіб ЗАЗ 110558-42, номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з парковки магазину АТБ рухався в темну пору без увімкненого ближнього (дальнє) світло фар, які в подальшому були увімкнені після того, як водій побачив службове авто поліцейських. Поліцейськими був зупинений транспортний засіб під керуванням позивача ОСОБА_1 та повідомлено суть вчиненого порушення правил дорожнього руху. Під час спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , останній зазначив, що «Я виїхав на дорогу, включив світло… ну дальше…ну забувся…ну так і шо?», чим підтверджував факт вчинення адміністративного правопорушення.

Вказують, що 05.11.2025 при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів відносно позивача вимоги чинного законодавства, поліцейським витримані, всі обставини з`ясовані, а тому оскаржувана постанова відповідає встановленій формі. Надано відеозапис з відеореєстратора.

05.12.2025 Через систему «Електронний суд» позивачем подано відповідь на відзив.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, встановив наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч. 2 ст. 3 Конституції України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Судом встановлено, що 05.11.2025 поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, молодшим лейтенантом поліції Справцевим М.О., винесено постанову серії ЕНА №6093328 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, за порушення п.19.1 а ПДР і накладено штраф у розмірі 510 грн.

Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, копія якої була вручена позивачеві після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 05.11.2025 о 23 год 05 хв в місті Чернігові, вул. Тероборони, 21, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 110558-42, номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1 а ПДР - порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору в умовах недостатньої видимості, тунелях.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 19.1 а) ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені світлові пристрої зокрема, на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до розділу 1 ПДР «Терміни, що наведені у цих Правилах», темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця; недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо (п.1.10).

Згідно ст.32 Віденської конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, в період між настанням темряви і світанком, а також у будь-яких інших умовах, коли видимість недостатня, наприклад, внаслідок туману, снігопаду, сильного дощу, на рухомому механічному транспортному засобі повинні бути ввімкнені фонарі дальнього або ближнього світла.

Аналіз вказаних положень свідчить про те, що законодавець чітко визначив умови руху в темну пору доби та передбачив безальтернативне правило, що на всіх механічних транспортних засобах, що рухаються має бути увімкнене саме ближнє (дальнє) світло фар.

У свою чергу, ввімкнення габаритних вогнів в темну пору доби не є виконанням вказаних положень чинного законодавства, тому, що це, з одного боку, не забезпечує водієві достатню видимість, а з другого - не дозволяє іншим водіям прийняти правильне рішення про розвиток ситуації на дорозі.

Вказана заборона спрямована на посилення безпеки руху та запобіганню виникненню аварійних ситуації, оскільки рух транспортного засобу в умовах недостатньої видимості без ввімкнення зазначених світлових пристроїв створює небезпеку, як для водія, так і для інших учасників дорожнього руху.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регламентовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною другою статті 121, частиною другою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Згідно з ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис події, зроблений 05.11.2025 за допомогою портативних відеореєстраторів №472728, 473611, запис з відео реєстратора Аспірінг, що були надані представником відповідача до відзиву на позов, який є достовірним доказом.

За результатами перегляду зазначеного відеозапису встановлено, що 05.11.2025 позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110558-42, номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби, рухався з увімкненим дальнім світлом без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 19.1. Правил дорожнього руху України. При цьому, позивач на відео сам зазначив : «Я виїхав на дорогу, включив світло… ну дальше…ну забувся…ну так і шо?», чим підтверджував факт вчинення адміністративного правопорушення.

Вказане підтверджується і за наслідками візуального порівняння транспортного засобу яким керував позивач з транспортними засобами, які також рухались в цей час по смузі із дотриманням приписів п. 19.1. Правил дорожнього руху України.

З дослідженого відеозапису вбачається, що поліцейським була дотримана передбачена КУпАП процедура розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності: повідомлено про суть вчиненого ним правопорушення; роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; ознайомлено з доказами, оголошено про прийняте рішення.

Отже, факт адміністративного правопорушення був доведений відповідачем належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП про порушення позивачем пункту 19.1 (а) Правил дорожнього руху.

Отже, постанова серії ЕНА №6093328 від 05.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесена поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, молодшим лейтенантом поліції Справцевим М.О. в межах своїх повноважень, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами по справі.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підстави для скасування постанови серії ЕНА №6093328 від 05.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департамент патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ЕНА №06093328 від 05.11.2025 року відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66 м. Чернігів, );

Департамент патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд.3 м. Київ, 03048, ).

Суддя Ю.К. Овсієнко