Справа № 243/11352/25
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/112/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Чернікової Ю.К.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ГАМОВ Владислав Володимирович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування Постанови у справі про адміністративне правопорушення № 707 від 26 листопада 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування Постанови у справі про адміністративне правопорушення № 707 від 26 листопада 2025 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 № 707 від 26 листопада 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено грошове стягнення у сумі 17000 гривень.

Згідно із описовою частиною Постанови №707 від 26 листопада 2025 року встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог абз.3-5, 6 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, року після прибуття 06 вересня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовився від проходження медичного огляду (про що о 17 годині 05 хвилин 06 вересня 2025 року був складений Акт відмови від проходження військово-лікарської комісії вх.№9557), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 стаття 210 КУпАП, як порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Гамов В.В. вважають Постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно військово-облікових даних до яких має доступ начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 , які містяться в електронній підсистемі Резерв + на ім`я ОСОБА_2 , значиться, що він є не військовозабов`язаною особою. Підстава зняття/виключення інше. Згідно відомостей, зазначених у тимчасовому військовому Квитку серії СЛ №1/3516 на ім`я ОСОБА_2 , він був виключений з військового обліку на підставі ст.37 п.5-Г ЗУ «Про військовий обов`язок», в редакції, яка діяла станом на 2001 рік, як особа, засуджена за особливо тяжкі злочини. Записи, щодо скасування цього Рішення до військового Квитка не вносилися.

Позивач виключений з військового обліку, отже, військовозобов`язаним не являється, тому ТЦК і СП не має права примушувати до поновлення такого на військовому обліку. До жодної із зазначених категорій ОСОБА_2 не належить, тому і не повинен був проходити ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначає представник позивача.

ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до території обслуговування ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 не мав права вчиняти буд-які дії стосовно особи, яка не стоїть на військовому обліку у зазначеному центрі комплектування та соціальної підтримки. Тобто, Постанову винесено не уповноваженою на те особою, зазначає представник позивача.

Представником позивача надавався адвокатський Запит з метою з`ясування підстав постановки на облік ОСОБА_2 в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно відповіді, наданої Відповідачем, вбачається, що підстави на постановки на облік ОСОБА_2 саме в ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні. Також представником позивача надавався адвокатський Запит до ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою отримання документів, які підтверджують статус ОСОБА_2 як не військовозобов`язаного (рекомендований лист №037). На момент подачі позову до суду, відповіді не надійшло.

Окрім того, як вбачається з Протоколу про адміністративне правопорушення №707 від 06 вересня 2025 року, який містять підпис посадової особи відповідача, вказано, ОСОБА_2 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 15 год. 10 хв. 12 вересня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 . У визначений день та час представник позивача прибував до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але ж розгляду справи не відбулося. Жодних повісток про виклик на 26 листопада 2025 року ані позивач, ані його представник не отримували. Доказів стосовно належного повідомлення позивача не у спосіб та порядку, встановленого процесуальним Законодавством про розгляд адміністративної справи перенесеної на 26 листопада 2025 року - матеріали справи не містять.

Тобто, розгляд справ відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено про розгляд справ, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

У зв`язку з вищевикладеним, просить Визнати протиправною та скасувати Постанову № 707 по справі про адміністративне правопорушення від 26 листопада 2025 року за ознаками ч.3 ст.210 КУпАП, яку було винесено начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_2 . Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Гамов В.В. повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про час та місце розгляду справи в спрощеному провадженні повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду від 09 грудня 2025 було відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 КАС України.

У відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 № 707 від 26 листопада 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено грошове стягнення у сумі 17000 гривень.

В Постанові зазначено, що ОСОБА_2 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог абз.3-5, 6 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, року після прибуття 06 вересня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовився від проходження медичного огляду (про що о 17 годині 05 хвилин 06 вересня 2025 року був складений Акт відмови від проходження військово-лікарської комісії вх.№9557), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 стаття 210 КУпАП, як порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Відповідно до військового Квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 виключений з військового обліку 08 жовтня 2001 року.

До матеріалів справи також додані фото з додатку «Резерв +», в якому вказано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , має категорію обліку не військовозабов`язаний, стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 в АДРЕСА_1 .

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно-правові Акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2705цс16 тільки підтверджує, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Позивач виключений з військового обліку, отже, військовозобов`язаним не являється, тому ТЦК і СП не має права примушувати до поновлення такого на військовому обліку.

Положення про проведення військово-лікарської комісії поширюється на військовослужбовців ЗСУ, ДССТУ, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів. До жодної із зазначених категорій ОСОБА_2 не належить, тому не повинен був проходити ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проходження військово-лікарської комісії невійськовозобов`язаними не передбачено чинним Законодавством.

ОСОБА_2 було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 12 вересня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 . У визначений день та час представник позивача прибував до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але ж розгляду справи не відбулося. Жодних повісток про виклик на 26 листопада 2025 року ані позивач, ані його представник не отримували. Доказів стосовно належного повідомлення позивача не у спосіб та порядку, встановленого процесуальним Законодавством про розгляд адміністративної справи перенесеної на 26 листопада 2025 року - матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1,8 ч. 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження Рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Позивач зазначає, що на його адресу не було надіслано жодної повістки з приводу відкладення розгляду справи на 26 листопада 2025 року, лише було повідомлено про розгляд справи 12 вересня 2025 року. У визначений день та час представник позивача прибував до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але ж розгляду справи не відбулося.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фактично розгляду справи про адміністративне правопорушення 12 вересня 2025 року проведено не було, а про дату відкладення на 26 листопада 2025 року позивач або представник позивача не повідомлялися у будь-який спосіб, заяв та клопотань про розгляд без них не подавали.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу». За таких обставин, ураховуючи зазначені висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та її скасування.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить Постанову по справі.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності

Із змісту Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог про скасування оскаржуваної Постанови та закриття провадження у справі відносно позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 484,48 грн. на користь Держави, то у відповідності до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства, вказані судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 72. 77, 139, 229, 268, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України; ст. ст. 7, 9, 38, 210, 235, 245, 247, 251, 268, 278, 279, 280, 283, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ГАМОВ Владислав Володимирович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування Постанови у справі про адміністративне правопорушення № 707 від 26 листопада 2025 року задовольнити.

Скасувати Постанову про адміністративне правопорушення № 707 від 26 листопада 2025 року, складену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНКОПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНКОПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири грн. 48 коп.).

Апеляційна скарга на Рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового Рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги Рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття Постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова