Справа № 536/2231/25
Суддя: Колотієвський О. О.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/2231/25
Провадження № 2-а/536/23/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позов обґрунтовано зокрема тим, що згідно Постанови серії ЕНА № 5665035 від 07.09.25 року, винесеною поліцейським 2 взводу 2 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП сержантом поліції Гаращенко Антоном Руслановичем, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Зазначена Постанова мотивована тим, 07.09.25 року о 09 год 37 хв а/д Київ-Харків- Довжанський м-03 207 км, водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч,2 ст.122 КУпАП.

Вважає, що застосоване до нього Постановою серії ЕНА № 5665035 від 07.09.25 року, стягнення у вигляді штрафу у 510 гривень є незаконним, неправомірним та необґрунтованим, а вищезазначена Постанова підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, та яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з порушенням його прав, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, з порушенням права на захист, що мотивоване наступним.

07 вересня 2025 року, керуючи авто, під`їжджаючи до посту поліції біля с.Засулля, близько 09:30, був зупинений працівниками поліції, за начебто не ввімкнене ближнє світло фар на авто.

Він повідомив, що світло було ввімкнено, окрім цього, жодних знаків, які вказують чи на початок чи на закінчення населеного пункту немає.

На підставі вищевикладеного, просив суд ухвалити рішення, яким:

1. Постанову серії ЕНА № 5665035 від 07.09.25 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) Код на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) в сумі 5000 грн.

23.10.2025 року від відповідача надійшов відзив на позов, який обґрунтовано зокрема тим, що вчинення правопорушення підтверджується наданим відеозаписом, тому просили суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач у відзиві на позов просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Так судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії Постанови серії ЕНА № 5665035 від 07.09.25 року, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

У мотивувальній частині даної постанови зазначено наступне:

07.09.2025 року о 09 год. 37 хв. на 207 км. а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_2 , рухалась без увімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Позивач не погоджується з даною постановою зокрема з тих підстав, що він керував т/з з ввімкненими фарами.

Суд з такою позицією позивача не може з огляду на те, що, на підтвердження правомірності дій працівників поліції відповідачем до відзиву додано dvd-диск з відеозаписом з відеореєстратора.

Відеозапис є належним та допустимим доказом у справі з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16.08.2019 року у справі № 524/126/17, від 31.07.2019 року у справі № 524/495/17, від 28.11.2018 року у справі № 537/1214/17).

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених в п.36, п. 37, п. 38 постанові від 24.04.2019 року по справі №524/4247/17, що наданий Відповідачем до суду відеозапис, в якому зафіксований момент правопорушення є належним та допустимим доказом згідно статті 73 - 74 КАС України. Враховуючи те, що наданий відповідачем відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

В той час, позивач посилався на те, що правопорушення не було вчинено, оскільки позивач рухався в межах населеного пункту.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Так, статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення діяв не у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, при цьому, відповідно до ст. 77 КАС України, не надав доказів того, що правопорушення було вчинено за межами населеного пункту, на що звертав увагу позивач.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1. ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до наданих ОСОБА_1 доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, він сплатив кошти в сумі 5000 гривень.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.122 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, «Правилами дорожнього руху України»,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за постановою серії ЕНА № 5665035 від 07.09.25 року закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) Код на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) в сумі 5000 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський