Справа № 160/15249/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/15249/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 ( суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі №160/15249/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сейлтаб до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Сейлтаб (далі - позивач) через систему Електронний суд звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати винесене ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення форми ПС № від 05 лютого 2025 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю Сейлтаб застосовано штраф в сумі 2 040,00 грн за ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;

визнати протиправним та скасувати винесене ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення форми С за № від 05 лютого 2025 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю Сейлтаб застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 5 622,00 грн.

На думку позивача, фактична перевірка кіоску ТОВ «Сейлтаб» була проведена ГУ ДПС у Дніпропетровській області з порушеннями вимог чинного податкового законодавства щодо підстав та порядку проведення фактичних перевірок, оскільки наказ на перевірку не містить жодних посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми права, що не дає можливості ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для перевірки.

Також у наказі не визначено, які саме обставини (інформація) стали приводом для проведення фактичної перевірки згідно із пп.80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, зокрема, в рамках яких саме заходів ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановило невідповідність діяльності товариства вимогам законодавства про застосування РРО.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Крім того, позивач категорично заперечує факт порушень, які зазначені в акті перевірки, оскільки в ході перевірки позивачем були надані всі необхідні документи.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ГУ ДПС у Дніпропетровській області направило до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що на підставі пп.80.2.6, п.80.2 ст.80 ПК України з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення, ведення касових операцій, наявності ліцензій та дозвільних документів, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, винесено наказ №6355-п від 05.12.2024 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Сейлтаб»». На підставі цього наказу та направлень від 05.12.2024 №11376, №11375 проведено фактичну перевірку кіоску за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Донського, буд. 2/а, прим. 17. В ході проведення фактичної перевірки встановлені порушення: - п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме проведення розрахункових операцій без застосування РРО, ПРРО на суму 3748,00 грн; - п.85.2 ст.85 ПК України, в частині не надання у повному обсязі посадовим особам контролюючого органу документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки №3995/04/36/07/08/РРО/45286029 від 13.12.2024, в якому відображені вищезазначені порушення. На підставі вказаного акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області були винесені податкові повідомлення-рішення від 05.02.2025: №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 5 622,00 грн, та №, яким застосовано штраф в сумі 2 040,00 грн.

У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Колегією суддів з`ясовано, ГУ ДПС у Дніпропетровській області, керуючись ст. 19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.2, п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, прийнято наказ від 05.12.2024 №6355-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Сейлтаб», яким вирішено провести фактичну перевірку кіоску, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Сейлтаб», за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Донського, буд. 2/а, прим. 17, щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, введення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

На підставі наказу від 05.12.2024, направлень на проведення фактичної перевірки від 05.12.2024 №11376, №11375 Головним управління ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку кіоску, де здійснює діяльність ТОВ «Сейлтаб», за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Донського, буд. 2/а, прим. 17.

Копії наказу та направлень на проведення фактичної перевірки було вручено продавцю ОСОБА_1 , оскільки вона є особою, що фактично здійснювала розрахункові операції.

За результатами перевірки складено відповідний акт фактичної перевірки від 13.12.2024 №3995/04/36/07/08/РРО/45286029.

В акті фактичної перевірки від 13.12.2024 відображені встановлені порушення, а саме:

- п.1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), а саме проведення розрахункових операцій без застосування РРО, ПРРО на суму 3748,00 грн;

- п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України, в частинні не надання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

На підставі акту фактичної перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області були винесені податкові повідомлення рішення:

- № від 05.02.2025 форми «С», яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 5 622,00 грн на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і абз. 3, 4 п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за не проведення розрахункової операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО, не роздруковано та не видано відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункових операцій;

- № від 05.02.2025 форми «ПС», яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 2 040,00 грн на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і абз. 3, 4 п. 121.1 ст. 121 ПК України, за ненадання платником податків контролюючим органам всіх документів, що стосуються об`єкта перевірки.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Щодо висновку суду першої інстанції про порушення контролюючим органом відповідачем у справі порядку та процедури проведення фактичної перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як свідчать наявні у справі письмові докази, фактична перевірка позивачки була призначена відповідачем на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За змістом наведених норм, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі № 420/9909/23 (постанова від 26 березня 2024 р.) та постанові Верховного Суду 09 вересня 2024 р. у справі №280/6832/23.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про наявність підстав вважати протиправним наказ на перевірку.

Щодо порушення п.1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), а саме проведення розрахункових операцій без застосування РРО, ПРРО на суму 3748,00 грн.

Штраф застосовано на підставі абз. 1.2 п. 1, абз. 1.3 п. 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР (Закон № 265/95-ВР).

За приписами цієї правової норми за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Згідно акту фактичної перевірки підставою для застосування штрафу стали наступні порушення:

- проведення розрахункових операцій без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа на суму 3748,00 грн. (згідно Х-звіту 1110,00 грн. (готівка) та Х-звіту терміналу 2638,00 грн. (безготівкові розрахунки);

- через РРО проведено розрахункові операції без роздрукування відповідного розрахункового документу встановленої форми на загальну суму 240,00 грн.(2 пачки цигарок «Парламент», вартістю 120.00 грн.)

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків:

1) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки;

2) непроведення розрахункової операції через РРО;

3) невидача відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції;

4) проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.

Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення, за яке настає відповідальність за пунктом 1 статті 17 вказаного Закону.

Відповідно до обставин справи, до початку перевірки в кіоскі, в якому проводилася перевірка, представниками контролюючого органу було проведено контрольну розрахункову операцію щодо дотримання порядку проведення готівкових розрахунків та застосування РРО.

Так, в Актів перевірки вказано який саме придбано товар та його загальну вартість, а також зазначено, що розрахункова операція проведена без застосування ПРРО, який зареєстрований у встановленому порядку та забезпечено фіскальний режим роботи.

Отже, притягнення позивача до відповідальності за порушення пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР є обґрунтованим, оскільки безпосередній зміст обов`язку платника податку, який визначений у цьому пункті, полягає у тому, щоб усі розрахункові операції відбувалися саме із застосуванням РРО і на повну суму покупки. Враховуючи наведене, відповідний обов`язок позивачем не був виконаний.

Доводи, зазначені в позовній заяві, про ненадання відповідачем доказів щодо цього порушення, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки за правовим висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 19 червня 2020 року у справі № 140/388/19, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення; він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень.

Позивачем заперечень на акт фактичної перевірки та/або докази на спростування зафіксованих порушень не надано.

Щодо застосування п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України, в частинні не надання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки

Пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України встановлює обов`язок платника податків надавати посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Документи мають бути надані після початку перевірки.

Ця норма є однією з ключових для забезпечення права податкової служби на доступ до первинної документації, регістрів бухгалтерського обліку та фінансової звітності під час податкового аудиту.

Абзацами першим і другим п. 44.1 ст. 44 ПКУ встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим п. 44.1 ст. 44 ПКУ.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених п. 44.1 ст. 44 ПКУ, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше строків, передбачених п. 44.3 ст. 44 ПКУ.

Передбачені п. 44.3 ст. 44 ПКУ строки зберігання документів та інформації продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених п. 102.3 ст. 102 ПКУ (абзац восьмий п. 44.3 ст. 44 ПКУ).

Згідно з абзацом першим п. 85.2 ст. 85 ПКУ платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Суд першої інстанції вищенаведеного не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

За наведеного вище колегія суддів вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є не обґрунтованими.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 в адміністративній справі №160/15249/25 скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Сейлтаб до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 грудня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко