Справа № 520/28842/24
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 грудня 2025 року

м. Київ

справа №520/28842/24

адміністративне провадження № К/990/44617/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025 по справі №520/28842/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротоп» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротоп» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2024 №2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 970.198,75 грн. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

До Верховного Суду 30.10.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025 по справі №520/28842/24.

Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2025 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження, належного викладення підстав касаційного оскарження.

На виконання вимог вказаної ухвали контролюючим органом надіслано клопотання щодо поновлення строку на касаційне оскарження, уточнення підстав касаційного оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2025 продовжено Головному управлінню ДПС у Харківській області строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025 по справі №520/28842/24 на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження, належного викладення підстав касаційного оскарження, доведення подібності правовідносин у справах, уточнення, які докази не оцінено чи неправильно оцінено судами попередніх інстанцій, що привело до ухвалення незаконних, на думку скаржника, рішень.

Податковим органом надіслано клопотання, в якому зазначено, що в межах спору, у справі №160/18691/23, визначальним предметом дослідження була обставина, чи є бенефіціарними власниками доходу 12 акціонерів-резидентів Республіки Кіпр та відповідно правомірність застосування пониженої ставки оподаткування цього доходу. Правовідносини у справі №160/18691/23 є подібними до правовідносин у даній справі. Аналогічні правовідносини і у інших справах, на які зроблено посилання у касаційній скарзі, а саме №500/1744/24, №804/3765/16, №826/5911/18.

Контролюючим органом зауважено, що висновки суду апеляційної інстанції щодо врахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 25.10.2021 у справі №160/1062/19, від 24.06.2025 у справі №120/10439/24, від 12.01.2021 у справі №804/4659/15, від 02.04.2024 у справі №826/6241/17, від 17.04.2025 у справі №160/18691/23, від 29.05.2025 у справі №480/9226/23, зроблено без повного дослідження та надання відповідної оцінки обставинам, зазначеним контролюючим органом.

Скаржником вказано про лист компетентного органу Республіки Кіпр (без зазначення дати та номеру), в якому зазначено що АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД не має власного приміщення, власного обладнання; компанія не має персоналу; директори компанії отримують винагороду не від АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД, а від пов`язаної компанії; до обов`язків директорів входить тільки нагляд за фінансовими операціями, а глобальний контроль виконує нью-йорський офіс, тобто NCH Capital (США, Нью Йорк); АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД кредитує тільки компанії фінансової групи, до якої входить. Відповідно, АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД хоча і є самостійною юридичною особою, але повністю залежить від NCH Capital, в тому числі від його фінансування.

Разом з тим, як встановлено зі змісту оскаржуваної постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 214.07.2025, судом досліджено та враховано договір про реструктуризацію від 01.12.2016, додаткові угоди № 5, 7, 11 від 30.08.2017 та № 10 від 11.10.2017 до кредитних договорів та інші документи, зроблено висновок, що компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED набула права вимоги до українських компаній групи за кредитними договорами, стороною яких вона стала, а не набула статусу агента, номінального утримувача (номінальним власником) чи посередника щодо доходу, отримуваного за такими кредитними договорами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у пункті 32 листа компетентного органу Республіки Кіпр від 18.01.2021 щодо компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, вказано, що отримані проценти не були передані далі, оскільки відсутні договірні або законні зобов`язання передавати отримані проценти іншій стороні. Компанія має повне право використовувати та користуватися отриманими проценти. Директори Компанії уповноважені здійснювати операції по рахунку, з контролем функції в офісі у Нью-Йорку. Факт зміни структури внутрішньогрупового фінансування у 2016 році не може доводити відсутність у AGROPROSPERIS 1 LIMITED статусу бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого від позивача у ході своєї діяльності. Загальнодоступним є факт розгалуженості структури компаній групи NCH. Водночас наявність вітки корпоративної мережі жодним чином не свідчить про те, що створені компанії, зокрема й AGROPROSPERIS 1 LIMITED, - не є самостійними учасниками відповідного ринку послуг. Відповідно до долучених до позовної заяви управлінських звітів компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED основними видами діяльності компанії є здійснення капіталовкладень та фінансування пов`язаних компаній.

Скаржником наведені висновки судів не спростовано, на виконання вимог ухвали від 02.12.2025 про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги не конкретизовано, які докази не оцінено чи неправильно оцінено судами попередніх інстанцій, що привело до ухвалення незаконних, на думку скаржника, рішень.

Верховний Суд зауважує, що скаржником не доведено подібність правовідносин у справах, не спростовано правильність врахування судами правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах. Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частини 1, 3 статті 341 КАС України).

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, не обґрунтовано належними доводами пропуск строку касаційного оскарження, не усунуто недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення її без руху.

Разом з тим, Головним управлінням ДПС у Харківській області не надіслано обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.

Відповідно до положень частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 329 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 5 статті 333 цього Кодексу.

Касаційну скаргу подано вдруге 30.10.2025, первинну касаційну скаргу повернуто ухвалою Верховного Суду від 01.10.2025, оскільки у касаційній скарзі не були викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Верховний Суд зазначає, що право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини 8 статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Водночас приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України, в тому числі щодо належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк.

перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. Касаційна скарга є подібною до попередньої та не усуває встановлених недоліків

Разом з тим, у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України, проте, звертаючись повторно до суду з касаційною скаргою, скаржник не усунув недоліків, які стали підставою для повернення попередньої касаційної скарги.

Слід зауважити, що приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частини 1, 3 статті 341 КАС України).

Недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання покладених завдань.

Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання касаційної скарги. Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

З урахуванням вищевикладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 329, 330, 332, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку касаційного оскарження та відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про поновлення строку касаційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025 по справі №520/28842/24.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025 по справі №520/28842/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіІ.А. Васильєва В.В. Хохуляк В.П. Юрченко