Справа № 826/2637/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №826/2637/17

29 грудня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 04.11.2016 №, №, №, № та №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що контролюючим органом за результатами проведеної перевірки була надана неправильна оцінка веденню податкового обліку ТОВ "Українська агропромислова група", внаслідок невірного застосування норм податкового законодавства, у зв`язку із чим акт перевірки побудований на помилкових висновках, а прийняті рішення є незаконними. Позивач вважає винесені Головним управлінням ДФС у м. Києві рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2017 відкрито провадження в адміністративній справі.

Головне управління ДФС у м. Києві в поданих запереченнях на позовну заяву заперечило проти задоволення позовних вимог, оскільки висновки викладені в акті перевірки від 17.10.2016 №424/26-15-14-02-02/35429229 та податкові повідомлення-рішення №, №, №, №, № від 04.11.2016 відповідають чинному законодавству та скасуванню не підлягають.

Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Станом на 15.12.2022, дату набрання чинності Законом №2825-IX, рішення в адміністративній справі №826/2637/17 Окружним адміністративним судом м. Києва не ухвалене.

На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України; за його результатами дана справа передана на розгляд та вирішення Тернопільському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 дану справу передано для розгляду судді Мартиць О.І.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №826/2637/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Запропоновано учасникам справи у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати суду додаткові пояснення у справі щодо позовних вимог та заперечень на них.

Ухвалою суду від 10.12.2025 замінено у справі №826/2637/17 відповідача Головне управління ДФС у м. Києві () на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, за результатами якої складено акт від 17.10.2016 №424/26-15-14-02-02/35429229 (далі - акт перевірки).

За результатами перевірки встановлено порушення:

1. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп.139.1.1 п.139.1, ст.139 ПКУ, ПСБО 9 "Запаси", ПсБО 11 "Зобов`язанням" затвердженого Міністерством фінансів України (із змінами) від 20.10.1999 №246 із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 у загальній сумі 1579665 грн, у т.ч. за 2015 на суму 1578417 грн, за перше півріччя 2016 у сумі 1248,0 грн та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування за за перше півріччя 2016 на загальну суму 430033 гривень.

2. пп. 212.1.11 п.212.1 ст. 212, пп. 212.1.15 п.212.1 ст. 212, пп.214.1.4 п.214.1 ст.214, пп.213.1.9 п.213.1 ст.213, пп.215.3.10 п.215.3 ст. 215 ПКУ (редакція 2015, 2016) в результаті чого встановлено заниження акцизного податку на загальну суму 203181 грн, в тому числі: квітень 2015 в сумі 2709 грн, травень 2015 в сумі 7808 грн, червень 2015 в сумі 3418 грн, липень 2015 в сумі 4278 грн, серпень 2015 в сумі 4793 грн, вересень 2015 в сумі 5107 грн, жовтень 2015 в сумі 6191 грн, листопад 2015 в сумі 3596 грн, грудень 2015 в сумі 7382 грн, січень 2016 в сумі 7122 грн, лютий 2016 в сумі 89856 грн, березень 2016 в сумі 21388 гр, квітень 2016 в 21016 грн, травень 2016 в сумі 10506 грн, червень 2016 в сумі 8011 грн.

3. п. 198.6 ст.198 ПКУ в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 60768 грн, в т.ч. в березні 2015 в сумі 31253 грн, в квітні 2015 в сумі 1667 грн, в липні 2015 в сумі 1014 грн, в листопаді 2015 в сумі 5657 грн, в квітні 2016 в сумі 21177 грн та завищення від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 23738 грн, в т.ч. в березні 2016 в сумі 21177 грн, в т.ч. в травні 2016 в сумі 2561 гривень.

На підставі акту перевірки контролюючим органом 04.11.2016 прийняті податкові повідомлення-рішення:

№, яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2016 року в сумі 2561 грн;

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 75960 грн, в тому числі 60768 грн. основного платежу та 15192 грн штрафних (фінансових) санкцій;

- №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 1 півріччя 2016 року в розмірі 430033 грн;

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 1579977 грн, в тому числі 1 579 665 грн основного платежу та 312 грн штрафних (фінансових) санкцій;

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з акцизного податку на суму 253976 грн, в тому числі 203181 грн основного платежу та 50795 грн штрафних (фінансових) санкцій.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 04.11.2016 №, №, №, № та № протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Щодо податкових повідомлень-рішень №, №.

В ході перевірки ТОВ "Українська агропромислова група" було встановлено, що згідно з товарно-транспортними накладними, рахунками-фактурами, договорами, оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 93 "Витрати на збут" за 2015 рік встановлено: автоперевезення - 10899997 грн, витрати на транспортування - 3089450 грн, навантаження та розвантаження - 1130022 грн.

Залишок нереалізованих ТМЦ на оптовому складі (товару) згідно з оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 28 "Товари" за 2015 рік - 51192323 грн.

Згідно з оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 93 "Витрати на збут" за 1 півріччя 2016 року встановлено: автоперевезення - 1852302 грн, витрати на транспортування - 7056777 грн, навантаження та розвантаження - 355690 грн.

Залишок нереалізованих ТМЦ на оптовому складі (товару) згідно з оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 28 "Товари" за 1 півріччя 2016 року - 32771351,73 грн.

Розподіл транспортно-заготівельних витрат на підприємствах, що застосовують окремий субрахунок обліку транспортно-заготівельних витрат наведено в акті перевірки на сторінці 16.

ТОВ "Українська агропромислова група" не здійснювало розподіл транспортно-заготівельних витрат до залишку товарів на складі, що призвело до порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" затвердженого Міністерством фінансів України від 20.10.1999 №246 із змінами та доповненнями (далі - П(С)БО 9), у результаті чого завищено витрати на суму 1096617 грн, у т.ч.: за 2015 ріку сумі 659649 грн, за 1 півріччя 2016 року у сумі 436968 грн.

Перевіркою ТОВ "Українська агропромислова група" встановлені порушення пп. 139.1.1 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, підприємством не відображені різниці, що виникають при формуванні резервів (забезпечень) у додатку РІ до декларації з податку на прибуток за 2015ріку сумі 8112337,39 грн.

ТОВ "Українська агропромислова група" відображено у р.1595 фінансового звіту суб`єкта малого підприємства та оборотно-сальдової відомості за 2015 рік по рахунку 474 "Забезпечення інших витрат і платежів" на 31.12.2015 кредитове сальдо у сумі 8112337,39 грн.

Згідно з письмовими поясненнями від 07.10.2016 №04-07/10 та наданими документами, ТОВ "Українська агропромислова група" сформовано резерв (знецінено ТМЦ та резерв сумнівних боргів) у сумі 8112337,39 грн та відображено у р.1595 фінансового звіту суб`єкта малого підприємства за 2015 рік, але сума витрат на формування резервів та забезпечень для відшкодування наступних (майбутніх) витрат не вказана у додатку РІ до декларації з податку на прибуток за 2015 рік, яка повинна збільшувати фінансовий результат до оподаткування.

Інших підтверджуючих первинних документів, за рахунок яких був сформований резерв у сумі 8112337,39 грн до перевірки не надано. Станом на 01.01.2015 згідно з р.1595 фінансового звіту суб`єкта малого підприємства за 2015 рік сума резерву склала 0 грн.

Згідно з пунктом 4 Положення (стандарт) 6 бухгалтерського обліку "Виправлення помилок і змін фінансових звітах", ТОВ "Українська агропромислова група" не надало коригування та зміни в облікових оцінках, які повинні включатися до тієї ж самої статті звіту про фінансові результати, яка раніше застосовувалась для відображення доходів або витрат, пов`язаних з об`єктом такої оцінки. Виправлення помилок, які відносяться до попередніх періодів, вимагає повторного відображення відповідної порівняльної інформації у фінансовій звітності та коригування певних статей або розкриття інформації про ці події у примітках до фінансових звітів.

На підставі зазначеного перевіркою встановлено порушення пп. 139.1.1 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено фінансовий результат до оподаткування у податковому обліку по декларації з податку на прибуток за 2015 рік у сумі 8112337 грн та занижено податок на прибутку у сумі 1460220 грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень №, №.

В акті перевірки встановлено, що за результатами перегляду результатів співставлення автоматизованої системи АС "Податковий блок" по ТОВ "Українська агропромислова група" встановлено відхилення між задекларованим податковим кредитом ТОВ "Українська агропромислова група" та задекларованими податковими зобов`язаннями по взаємовідносинах з наступними контрагентами: ТОВ "ТД"УКРАГРОІНВЕСТ ЛТД", ТОВ "Агротрейд Україна ЛТД", ПАТ "Дніпроазот", ПАТ "Укрзалізниця", Одеська залізниця на загальну суму 63329 грн.

У ході перевірки взаємовідносин ТОВ "Українська агропромислова група" з ТОВ "ТД "Украгроінвест ЛТД" за березень 2015 встановлено наступне.

Згідно з реєстром отриманих та виданих податкових накладних, ЄРПН, встановлено, що за березень 2015 року ТОВ "ТД "Украгроінвест ЛТД" виписано 17 ПН на суму ПДВ 2543937 грн та подано 6 РК, згідно з якими сума ПДВ зменшено (-81353,5) грн. Отже сума взаємовідносин за березень 2015 між ТОВ "ТД "Украгроінвест ЛТД" та ТОВ "Українська агропромислова група" склала 2462583,52 грн (ПДВ).

У ході перевірки взаємовідносин ТОВ "Українська агропромислова група" з ТОВ "Агротрейд Україна ЛТД" за березень 2016 встановлено наступне.

Згідно з реєстром отриманих та виданих податкових накладних, ЄРПН, встановлено, що за березень 2016 року ТОВ "Агротрейд Україна ЛТД" виписано 2 ПН на суму ПДВ 1160998 грн. Отже сума взаємовідносин за березень 2016 між ТОВ "Агроінвест Україна ЛТД" та ТОВ "Українська агропромислова група" склала 1160998 грн (ПДВ).

У ході перевірки взаємовідносин ТОВ "Українська агропромислова група" з ПАТ "Дніпроазот" за листопад 2015 встановлено наступне.

Згідно з реєстром отриманих та виданих податкових накладних, ЄРПН, встановлено, що за листопад 2015 року ПАТ "Дніпроазот" виписано 2 ПН на суму ПДВ 1183167 грн та подано 2 РК, згідно з яким сума ПДВ зменшено (-5657) грн. Отже сума взаємовідносин за листопад 2015 між ПАТ "Дніпроазот" та ТОВ "Українська агропромислова група" склала 1 177509,5 грн (ПДВ).

У ході перевірки взаємовідносин ТОВ "Українська агропромислова група" з ПАТ "Укрзалізниця" за травень 2016 встановлено наступне.

Згідно з реєстром отриманих та виданих податкових накладних, ЄРПН, встановлено, що за травень 2016 року ПАТ "Укрзалізниця" виписано 4 ПН на суму ПДВ 11666,66 грн та подано 18 РК, згідно з яким сума ПДВ зменшено (-11666,66) грн. Отже, сума взаємовідносин за травень 2016 між ПАТ "Укрзалізниця" та ТОВ "Українська агропромислова група" склала 0,0 грн. (ПДВ).

В ході перевірки взаємовідносин ТОВ "Українська агропромислова група" з Одеська залізниця за квітень 2015 встановлено наступне.

Згідно з реєстром отриманих та виданих податкових накладних, ЄРПН, встановлено, що за квітень 2015 року Одеська залізниця виписано 8 ПН на суму ПДВ 25000 грн та подано 27 РК, згідно з яким сума ПДВ зменшено (-24342,3) грн. Отже сума взаємовідносин за квітень 2015 між Одеська залізниця та ТОВ "Українська агропромислова група" склала 657,74 грн (ПДВ).

В ході перевірки взаємовідносин ТОВ "Українська агропромислова група" з Одеська залізниця за липень 2015 встановлено наступне.

Згідно з реєстром отриманих да виданих податкових накладних, ЄРПН, встановлено, що за липень 2015 року Одеська залізниця виписано 10 ПН на суму ПДВ 126357,2 грн та подано 25 РК, згідно з яким сума ПДВ зменшено (-121316) грн. Отже сума взаємовідносин за липень 2015 між Одеська залізниця та ТОВ "Українська агропромислова група" склала 5041,06 грн (ПДВ).

ТОВ "Українська агропромислова група" завищено податковий кредит за перевіряємий період з 01.01.2015 по 30.06.2016 у розмірі 63329 грн по взаємовідносинах з вищенаведеними контрагентами-постачальниками та, відповідно податок не сплачено до бюджету.

Враховуючи вищевикладене ТОВ "Українська агропромислова група" в порушення п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України віднесло до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу в сумі 63329 грн, у т.ч.: в березні 2015 в сумі 31253 грн, в квітні 2015 в сумі 1667 грн, в липні 2015 в сумі 1014 грн, в листопаді 2015 в сумі 5657 грн, в березні 2016 в сумі 21177 грн, в травні 2016 в сумі 2561 грн.

Відповідно до пп.134.1.1. п.134.1. ст.134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з п.9 П(С)БО 9 первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат:

суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю), за вирахуванням непрямих податків;

суми ввізного мита;

суми непрямих податків у зв`язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються ж підприємству/установі;

транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Сума транспортно-заготівельних витрат, що узагальнюється на окремому субрахунку рахунків обліку * запасів, щомісячно розподіляється між сумою залишку запасів на кінець звітного місяця і сумою запасів, що вибули (використані, реалізовані, безоплатно передані тощо) за звітний місяць. Сума транспортно-заготівельних витрат, яка відноситься до запасів, що вибули, визначається як добуток середнього відсотка транспортно-заготівельних витрат і вартості запасів, що вибули, з відображенням її на тих самих рахунках обліку, у кореспонденції з якими відображено вибуття цих запасів. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат визначається діленням суми залишків транспортно-заготівельних витрат на початок звітного місяця і транспортно- заготівельних витрат за звітний місяць на суму залишку запасів на початок місяця і запасів, що надійшли за звітний місяць. Приклади розподілу транспортно-заготівельних витрат наведені в додатку до Положення (стандарту) 9;

Згідно з пп. 139.1.1 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України, фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат на формування резервів та забезпечень для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечень на відпустки працівникам та інші виплати, пов`язані з оплатою праці, та резервів, визначених пунктами 139.2 - 139.3 цієї статті) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових -накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу. При цьому постачальник товарів/послуг має право зменшити суму податкових зобов`язань за таким розрахунком коригування після його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем.

Розрахунки коригування, складені платником податку до податкових накладних, що не надаються отримувачу, що складені до 1 лютого 2015 року, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних таким платником податку.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Згідно з пп.192.1.2 п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Щодо податкового повідомлення рішення №.

Як вбачається з акта перевірки, за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 ТОВ "Українська агропромислова група" задекларовано акцизного податку, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 0,00 гривень.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ "Українська агропромислова група" за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 занижено акцизний податок з реалізації пального на загальну суму 203181,00 грн, у тому числі: за квітень 2015 року в сумі 2709,00 грн, за травень 2015 року в суму 7808,00 грн, за червень 2015 року в сумі 3418,00 грн, за липень 2015 року в сумі 4278,00 грн, за серпень 2015 року в сумі 4793,00 грн, за вересень 2015 року в сумі 5107,00 грн, за жовтень 2015 року в сумі 6191,00 грн, за листопад 2015 року в сумі 3596,00 грн, за грудень 2015 року в сумі 7382,00 грн, за січень 2016 року в сумі 7122,00 грн, за лютий 2016 року в сумі 89856,00 грн, за березень 2016 року в сумі 21388,00 грн, за квітень 2016 року в сумі 21016,00 грн, за травень 2016 року в сумі 10506,00 грн, за червень 2016 року в сумі 8011,00 грн.

За результатами аналізу первинних документів (перелік зазначено в акті перевірки) встановлено, що ТОВ "Українська агропромислова група" протягом квітня 2015 - червня 2016 року за адресою: м. Черкаси, вул. Сурікова, 10/1 здійснювало роздрібну торгівлю дизельного палива на загальну суму 3193275,20 грн (194586,50 літрів), у тому числі:

у 2015 році на загальну суму 950937,87 грн (52733,67 літрів), у І кварталі 2016 року на загальну суму 1749817,30 грн (110684,8 літрів) та у II кварталі 2016 року на загальну суму 492520,00 грн (31168 літрів).

Твердження ТОВ "Українська агропромислова група", що реалізація підакцизних товарів здійснювалась товариством на користь суб`єктів господарювання для використання ними у власній господарській діяльності не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних причин.

Через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, а не оптовий, оскільки відпуск пального відбувається через паливо-, масло- та газороздавальні колонки кінцевому споживачу.

Тобто, за своїм функціональним призначенням мережа АЗС використовується саме для роздрібної торгівлі нафтопродуктами, тобто реалізації для кінцевого споживача.

Також, Ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 19.07.2016 К/800/54544/15 встановлено, що саме при відпуску через мережу АЗС нафтопродуктів здійснюється розрахункова операція, дата якої є датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів) згідно з п. 216.9 ст. 216 ПКУ.

В зв`язку з вищевикладеним, встановлено, що поняття "господарська діяльність" та "комерційна діяльність" не є тотожними. Комерційне використання ПММ передбачене для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, тоді як на АЗС здійснює саме таку роздрібну реалізацію пального кінцевим споживачам.

Згідно з п.п. 14.1.4 п. 14.1 ст. 14 ПКУ акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до п.п. 14.1.145 п. 14.1 ст. 14 ПКУ підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Згідно з п.п. 212.1.11 п. 212.1, п.п. 212.3.1 п. 212.3 ст. 212, п. 213.1 ст. 213 ПКУ платниками податку є особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів. Такі суб`єкти підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку - контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу підакцизних товарів. Реєстрація здійснюється не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється реалізація підакцизних товарів. Отже, реєстрація контролюючими органами таких платників, як платників акцизного податку здійснюється автоматично при поданні ними декларації з акцизного податку до контролюючих органів, які обслуговують адміністративно- територіальні одиниці, на яких розташовано пункти продажу підакцизних товарів.

Відповідно до п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПКУ об`єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з абз. другим п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПКУ реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять" роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надавання йому торговельних послуг. Торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб`єкта господарювання в сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використовування.

Згідно з п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 ПКУ у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до п. 215.1 ст. 215 ПКУ до підакцизних товарів належать:

спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво;

тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну;

нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне;

автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів;

електрична енергія.

Згідно з п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПКУ для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

Відповідно до п. 216.9 ст. 216 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції, відповідно до Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон №265).

Згідно з Законом №265 розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Вимоги щодо обігу, використання (видачі водіям тощо) та зберігання платіжних паливних карток (у т.ч. смарт-карток) і талонів встановлюються договором про відпуск палива і паливно-мастильних матеріалів за паливними картками між покупцем і продавцем. Паливна картка, талони передаються на підприємство за актом приймання-передачі після оплати вартості згідно з умовами договору. Підтвердженням факту отримання пального можуть бути видаткові документи або чеки терміналів, що формуються безпосередньо в момент фактичного отримання пального з АЗС.

Відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1442 (далі - Правила №1442) розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку.

Отже, при відпуску через мережу АЗС нафтопродуктів здійснюється розрахункова операція, дата якої є датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів) згідно з п. 216.9 ст. 216 Кодексу.

Згідно з Правилами №1442 роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Відповідно до п. 34 та п. 35 Правил № 1442 заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС (за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора) через паливо-, масло- та газороздавальні колонки. Дозволяється також відпускати нафтопродукти (крім скрапленого вуглеводневого газу) в тару споживача (металеві каністри) Таким чином, через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві (п. 2 Правил №1442 та ДСТУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять"), такі операції є об`єктом оподаткування акцизним додатком відповідно до п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 Кодексу.

Крім того, відповідно до Правил №1442 розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку.

Таким чином, податкові зобов`язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, яка безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків (готівкова, безготівкова), під час здійснення розрахункових операцій.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 04.11.2016 №, №, №, № та № в спірних правовідносинах є правомірним та таким, що відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, а доводи позивача не спростовують вказаних висновків суду.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує на тому, що в силу вимог частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У контексті зазначених положень КАС України, суд звертає увагу позивача на те, що закріплені у частині другій статті 77 КАС України норми права щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень доведення правомірності прийняття оспорюваного рішення не звільняє позивача від обов`язку доведення заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 29 грудня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" (місцезнаходження: бульв. Лесі Українки, 19, 172, м. Київ, 01133, );

відповідач:

- Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.