Справа № 127/38474/25
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/393/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді: Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Вчерашнюк А.О.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , його представника - адвоката Слізяк М.М.

представника відповідача: Ковальчука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/38474/25 за позовом ОСОБА_1 , який подано його представником - адвокатом Слізняк Мар`яною Миколаївною, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним який мотивовано тим, що 28.11.2025 о 11 год. 53 хв. командиром 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 розглянуто справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За результатами розгляду справи складено постанову серії ЕНА №6239225 від 28.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 510 грн.

Вищевказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Як зазначається позивачем, 28.11.2025 ОСОБА_2 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 312 D НОМЕР_1 за маршрутом 17-А Лугова-Барське Шосе (Метро), що підтверджується подорожнім листом автобуса б/н від 28.11.2025 та журналом перевірки справності автомобіля Mercedes-Benz 312 D НОМЕР_1 .

Рухаючись по вул. Магістратська у м. Вінниці, ОСОБА_2 зупинив старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та повідомив, що він вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_2 повідомив, що включає покажчики поворотів «на автоматі», зазвичай не порушує. Повідомив, що рухається маршрутом та повинен завершити перевезення пасажирів. У зв`язку із цим, поліцейські прослідували разом за ОСОБА_2 на кінцеву запинку і так склали постанову, вручивши її останньому.

Після того, як ОСОБА_2 ознайомився з постановою, то виявив, що вона складена відносно його колеги - водія ОСОБА_1 , який в той день був вихідний та не здійснював перевезення. Того ж дня передав постанову позивачу.

ОСОБА_1 вину не визнає, адже у визначений в постанові день та час не здійснював керування транспортним засобом Mercedes-Benz 312 В НОМЕР_1 , справу розглянуто з порушенням порядку, визначеного ст. 276 КУпАП. Крім того, відсутні докази, які б підтверджували вину позивача в інкримінованому правопорушенні.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 11.12.2025 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , який подано його представником - адвокатом Слізняк Мар`яною Миколаївною, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 6239225 від 28.11.2025 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн., у справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 28.11.2025 в місті Вінниця, во вулиці Магістратській, 84, командиром взводу №2 роти №2 БУПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було зупинено автомобіль Mercedes-Benz 312D днз НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом за маршрутом 17-А «Барське шосе - Тяжилів» та не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху, чим порушив п. 9.1 а) ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №6239225 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, дану постанову представник відповідача вважає законною та вважає що підстави для задоволення позову відсутні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Слізяк М.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Ковальчук Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, або ж направити справу на новий розгляд.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на таке..

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28.11.2025 командиром 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6239225, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 28.11.2025 о 11:32 год. в м. Вінниця, вул. Магістратська, 84, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 312D, д.н.з. НОМЕР_1 , надаючи послуги з перевезення пасажирів, за маршрутом шосе Барське - Тяжилів 17А, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху, чим порушив п. 9.2.а Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч. 2 ст. 122 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено командиром 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 28.11.2025 о 11:32 год. в м. Вінниця, вул. Магістратська, 84, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 312D, д.н.з. НОМЕР_1 , надаючи послуги з перевезення пасажирів, за маршрутом шосе Барське - Тяжилів 17А, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху, чим порушив п. 9.2.а Правил дорожнього руху.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Відповідно до пункту 9.1 ПДР України попереджувальними сигналами є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Положеннями п. 9.2 ПДР України передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження факту вчинення правопорушення, зазначеного в постанові серії ЕНА №6239225, представником відповідача надано суду компакт-диск з відеозаписами.

Так, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи, зокрема під назвою «IMG_3174» з відеореєстратора встановленого в службовому автомобілі працівників поліції слідує, що водій маршрутного таксі «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_1 , перед початком руху не подав не подав сигнал світловим покажчиком відповідного напрямку.

З оскаржуваної постанови серії ЕНА №6239225 від 28.11.2025 слідує, що остання винесена відносно ОСОБА_1 .

При цьому, в судовому засіданні та в позовній заяві, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Слізяк Мар`яна Миколаївна зазначали про те, що в день та час який зазначений у оскаржуваній постанові транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_1 , керував ОСОБА_2 .

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_2 , який повідомив суду про те, що так дійсно в той день та час, який зазначений в оскаржуваній постанові транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_1 , керував саме він.

Крім того, в судовому засіданні в якості свідка було допитано власника транспортного засобу «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , який також повідомив суду про те, що в той день та час який зазначений в оскаржуваній постанові транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_1 , керував саме ОСОБА_2 .

Проте, зазначені вище показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не спростовані відповідачем.

В судовому засіданні було також допитано в якості свідка поліцейського ОСОБА_3 , яким винесена оскаржувана постанова, який повідомив суду про те, що особу, яка керувала транспортним засобом він встановлював на підставі документів. При цьому інспектор не заперечував того, що транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_1 , який було зупинено, керував саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . На запитання суду як так сталося, що автомобілем керував ОСОБА_2 , а притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , інспектор не змін надати обгрунтованих пояснень.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Однак, суд звертає увагу на те, що в даному випадку інспектором поліції була винесена оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а відтак встановлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є першочергово необхідним та подальшого розгляду справи. При цьому, встановлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності здійснюється на підставі документів, які посвідчують особу (паспорт, посвідчення водія, пенсійне посвідчення тощо), а не на підставі бази ІПНП чи телефонного дзвінка інспектора.

Надаючи оцінку вказаним обставинам суд звертає увагу на те, що згідно пунктом 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Отже, як слідує з матеріалів справи оскаржувану постанову серії ЕНА №6239225 від 28.11.2025 винесено командиром 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 .

Однак, як встановлено судом в судовому засіданні та слідує з матеріалів справи, транспортним засобом на момент вчинення адміністративного правопорушення керував ОСОБА_2 .

Таким чином, командиром 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено оскаржувану постанову про вчинення адміністративного правопорушення щодо особи яка його не вчиняла.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржувана постанова винесена щодо особи, яка адміністративне правопорушення не вчиняла.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено факт допущення адміністративного правопорушення, однак до адміністративної відповідальності притягнуто особу, яка не вчиняла правопорушення, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕНА №6239225 від 28 листопада 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену командиром 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та направити справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Вінницькій області для прийняття рішення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В той же час, за правилами встановленими частиною третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги в частині протиправності постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності задоволено, а направлення справи на новий розгляд пов`язано виключно з необхідністю притягнення до адміністративної відповідальності належної особи, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 484,40 грн.

Що стосується витрат на правничу допомогу адвоката судом враховується наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Як слідує з матеріалів справи, 04.12.2023 позивачем та адвокатом Слізяк Мар`яною Миколаївною укладено договір №М-351 про надання правничої допомоги.

З пункту 4.2 вказаного договору слідує, що сторони погодились, що вартість послуг адвоката складає 7000,00 грн.

Пунктом 4.3 вказаного договору передбачено, що замовник сплачує вартість послуг в день підписання договору.

Згідно платіжної інструкції №@PL705502 від 08.12.2025 слідує, що замовником здійснено розрахунок у сумі 7000,00 грн.

23.12.2023 позивачем та адвокатом Слізяк Мар`яною Миколаївною складено акт №1 здачі-приймання наданих послуг за договором №М-351 про надання правничої допомоги від 04.12.2025, відповідно до якого встановлено перелік наданих юридичних послуг: підготовка та відправлення адвокатського запиту від 05.12.205на електронну адресу Управління патрульної поліції у Вінницькій області; підготовка та подання до Вінницького міського суду Вінницької області позовної заяви від 08.12.2025 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення; підготовка та подання до Вінницького міського суду відповіді на відзив від 17.12.2025 у справі №127/38474/25; участь у судових засіданнях під час розгляду справи №127/38474/25 в Вінницькому міському суді Вінницької області; підготовка та подання до Вінницького міського суду клопотання про виклик свідків у справі №127/38474/25.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу та надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд зважає, що предметом позову є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, розмір штрафу застосований до позивача в сумі 510,00 грн., обсяг наданих доказів є невеликим, а формування позиції та підготовка матеріалів не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Водночас звертає увагу, що розмір витрат на правничу допомогу становить майже в 14 (чотирнадцять) разів перевищує суму штрафу, що не відповідає критеріям розумності та виправданості та є неспівмірною. Тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст. ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 143, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ЕНА №6239225 від 28 листопада 2025 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Вінницькій області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 484,40 грн. (чотириста вісімдесят чотири грн. грн. сорок коп.), а також витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 3000,00 грн. (три тисяч грн.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: