Справа № 380/24966/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/24966/24 пров. № А/857/12168/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року (головуюча суддя: Крутько О.В., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,

встановив:

ОСОБА_1 , 12.12.2024, звернулася з позовом до суду, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 92 від 23.10.2024 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яким відмовлено у переведенні ОСОБА_1 із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723 XII , Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-УІІІ стаж роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) України за період з 16.01.1996 по даний час (18.11.2024) а саме: з 16.01.1996 р. по 28.04.2016 р. ДПІ(ДПА) у Шевченківському районі м. Львова; з 16.01.1996 р. на посаді старшого державного податкового інспектора відділу зборів та стягнень податків з фізичних осіб управління зборів та стягнень ДПІ по Шевченківському району м. Львова; з 26.11.1996 р. на посаді старшого державного податкового інспектора відділу зборів та стягнень податків з фізичних осіб ДПА у Шевченківському районі м. Львова; з 01.01.1997 р. на посаді старшого державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб ДПА у Шевченківському районі м. Львова; з 16.02.1998 р. на посаді старшого державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб ДПІ у Шевченківському районі м. Львова; з 26.03.2002 р. на посаді головного державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб ДПІ у Шевченківському районі м. Львова; з 12.09.2005 р. на посаді головного державного податкового інспектора відділу оподаткування фізичних осіб; з 23.02.2007 р. на посаді головного державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Шевченківському районі м. Львова; з 16.03.2012 р. на посаді заступника начальника відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ДПС Львівської області; з 01.07.2013 р. на посаді заступника начальника відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області; з 02.02.2015 р. на посаді заступника начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області; з 02.02.2016 р. на посаді заступника начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб; з 29.04.2016 р. по 22.05.2020 р. у Личаківській ОДПІ (управлінні) ГУ ДФС (ДПС) у Львівській області; з 29.04.2016 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб у Шевченківське відділення Личаківської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Львівській області; з 07.06.2017 р. на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Личаківської ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Львівській області; з 20.09.2018 р. на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Личаківського управління ГУ ДФС у Львівській області; з 23.05.2019 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Личаківського управління ГУ ДФС у Львівській області; з 12.09.2019 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Личаківського управління ГУ ДПС Львівській області; з 23.05.2020 р. по 06.03.2024 р. у Головному управлінні ДПС у Львівській області: з 23.05.2020 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора Львівського відділу податків і зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Львівській області; з 05.01.2021 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора Львівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області; з 21.10.2021 р. на посаді головного державного інспектора Львівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області; з 29.07.2022 р. на посаді головного державного інспектора Львівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ та ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723 від 16.12.1993 з 17.10.2024 р. та здійснювати позивачці виплату пенсії державного службовця з урахуванням довідок про складові(інші складові) заробітної плати для призначення пенсії від 17.10.2024 р. № 617-13-01-10-00-11; № 618-13-01-10-00-11 та № 85-13-01-10-21, які додані до заяви, яка зареєстрована за № 9951 від 17.10.2024.

В обґрунтування позову позивачка зазначає, що вона 17.10.2024 звернулася до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перехід на інший вид пенсії - пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.10.2024 за № 92 отримала відмову у перерахунку пенсії, згідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю у неї стажу роботи на посадах віднесених до категорії посад державних службовців. Позивачка вважає, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальне звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватись до стажу державної служби.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.10.2024 № 92 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-УІІІ період роботи з 16.01.1996 р. по 28.04.2016 р. в ДПІ (ДПА) у Шевченківському районі м. Львова, з 29.04.2016 р. по 22.05.2020 р. у Личаківській ОДПІ (управлінні) ГУ ДФС (ДПС) у Львівській області та з 23.05.2020 р. по 06.03.2024 р. у Головному управлінні ДПС у Львівській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно поданої заяви від 17.10.2024 та доданих до неї довідок про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця від 17.11.2024 № 617-13-01-10-21, № 618-13-01-10-21 та № 85-13-01-10-21, виданих Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з 20.10.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності III групи від загального захворювання відповідно до Закону 1058, з 20.09.2023 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. Розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 , згідно Закону № 1058, з 01.03.2024 складає 9709,03 грн при загальному страховому стажі 42 роки 06 місяців 13 днів. ОСОБА_1 , 17.10.2024 звернулася із заявою про перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону № 889. До заяви долучила довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював в державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 17.10.2024 № 617-13-01-10-00-11, про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював в державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) від 17.10.2024 № 85-13-01-10-21, про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював в державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) від 17.10.2024 № 618-13-01-10-00-11, видані Головним управлінням ДПС у Львівській області Державної податкової служби України. Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 02.03.1981, відповідно до якої ОСОБА_1 працювала в органах Державної податкової служби Львівської області з 16.01.1996 по даний час, 16.01.1996 - прийняла Присягу державного службовця; їй були присвоєні спеціальні звання: 01.02.1997 - «інспектор податкової служби II рангу»; 12 ранг державного службовця було встановлено на період з 01.07.2013 по 31.12.2013; 01.01.2014 - «Радник податкової та митної справи III рангу». Оскільки у ОСОБА_1 відсутній стаж державної служби необхідної тривалості, чим порушено вимоги пунктів 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, право на пенсію за нормами Закону № 889 в позивачки відсутнє.

Позивачкою не подано відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка, 17.10.2024 звернулася до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати державного службовця.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.10.2024 № 92 відмовлено у перерахунку пенсії позивачки.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що в ході розгляду заяви з доданими до неї документами було встановлено, що заявниця відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.03.1981 працювала в органах державної податкової служби Львівської області з 16.01.1996 по даний час, зокрема: 16.01.1996 прийняла присягу державного службовця, 01.02.1997 присвоєно звання інспектора податкової служби ІІ рангу, 12 ранг державного службовця було встановлено на період з 01.07.2013 по 31.12.2013, 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу. Враховуючи вищенаведене, перехід на інший вид пенсії за віком провести неможливо у зв`язку з відсутністю стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивачка звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється з урахуванням положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII право на одержання пенсії державного службовця мають чоловіки, які досягли 62 років, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, за умови перебування на посаді державного службовця на час досягнення відповідного віку, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, пенсія призначається у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Верховною Радою України, 10.12.2015 прийнято Закон України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону Закон України «Про державну службу» № 3723-XII втратив чинність, крім статті 37, яка застосовується до осіб, визначених пунктами 10 та 12 зазначеного розділу.

Згідно з пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а також особи, які на цю дату мали не менш як 20 років такого стажу, зберігають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб із 20-річним стажем державної служби.

Частиною першою статті 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII було визначено, що класифікація посад державних службовців здійснюється з урахуванням організаційно-правового рівня органу, обсягу та характеру компетенції, а також ролі й місця посади в структурі державного органу.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як убачається з матеріалів справи, у періоди роботи позивачки на відповідних посадах в органах державної податкової служби діяв Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, стаття 1 якого визначала державну службу як професійну діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апаратах, здійснюють практичне виконання завдань і функцій держави та отримують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Спеціальним законом, що регулював правовий статус, функції та засади діяльності державної податкової служби у відповідний період, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 № 509-XII. Згідно з частинами п`ятою восьмою статті 15 цього Закону правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначалися, зокрема, Законом України «Про державну службу», а таким посадовим особам присвоювалися спеціальні звання за результатами атестації.

Частиною четвертою статті 15 Закону № 509-XII встановлено обмеження щодо зайняття посадовими особами податкових органів підприємницькою діяльністю та роботою за сумісництвом, що кореспондується з обмеженнями, передбаченими статтею 12 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» видатки на утримання органів державної податкової служби фінансувалися з державного бюджету.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що посадові особи органів державної податкової служби, яким за результатами атестації присвоєно спеціальні звання, які обіймали посади в державних органах, виконували завдання і функції держави та отримували заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету, перебували на державній службі та є державними службовцями у розумінні законодавства, чинного на момент виникнення відповідних правовідносин.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених законодавством, що діяло на момент проходження такої служби.

На час виникнення спірних правовідносин порядок обчислення стажу державної служби регулювався, зокрема, Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283. Зазначеним Порядком передбачалося зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах суддів, слідчих, а також часу служби на посадах рядового і начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання, зокрема в органах внутрішніх справ.

Згідно з абзацом другим пункту 2 Порядку № 283 (у редакції, чинній до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII) до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, а також у державній податковій та контрольно-ревізійній службі, Державній фінансовій інспекції та її територіальних органах.

Отже, як положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, так і нормами законодавства, чинного до набрання ним чинності, зокрема Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 № 509-XII та Порядку № 283, прямо передбачено зарахування до стажу державної служби періодів роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органах.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а, в якій суд зазначив, що після 01.05.2016 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», водночас за наявності умов, визначених пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, за особами зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII.

Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження після 01.05.2016 права на призначення пенсії державного службовця є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII та Прикінцевими і перехідними положеннями Закону № 889-VIII, а саме щодо досягнення відповідного віку, наявності необхідного страхового стажу та стажу державної служби.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції установив, що відповідно до трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 від 02.03.1980, у період з 16.01.1996 по теперішній час ОСОБА_1 проходить службу в органах Державної податкової інспекції, що не заперечується відповідачем.

Зокрема, з наявних у трудовій книжці записів убачається, що 16.01.1996 позивачка прийняла присягу державного службовця; 01.02.1997 їй присвоєно звання інспектора податкової служби ІІ рангу; 03.06.2002 спеціальне звання інспектора податкової служби І рангу; 02.11.2012 спеціальне звання радника податкової служби ІІІ рангу; 01.07.2013 12 ранг державного службовця; 01.01.2014 спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу; 12.09.2019 6 ранг державного службовця.

Таким чином, стаж роботи позивачки в органах Державної податкової інспекції за зазначений період становить 28 років 01 місяць.

Оцінюючи доводи відповідача, викладені в оскаржуваному рішенні, про те, що займані позивачкою посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи таких осіб у контролюючих органах, у тому числі осіб, яким присвоєно спеціальні звання, зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до зазначеного Закону незалежно від місця роботи на час досягнення відповідного віку.

Згідно з пунктами 343.1 343.2 статті 343 Податкового кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання податкової та митної справи відповідних рангів, а положення про спеціальні звання, порядок їх присвоєння, співвідношення зі рангами державних службовців та розмір надбавок затверджуються Кабінетом Міністрів України. У разі присвоєння спеціального звання надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Відповідно до пункту 9 Порядку присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839, посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, спеціальне звання присвоюється з урахуванням співвідношення рангів державних службовців. Особи, яким раніше було присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, зберігають відповідне співвідношення таких звань.

Пунктом 4 зазначеного Порядку передбачено, що до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні або ранзі державного службовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і військовими, дипломатичними та іншими спеціальними званнями.

Наведені норми свідчать про те, що посадові особи контролюючих органів, зокрема органів державної податкової служби, належать до державних службовців із особливим статусом, а присвоєні їм спеціальні звання співвідносяться з відповідними категоріями та рангами державних службовців.

Отже, спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби прирівнюються до рангів державних службовців, а період проходження служби в таких органах підлягає зарахуванню до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 22.10.2013 у справі № 21-340а13, згідно з якою посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а період проходження такої служби підлягає зарахуванню до стажу державної служби, що дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Зокрема, в постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2013 року у справі № 21-340а13 колегія суддів зазначила, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року № 503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» не є підставою для відмови у зарахуванні до стажу державної служби періоду служби у податкових органах посадових осіб, які мають спеціальне звання, оскільки зазначений акт виданий для врегулювання правового статусу працівників цих органів, що не мають спеціальних звань, та не змінює правового статусу посадових осіб податкових органів, які такі звання мають.

Крім того, слід зазначити, що спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» № 509-XII та Податковий кодекс України, які мають вищу юридичну силу, ніж розпорядження КМУ.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, які діють з 01 травня 2016 року, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

При цьому, відповідно до пункту 5 «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках.

Позивачка з 16.01.1996 по даний час працює в органах державної податкової служби, прийняла присягу державного службовця (16.01.1996), обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), що їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання за наслідками атестації у визначеному Законом України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII порядку та одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, і з отримуваної заробітної плати проводились відрахування підвищених розмірів відповідних (страхових, соціальних) внесків до спеціальних фондів державного бюджету, - то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що всі періоди роботи (служби) позивачки підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Отже враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що з метою ефективного захисту порушеного права позивачки та відновлення її пенсійних прав необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби період її роботи з 16.01.1996 по 06.03.2024 в органах державної податкової служби та перевести ОСОБА_1 з пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно із заявою від 17.10.2024 та поданими до неї довідками про заробітну плату.

Разом з тим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у резолютивній частині рішення, суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.10.2024 № 92 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», проте таке рішення має номер № 92. Суд апеляційної інстанції розцінює зазначене опискою у тексті судового рішення та вважає, що така описка може бути вирішена в порядку статті 253 КАС України і не може бути підставою для скасування рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 380/24966/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська