Справа № 674/1045/25
Суддя: Шафікова Ю. Е.
Дата ухвалення: 2025-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 674/1045/25
Провадження № 2-а/674/49/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Наталюка Н.М.,

представника відповідача Дідури І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4930197 від 09.06.2025 року та закриття провадження у справі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА №4930197 від 09.06.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та закриття провадження у справі та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуваною постановою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за наступних обставин: 09.06.2025 о 13:04:58 год. вс.Залісці по вул. Дачній Кам`янець-Подільського району Хмельницькій області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1.а. ПДР керування ТЗ особою позбавленою права керування ТЗ. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Однак, ОСОБА_1 09.06.2025 не керував транспортним засобом.

Відповідну постанову від 09.06.2025 року позивач отримав без розгляду адміністративної справи від поліцейського, останнім днем оскарження відповідної постанови є 19.06.2025 року. Від підпису у постанові позивач відмовився оскільки її не визнав, і повідомляв поліцейському, що вважає постанову незаконною і безпідставною. Тому вважаю, що дана постанова є незаконною, винесеною без повного, об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, працівниками поліції не досліджено жодних доказів, які б підтверджували наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність у вчиненні правопорушення.

Більше того, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Позивача не попереджали про проведення відеофіксації.

Ухвалою судді від 23 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено справу до судового розгляду та витребувано матеріали розгляду справи відносно ОСОБА_1

30 червня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити у задоволенні позову та надано докази відео фіксації події. В обгрунтування відзиву вказують, що під час патрулювання та виконання службових обов`язків 09.06.2025 близько 13 год. 05 хв. інспектором взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Махніцьким Б.О., було виявлено, що ОСОБА_1 (водій) в с. Залісці, по вул. Дачній, 1, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, керував транспортним засобом марки Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 , при цьому на термін 5 років з 24.03.2025 був позбавлений права керування транспортними засобами рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.02.2025 в справі №674/1960/24, з чим погодився Хмельницький апеляційний суд в своїй постанові, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України, внаслідок чого скоїв правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються наявним відеозаписом з персонального реєстратора патрульного поліцейського та зі службового авто (записи додаються на оптичному диску). Згідно відеозапису з автомобільного відеореєстратора (файл «Відео 1_5c7f77d5», зафіксовано, як водій ОСОБА_1 керував т.з. Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 , який рухався назустріч, при цьому інших осіб в транспортному засобі не було. Поліцейськими зі службового автомобіля подали спец сигнал про зупинку та прослідував за даним автомобілем, з моменту зупинки ТЗ візуальний контакт між поліцейськими та автомобілем Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 не втрачався. В подальшому на вимогу поліцейських, вказаний автомобіль зупинився, водієм виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інспектор підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, запропонував водієві пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4.а ПДР України. На вимогу інспектора, щодо пред`явлення зазначених документів водія, пан ОСОБА_1 повідомив, що немає при собі, але пред`явив пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 . Згідно постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.02.2025 в справі №674/1960/24 ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст. 126 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу 40 800 грн., з позбавленням права керування ТЗ на строк 5 років

Таким чином, поліцейський оцінивши пояснення водія, який визнав вину та забажав

одразу сплатити штраф, інші докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, інспектор постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн., що передбачено санкцією вказаної статті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав адміністративний позов та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09.06.2025 року поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Махніцьким Б.О. о 12 год.33 хв. в с.Залісці по вул.Дачній, складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП. За змістом протоколу, ОСОБА_1 09.06.2025 року о 00 год.00 хв. в с. Залісці, по вул. Дачній, керував транспортним засобом Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Дунаєвецьким міськрайонним судом, чим порушив п.2.1 а ПДР України. До протоколу додаються: відеофіксація на відеореєстратор Motorola vb 400 477966.

Крім того, 09.06.2025 року поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Махніцьким Б.О. о 13 год.14 хв. в с.Залісці по вул.Дачній, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4930197 відносно ОСОБА_1 .

Вказаною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн.

За змістом постанови водій 09.06.2025 року о 13 год. 04 хв. в с. Залісці, по вул. Дачній, керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними, чим порушив п.2.1 а ПДР України. До постанови додаються: vb 400 477966.

З наявної в матеріалах справи постанови Хмельницького апеляційного суду від 24.03.2025 року у справі №674/1960/24, якою залишено без змін постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.02.2025, вбачається, що позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У Рішенні Конституційним судом України 26.05.2015 р. по справі №5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону №767-VII від 23.02.2014) визначено випадки, коли адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Таким чином, КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23.02.2014)

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення одразу після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція), яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п. 4 розділу І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, і ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Також, п.9 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, поліцейський, як особа уповноважена на розгляд справи, під час розгляду такої справи, має дотримуватися вищенаведених приписів законодавства, в протилежному випадку вчинені дії є неправомірними, та як наслідок тягнуть незаконність прийнятих рішень і їх скасування.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 статті 31 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.5,6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

З наданого відповідачем відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля від 09.06.2025 року вбачається, що о 11 год.49 хв.57 сек. в зустрічному напрямку проїжджає автомобіль марки Volkswagen Caddy, при цьому ні державний номерний знак, ні особа водія не візуалізуються, в подальшому поліцейський автомобіль здійснює зупинку та відео припиняється. Тобто, факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано та не доведено.

Крім того, у відзиві вказується, що поліцейський підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, запропонував пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, та на вимогу інспектора, пан ОСОБА_1 повідомив, що немає при собі, але пред`явив пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 . Такі обставини мали бути підтверджені доказами відеофіксації з портативного нагрудного відеореєстратора Motorola vb 400 477966, про що вказано в протоколі та постанові. Проте, такий відеозапис до суду не надано, а представник відповідача послався на неможливість здійснення такої відеофіксації у зв`язку з вимкненням світла, отже відсутністю можливості зарядити технічний пристрій. Такі твердження представника відповідача суд сприймає критично, оскільки вони прямо суперечать вимогам п.5, п.6 розділу ІІ Інструкції № 1026, а крім того доказів на підтвердження факту відключення світла, відсутності генератора у розпорядженні державного органу, що об`єктивно унеможливлює здійснення зарядки такого обладнання представник відповідача до суду не надав.

Також, відповідачем надано відеозапис з власного мобільного телефону поліцейського, про який не вказано як про додаток у постанові, на відміну від ніби-то наявного відеозапису з нагрудного пристрою 400 477966, який не використовувася. З оглянутого відеозапису вбачається, що постанова складена біля домоволодіння Стадніка С.М., а не на місці зупинки транспортного засобу, як вказано та передбачено чинним законодавством. Даний файл не містить дати та часу складання, а поліцейський при оформленні постанови не повідомив по якій конкретно події (дата, час, місце, обставини) проводиться розгляд справи про адміністративне правопорушення. Отже, суд відхиляє доказ як недостовірний.

Крім того, взаємо суперечливими є відомості щодо часу вчинення порушення, а саме в проколі вказано 09.06.2025 о 00:00:00, при цьому сам протокол складено о 12 год.33 хв., а вже в спірній постанові ЕНА №4930197 час вчинення порушення змінено на 13 год. 04 хв., тобто після складання протоколу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Салабіаку проти Франції від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи,

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В рішенні у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ вказав на те, що принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Відповідну позицію Велика Палата Верховного Суду висловила у справі 912/2797/21 (постанова від 5 липня 2023 року).

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, достатніх доказів які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, а тому постанова ЕНА № 4930197 від 09.06.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ч.4 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Керуючись ст.ст.1, 9, 126 ч.1, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст.23, 32 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 9, 10, 11, 77, 79, 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4930197 від 09.06.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП, винесену стосовно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на користь держави судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції щодо сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 30 грудня 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 );

- відповідач Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження м.Хмельницький вул. Коцюбинського,35/2, ).

Суддя Ю. Е. Шафікова