Справа № 320/34885/25
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року м. Київ справа №320/34885/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області, у якому просить суд визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області (), що полягають у відмові здійснити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) нарахування та виплату державної соціальної допомоги з 23 липня 2024 року та зобов`язати Управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області () здійснити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) нарахування та виплату державної соціальної допомоги з 23 липня 2024 року по 07 листопада 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії відповідача порушують право позивача на належний розмір соціальної виплати з дати встановлення інвалідності.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, причини неможливості подання відзиву суду не повідомив. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивач, ОСОБА_1 , згідно висновку Ірпінської міжрайонної МСЕК №854868 від 08.10.2024 отримала третю групу інвалідності з 23.07.2024, дата переогляду 15.07.2025.

Як вбачається з наданих суду матеріалів та не заперечується відповідачем, позивач перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області, як отримувач державної соціальної допомоги особі з інвалідністю з 07.11.2024 по 01.08.2025.

Вказане підтверджується листом Управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області від 23.05.2025.

07.11.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги, та почала отримувати допомогу з 07.11.2024.

На звернення позивача щодо виплати допомоги за період з 23.07.2024 по 07.11.2024 (з дня встановлення інвалідності), відповідачем листом від 23.05.2025 повідомлено, що виплата допомоги призначається з дня звернення позивача у зв`язку з тим, що у відповідності до п. 11 Порядку №261 позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату допомоги пізніше трьох місяців з дня встановлення МСЕК їй інвалідності.

Не погоджуючись з датою встановлення призначення державної соціальної допомоги відповідачем, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зауважує наступне.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» (далі Закон) (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону було передбачено, що відповідно до цього Закону призначаються такі види державної соціальної допомоги: державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам; державна соціальна допомога на догляд.

Так, державна соціальна допомога згідно із цим Законом призначається особі, яка: є дитиною померлого годувальника або досягла віку, встановленого статтею 1 цього Закону, та не мають права отримувати у зв`язку з цим пенсію відповідно до закону, або визнана особою з інвалідністю у встановленому порядку; 2) не одержує пенсію або соціальні виплати, що призначаються для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; 3) є малозабезпеченою особою (крім осіб з інвалідністю I групи та дітей померлого годувальника); 4) є особою з інвалідністю I групи.

Призначення і виплата державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 5 Закону державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державна соціальна допомога на догляд призначаються з дня звернення за допомогою. Якщо звернення за допомогою відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення віку, встановленого статтею 1 цього Закону або встановлення інвалідності, допомога призначається з дня досягнення віку, встановленого статтею 1 цього Закону або визнання осіб інвалідами органами медико-соціальної експертизи.

Державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державна соціальна допомога на догляд призначаються довічно особам, які досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, а інвалідам - на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.

Відповідно до ст. 4 і 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд» (далі - Порядок № 261).

П. 1 Порядку № 261 визначено, що цей Порядок визначає умови призначення, надання і виплати: державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам; державної соціальної допомоги на догляд.

Згідно п. 5 Порядку № 261 право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам мають особи, що одночасно відповідають таким умовам:

1) особи, які досягли віку 65 років і не мають права на пенсію відповідно до законодавства або яким установлено інвалідність в установленому порядку.

2) не одержують пенсію або соціальні виплати, що призначаються для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та допомоги, що призначається відповідно до Закону України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (крім осіб з інвалідністю з дитинства або дітей з інвалідністю, які мають право на державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника відповідно до Закону України Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державну соціальну допомогу відповідно до Закону України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю); 3) є малозабезпеченими особами (крім інвалідів I групи).

Згідно із п. 9 Порядку №261 соціальна допомога призначається структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Відповідно до п. 10 Порядку № 261 для призначення соціальної допомоги подаються заява за формою, затвердженою наказом Мінсоцполітики.

Також, вказаним пунктом Порядку №261 визначено перелік документів, які необхідно надати разом з поданням заяви.

Для призначення соціальної допомоги заява подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із п. 11 Порядку № 261 соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою.

У разі коли звернення за соціальною допомогою відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особами віку, встановленого статтею 1 Закону України Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю або встановлення інвалідності, допомога призначається відповідно з дня досягнення особами віку, встановленого статтею 1 Закону України Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю або встановлення МСЕК інвалідності особі.

Соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою. У разі коли звернення за соціальною допомогою відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особами віку, встановленого статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» або встановлення інвалідності, допомога призначається відповідно з дня досягнення особами віку, встановленого статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» або встановлення МСЕК інвалідності особі.

Системний аналіз наведених норм доводить, що право на державну соціальну допомогу мають, зокрема, особи з інвалідністю. Така допомога призначається у випадку, якщо особа не має права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживає на території України. При цьому, державна соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою. Разом з тим, якщо звернення за соціальною допомогою відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності, то допомога призначається відповідно з дня встановлення МСЕК інвалідності особі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах КАС ВС від 21 червня 2023 року у справі №280/3545/19, від 28 травня 2025 року у справі № 620/15888/23.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки до акту огляду Ірпінської міжрайонної МСЕК №854868 від 08.10.2024 позивачу встановлена третя група інвалідності з 23.07.2024.

Разом з тим, позивач в період з дати встановлення інвалідності із заявою про встановлення соціальної допомоги до відповідача не звертався. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо наявності факту такого звернення.

Лише 07.11.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги, та почала отримувати її з 07.11.2024, тобто з дати звернення.

Разом з тим, позивачем не надано доказів наявності відповідних об`єктивних причин, які унеможливлювали його звернення до уповноваженого органу із заявою про призначення державної соціальної допомоги до 23.10.2024.

А тому, суд вважає, що дії відповідача, які виразились у відмові здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату державної соціальної допомоги з 23 липня 2024 року правомірні та прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, доводи позивача про те, що строк звернення із заявою розпочинається з дати видачі довідки МСЕК є помилковими, оскільки законодавство чітко встановлює такий строк, а саме з дати встановлення інвалідності, а не з дати видачі довідки.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.