Справа № 580/4318/23
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення дії оскаржуваних судових рішень

29 грудня 2025 року

м. Київ

справа №580/4318/23

адміністративне провадження №К/990/45601/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., розглянувши заяву Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі за позовом Приватного підприємства «Надія» до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації про визнання нечинним наказу в частині та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Приватного підприємства «Крупське» до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації про визнання нечинним наказу в частині,

У С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Надія» звернулося до суду з позовом до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, в якому просило:

- визнати протиправним та нечинним наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 №10/03-21 «Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури» в частині пунктів Додатку до наказу від 23.11.2010 №10/03-21: пункт 1 - житловий будинок пристава Табачникова, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 2; пункт 4 - казино Лисака, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 14; пункт 20 - житловий будинок, м. Черкаси, вул. Гоголя, 207; пункт 21 - житловий будинок, м. Черкаси, вул. Гоголя, 211; пункт 40 - житловий будинок, м. Черкаси, Замковий узвіз, 1; пункт 87 - житловий будинок, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 189; пункт 105 - будинок управителя махорочної фабрики Теплицького, модерн, м. Черкаси, бул. Шевченка, 194.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Приватне підприємство «Крупське» також звернулось до суду з позовом до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, в якому просило:

- визнати протиправним та нечинним наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11. 2010 №10/03-21 «Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури» в частині пункту 4 Додатку до наказу від 23.11.2010 №10/03-21 - казино Лисака, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 14.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17.11.2023:

- адміністративний позов Приватного підприємства «Надія» задоволено частково. Визнано протиправним та нечинним наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11. 2010 № 10/03-21 «Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури» в частині пунктів Додатку до наказу від 23.11.2010 №10/03-21: пункт 1 - житловий будинок пристава Табачникова, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 2; пункт 20 - житловий будинок, м. Черкаси, вул. Гоголя, 207; пункт 21 - житловий будинок, м. Черкаси, вул. Гоголя, 211; пункт 40 - житловий будинок, м. Черкаси, Замковий узвіз, 1; пункт 87 - житловий будинок, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 189. В іншій частині позовних вимог відмовлено;

- адміністративний позов третьої особи Приватного підприємства «Крупське» задоволено повністю. Визнано протиправним та нечинним наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11. 2010 №10/03-21 «Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури» в частині пункту 4 Додатку до наказу від 23.11.2010 №10/03-21 - казино Лисака, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 14.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 змінено в мотивувальній частині. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.09.2024 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

За наслідками нового розгляду справи рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 позов Приватного підприємства «Надія» до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації та Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації про визнання нечинним наказу в частині задоволено частково:

- визнано протиправним та нечинним наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 №10/03-21 «Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури» в частині пунктів Додатку до наказу від 23.11.2010 №10/03-21: пункт 20 - житловий будинок, м. Черкаси, вул. Гоголя, 207; пункт 21 - житловий будинок, м. Черкаси, вул. Гоголя, 211. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та нечинним наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 №10/03-21 «Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури» в частині пунктів Додатку до наказу від 23.11.2010 №10/03-21: пункт 1 - житловий будинок пристава Табачникова, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 2; пункт 40 - житловий будинок, м. Черкаси, Замковий узвіз, 1; пункт 87 - житловий будинок, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 189; визнання протиправним та нечинним наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 №10/03-21 «Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури» в частині пункту 4 Додатку до наказу Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 №10/03-21 - казино Лисака, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 14. Прийнято нову постанову в цій частині, якою позов Приватного підприємства «Надія» до Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Приватного підприємства «Крупське» до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації та Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації задоволено. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації 06.11.2025 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 01.12.2025 відкрито касаційне провадження у справі.

До Верховного Суду надійшла заява Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації про зупинення дії рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №580/4318/23.

Заява про зупинення дії оскаржуваних судових рішень мотивована тим, що адміністративна справа №580/4318/23 становить значний суспільний інтерес, оскільки інформація про виявлені об`єкти культурної спадщини неодноразово висвітлювалися в засобах масової інформації, вказується що були встановлені непоодинокі факти руйнувань об`єктів культурної спадщини за адресами: вул. Б. Вишневецького, 2, вул. Б. Вишневецького, 14, вул. Гоголя, 211 в м. Черкасах. При цьому, у заяві вказано, що власниками багаторазово здійснювалися дії з метою руйнації унікальних об`єктів культурної спадщини, на підтвердження чого скаржник додає фото. Також вказує, що у разі не зупинення дії оскаржуваних судових рішень об`єкти культурної спадщини можуть бути демонтовані або знесені.

Вирішуючи заявлене клопотання скаржника, суддя-доповідач виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи.

Згідно з частинами 1,2 статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частина 2 статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України).

Верховний Суд зауважує, що розгляд питання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з ухваленням оскаржуваних судових рішень.

В свою чергу, для зупинення дії оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для ухвалення зазначеного процесуального рішення. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Як випливає із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень спірні правовідносини виникли щодо визнання протиправним та нечинним наказу від 23.11.2010 №10/03-21 «Про затвердження переліку щойно виявлених пам`яток архітектури» до якого включено об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у приватній власності позивача та третьої особи.

Слід зауважити, що спори, які виникають у сфері охорони культурної спадщини, стосуються захисту суспільного (публічного) інтересу, який протиставляється приватному праву, гарантованому статтею 42 Конституції України, на здійснення підприємницької діяльності, незабороненої законом, та виражається у збереженні та охоронні історико-культурної спадщини світового, загальнонаціонального або місцевого значення.

Охорона культурної спадщини, яка є предметом розгляду у цій справі, є важливим напрямом політики держави, від здійснення якої безпосередньо залежить можливість сталого розвитку суспільства, держави та кожного індивіда. Збереження об`єктів культурної спадщини здійснюється задля можливості їх використання у суспільному житті в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь та є пріоритетним конституційним завданням держави.

Важливість забезпечення особливої охорони нерухомих об`єктів культурної спадщини та пріоритетності цього завдання для держави України неодноразово підкреслювались у правозастосовчій практиці Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21.

У цій постанові Великої Палати Верховного Суду (пункти 117 - 130) наводились мотиви про те, що нерухомі об`єкти культурної спадщини, на відміну від іншого нерухомого майна, мають особливу правову природу. Такі об`єкти мають певні характерні властивості, з огляду на які вони мають цінність не тільки як нерухоме майно («матеріальну» цінність), а набувають історико-культурну цінність («нематеріальну», ідеологічну цінність).

Така «нематеріальна» цінність культурної спадщини не з`являється одразу після побудови нерухомого майна. Вона формується десятиліттями та століттями, оскільки суспільство може лише успадкувати її від попередніх поколінь.

Тому руйнування нерухомого об`єкта культурної спадщини завдає шкоди не лише його власнику або володільцю (які втратять внаслідок цього нерухоме майно), а і суспільству в цілому (оскільки разом із нерухомим майном буде безповоротно втрачено його «нематеріальну» історико-культурну цінність, що формувалась протягом поколінь).

Враховуючи наведене вище, Верховний Суд зазначає про наявність у цій справі підстав, що можуть призвести до допущення порушень прав, свобод та законних інтересів учасників справи в разі нездійснення судом зупинення дії оскаржуваних судових рішень.

Отже, дослідивши подану відповідачем заяву, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність зупинити дію рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025.

Керуючись статтями 248, 340, 370, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації про зупинення дії рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №580/4318/23 задовольнити.

Зупинити дію рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №580/4318/23 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя Н.В. Коваленко