Справа № 947/45209/25
Суддя: Скриль Ю. А.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/351/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 4565 від 2811.2025 та стягнути судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою №4565 від 28.11.2025 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , на нього накладено штраф у розмірі 17000 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210- 1 у зв`язку з порушенням абзацу восьмого частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини другої статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані передбачені пунктом 17'1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Вважає зазначену постанову такою, що суперечить наведеним приписам законодавства і не відповідає обставинам справи.

Питання проведення медичних оглядів військовозобов`язаних врегульовано Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560. Цим Порядком передбачено проходжень військовозобов`язаними медичного огляду у таких випадках:

- за рішенням керівника районного (міського) територіального центр комплектування та соціальної підтримки військовозобов`язаним та резервістам видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду (п.74 Порядку);

- за самостійним бажанням військовозобов`язаних та резервістів пройти медичний огляд, шляхом подачі запиту засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста (п.74-3 Порядку). Але це право військовозобов`язаного, а не його обов`язком.

Єдиний виняток встановлено пунктом 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 (редакції Закону № 4235-ІХ від 12.02.2025) - громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

При цьому позивач зазначає, що він ніколи не визнавався обмежено придатним до військової служби, а тому ця норма на нього не розповсюджується.

До дня винесення Постанови №4565 від 28.11.2025 він будь-яких направлень від ІНФОРМАЦІЯ_2 на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не отримував. Відтак, обов`язку проходження медичного огляду ВЛК у нього не виникало і притягнення його до відповідальності за неповідомлення про результати таких медичних оглядів є необґрунтованим і безпідставним.

Просить оскаржувану постанову скасувати а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Короткий зміст заперечень відповідача у відзиві на позов

Позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач не визнає та зазначає, що 20.11.2025 в присутності позивача складено протокол № 4565 за порушення вимог абзац восьмий частини третьої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", частину другу статті 9 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані передбачені пунктом 17-1 частини першої статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Протокол складений відповідно до приписів КУпАП. Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснені. Позивачем пояснення написані власноручно в протоколі. Про дату та час розгляду протоколу повідомлений належним чином. Другий примірник протоколу отримав 04.12.2025. Військово-обліковий документ під час складання протоколу та розгляду справи ОСОБА_1 не надав. У протоколі зазначено місце його складення та час. Далі, відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На підставі вказаного протоколу, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 постанови № 4565 від 28.11.20245 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, випливає, що розгляд справи ОСОБА_1 відбувся без його участі. Будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Про причини неявки не повідомив.

При цьому долучені до протоколу докази досліджувалися та враховувалися начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення. Зазначення переліку цих доказів у постанові чинними нормами КУпАП не передбачено. З огляду на викладене, відповідач наголошує на безпідставність доводів позивача про порушення його процесуальних прав працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 під час притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивачем не наведено фактів істотних порушень норм процесуального права під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та винесення постанови № 4565 від 28.11.2025.

Водночас відповідач зазначає, що відповідно до описової частини постанови № 4565 від 28.11.2025 ОСОБА_1 допустив порушення вимог:

- абзацу восьмого частини третьої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до якого військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку; - частину другу статті 9 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", відповідно до якого призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру;

- підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані передбачені пунктом 17-1 частини першої статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Що стосується неповідомлення персональних даних, про зміну яких ОСОБА_1 повинен був повідомити протягом семиденного строку та які передбачені пунктом 17-1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку. У матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на визначення ступеню придатності до військової служби. Постановою Кабінету Міністрів України № 560, затверджено Порядок проведення призову громадянина військову службу підчас мобілізації та встановлено, що на особливий період строк дії довідки з висновком ВЛК складає: в мирний час - 5 років; під час мобілізації та/або воєнного стану - 1 рік.

Особи, які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, визначені в пункті 2 частини першої статті 37 Закону № 2232-XII. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (витяг ЄДРПВР додається), на сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 користується правом на відстрочку від мобілізації. При цьому наявність такої відстрочки не звільняє позивача від виконання військового обов`язку в частині таких складових як от повідомлення відомостей про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку, як і від вірогідності бути залученим до виконання робіт, які мають оборонний характер в особливий період під час правового режиму воєнного стану. Також, наявність такої відстрочки не звільняє позивача від виконання військового обов`язку в частині таких складових як от приписка до призовних дільниць; дотримання правил військового обліку, як і від вірогідності бути залученим до виконання робіт, які мають оборонний характер в особливий період під час правового режиму воєнного стану. Зазначені вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 17.07.2023 у справі № 380/7792/22, від 31.08.2023 у справі № 380/572/23, від 19.09.2023 у справі № 160/14641/22, від 16.11.2023 у справі № 160/15200/22.

Проаналізувавши вказані обставини в описовій частині постанови № 4565 від 28.11.2025 відомості, відповідачем установлено, що, відомості, передбачені в п. 17-1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органи ведення Реєстру можуть отримати в електронному вигляді від інших уповноважених держателів інших реєстрів, в порядку передбаченому ст. 14 вказаного Закону, окрім п. 34 (відомості про проходження ВЛК). Отримання інформації за цим пунктом шляхом електронної взаємодії з іншими держателями Реєстрів не передбачено.

Цей обов`язок військовозобов`язаного прямо випливає з приписів як пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, так і п. 58 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» № 560 від 16.05.2024.

Відповідно до Указу в.о. Президента України ОСОБА_4 «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014, затвердженого Законом України № 1126-VII від 17.03.2014, в Україні розпочав діяти особливий період. Дія особливого періоду не скасовувалася, не зупинялася, не переривалася, тому він уважається таким, що діє і до цього часу. Верховний Суд у листі від 13.07.2018 № 60-1543/0/2-18 повідомив, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Окрім цього на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, розпочав діяти воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався (останній раз на підставі Указу Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 з 10.11.2024 строком на 90 діб). Водночас, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, оголошено про проведення в Україні загальної мобілізації. Отже дія особливого періоду, який є кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, почала свій перебіг з 17.03.2014 і наразі не закінчилася.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу з урахуванням особливостей розгляду справ даної категорії, визначених ст. 286 КАС України,у десятиденний строк надати відзив на адміністративний позов.

Вказаною ухвалою зобов`язано відповідача надати оригінали або належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

23.12.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов та долучив копії протоколу від 20.11.2025 № 4565, постанови від 28.11.2025 № 4565, роздруківка з Реєстру «Оберіг».

26.12.2025 від позивача надійшла заява про надання документів, серед яких письмові пояснення подані до протоколу від 20.11.2025 на адресу відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно з протоколом від 20.11.2025 № 4565 про адміністративне правопорушення, складеним діловодом групи відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим солдатом ОСОБА_5 , 20.22.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзац сьомий частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», частини 1-2 статті 17 Закону України «Про оборону України», пункт 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487. Встановлено порушення норм законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині не повідомлення в семиденний строк ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому громадянин ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених ПУНКТОМ 9 частини-першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за своєю матір`ю. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 ПОРУШИВ абзац восьмий частини третьої статті 1 Закону України "Про військовий Обов`язок і військову службу", частину другу статті 9 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку "призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів. України від 30 грудня 2022 р. № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані передбачені пунктом 17-1 і частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: відомості про результати медичних оглядів, що проводиться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 28.11.2025.

Також у протоколі містяться заперечення позивача, виконані рукописним способом, про те, що «З протоколом не згоден, оскільки сплинув трьохмсісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності».

Про отримання другого примірника протоколу позивач проставив підпис у відповідній графі.

На підставі даного протоколу, 28.11.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_3 винесена постанова № 4565 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,000 грн, по таким обставинам: порушив абзац восьмий частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані, передбачені п. 17-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: відомості про результати медичних оглядів, що проводиться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Вказану постанову позивач отримав 04.12.2025, про що свідчить його підпис в оскаржуваній постанові.

Відповідно до відомостей із державного застосунку «Резерв+» позивач перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , Має відстрочку на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 відстрочка до завершення мобілізації. На підставі рішення ВЛК від 26.11.2025 є придатним. Дата уточнення даних 29.11.2025.

Окрмі цього у вказаному за стосунку міститься інформація, що позивач не уточнив дані до 16.07.2024, датою звернення до Нацполіції 25.06.2025.

Також згідно з інформацією, яка міститься у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів(роздруківка з «Оберіг») встановлено, що 25.05.2025 у зв`язку з не уточненням вчасно облікових даних (ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») відповідач 25.06.2025 звернувся до органів Нацполіції (номер звернення Е2625497). Інформація про те, що позивач користується правом на відстрочку внесена до системи 10.05.2025.

Звірка контактних даних відбулась 31.05.2025. Звірка даних при особистій явці 29.11.2025.

Також встановлено, що матеріали справи не містять направлень від ІНФОРМАЦІЯ_2 , адресовані позивачу, про необхідність проходження ВЛК та медичного огляду.

Як зазначає позивач, та спростовано відповідачем, ОСОБА_1 14.11.2025 звернувся до ЦНАП подав документи про наявність у нього права на відстрочку через догляд своєї матері, які є інвалідом ІІ групи. Вказане право виникло у нього з 08.11.2025, тобто семиденний строк для повідомлення такої інформації позивачем був дотриманий.

Оцінка аргументів та мотиви суду

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннямист.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів

Згідно зі ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

При розгляді адміністративних справ керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки повинні керуватись положеннями ст.ст. 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Натомість, в порушення ст.ст. 245, 251, 252, 280КУпАП керівник ІНФОРМАЦІЯ_3 повно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, яке тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів; громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. Основним завданням Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України (п. 1 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону).

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, серед інших, належать: 17-1) відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» в редакції від 04.04.2024, що діяла на момент винесення оскаржуваної постанови).

Як встановлено судом, відповідно до оскаржуваної постанови від 28.11.2025 № 4565 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію: не повідомив особисто персональні дані, передбачені п. 17-1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» - відомості про результати медичних оглядів, що проводиться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

При цьому оскаржувана постанова, як і матеріали справи, не містять виклад обставин, установлених під час розгляду справи, суті адміністративного правопорушення та відомостей про спробу отримання зазначених відомостей стосовно позивача держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, що не відповідає вимогам, встановленим ст. 283 КУпАП.

Окрім цього, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбачені статтею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України віком від 18 до 60 років. До Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є - державні органи, передбачені цією частиною.

Відповідно до частини 3 ст. 14 Закону №1951-VIII актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують відповідну інформації наведено у абзацах 3-12 частини 3 статті 14 Закону №1951-VIII.

Органи ведення Реєстру одержують, серед іншого, в електронному вигляді від:

6) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, - відомості, зазначені у пункті 17-1 частини першої статті 7 цього Закону (доповнено новим абзацом згідно із Законом № 4497-IX від 17.06.2025, набрав чинності з 09.07.2025);

Таким чином, виходячи з вищевказаних норм Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, яку не оновив позивач, відповідач отримує від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді (окрім пунктів 23 та 34 ч. 1 ст. 7 Закону №1951-VIII).

Однак, незважаючи на вищевикладені вимоги законодавства України відповідач в особі керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 при винесені оскаржуваної постанови №4565 жодним чином не перевірив та не довів неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Жодних доказів неможливості отримання інформації з державних реєстрів відповідачем до п не долучено, суду не надані.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в оскаржуваній постанові № 4565 не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

У поданому стороною відповідача відзиві на позов також не наведені причини, обставини тощо з приводу неможливості отримати вдані щодо медичних оглядів через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, отже твердження сторони позивача з аргументу відповідачем не спростовані, зворотного не доведено.

Таким чином, ураховуючи не доведення відповідачем неможливості отримати відомості про результати медичних органів позивачем з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, суд встановив, що положення статей 210, 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 не застосовуються, що виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, наведених сторонами у справі доводів і аргументів, досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, за яке на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафів в розмірі 17000 грн.

Крім того, згідно зі ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02).

Таким чином, судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

Ураховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оцінка питанню щодо дотримання строків накладення адміністративного стягнення не надається.

Відповідно до вимог ч.1ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судові витрати

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн покладаються на відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241, 242-246, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4565 від 28.11.2025 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму сплаченого судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення підписане 29.12.2025.

Суддя Ю. А. Скриль