Справа № 175/2744/25
Суддя: Лютая Г. Ю.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2744/25
Провадження № 2-а/175/81/25
РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Лютої Г.Ю., розглянувши одноособово у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд скасувати постанову АВ № 00002225 від 30.10.2024р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити та стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 605 грн. 60 коп.

Представником Державної служби України з безпеки на транспорті надано відзив, за змістом якого представник відповідача позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. До відзиву додано роздруківку матеріалів фіксації адміністративного правопорушення технічним засобом автоматичного пункту ваго-габаритного контролю, копії сертифікатів на підтвердження справності приладу фіксації адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем 30 жовтня 2024 року складено постанову серії АВ №00002225 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 . У постанові зазначено, що 30 жовтня 2024 року о 08 год. 05 хв., за адресою М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб AVTR 25-ZN ДНЗ НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України): перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,173% (2,125 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 10,968% (2.084 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. За вказаних обставин постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксоване правопорушення WIM 20, WAGA-WIM35, зав. № 7, свідоцтво про повірку технічного засобу - № 1627 до 22.11.2024.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на таке.

Вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху в частині дії спеціальних правил руху транспортних засобів та/або заборони руху, не поширюється на транспортний засіб: AVTR 25-ZN днз: НОМЕР_1 , оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію він має тип - спеціальний вантажний автокран більше 20 тон.

Поняття транспортного засобу спеціального призначення наведене у ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» - транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (автокран). Із наявної постанови не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження, оскільки не враховано, що спеціалізований автокран не здійснює взагалі вантажні перевезення.

Крім того, транспортний засіб пройшов державну реєстрацію, про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.08.2024.

Вважає, що вимоги п. 22.5 ПДР щодо вагових обмежень передбачені лише для вантажного транспортного засобу, тобто склад правопорушення передбачений ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відсутній.

Вказану постанову позивач від відповідача не отримував, а тому був позбавлений можливості звернутися за правничою допомогою, оскаржити викладене в постанові або сплатити штраф у строк, установлений ч. 2 ст. 300-2 КУпАП.

Як визначено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з п. 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують показники зазначені п. 22.5 ПДР України.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. 2 і 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до положень ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. 2, 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27.12.2019 затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки та автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі Порядок №1174).

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2016 № 163.

Згідно з абз. 12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати:

- вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

- вимірювання загальної маси транспортного засобу;

- визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

- визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

- вимірювання габаритів транспортного засобу;

- фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу;

- фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

- фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

- первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

- автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з п. 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на цій ділянці автомобільної дороги.

Порядок №1174 є єдиним нормативним актом, що визначає механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, він не містить посилань на методику визначення загальної маси та навантаження на осі транспортного засобу.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою КМУ № 879 від 27.06.2007, який передбачає використання певної методики при визначенні вагових параметрів транспорту, не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах (абз. 2 п. 1 Порядку № 879).

В контексті п. 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 803/1540/16.

Таким чином ідентифікація транспортного засобу та вимірювання ваги було здійснено в автоматичному режимі за допомогою сертифікованого приладу фіксації та зважування, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ №94 від 13.01.2016, немає будь-яких обґрунтованих сумнівів у результатах цього вимірювання.

Щодо посилань позивача про те, що на транспортний засіб АVTR 25-ZN ДНЗ НОМЕР_1 , не поширюється п. 22.5 ПДР, суд зазначає, що транспортний засіб АVTR 25-ZN ДНЗ НОМЕР_1 є великогабаритним, оскільки вагові параметри перевищують параметри зазначені п. 22.5 ПДР.

Згідно з п. 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Пунктом 22.5 ПДР визначено, що вимоги цього пункту не поширюються на транспортні засоби спеціального призначення, які виконують функції зимового утримання автомобільних доріг, та Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту під час слідування (повернення) до (з) місця виконання заходів із захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, гасіння пожеж.

Проте, транспортний засіб АVTR 25-ZN ДНЗ НОМЕР_1 не є транспортним засобом спеціального призначення, визначеного п. 22.5. ПДР.

Отже, оскільки транспортний засіб позивача не підпадає під виключення, передбачене п.22.5 ПДР, то рух цього транспортного засобу по автомобільним дорогам можливий лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30.

Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, містятить всі необхідні реквізити. Постанова містить посилання на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися з доказами вчинення нею правопорушення інформаційною картою габаритно-вагового контролю, даними фото фіксації.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що оскаржена постанова відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки винесена на підставі доказів, які доводять факт вчинення правопорушення, будь-яких порушень при складанні постанови, зокрема порядку розгляду справи та порушень прав позивача, не встановлено та не підтверджено жодними доказами, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат вирішити згідно ст.ст. 139, 143 КАС України та віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складання до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51, .

Суддя Г. Ю. Лютая