Справа № 640/9607/19
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/9607/19
РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмежеою відповідальністю "Сі Ен Жі Ес Інженірінг" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшли матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ен Жі Ес Інженірінг" (далі Позивач, Товариство) до Головного управління ДФС у м. Києві (правонаступником якого є Головне управління ДПС у м. Києві; далі Відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Справа у встановлені нормами Кодексу адміністративного судочинства України строки Окружним адміністративним судом міста Києва розглянута не була.

На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №2825 (в редакції Закону України №3863-ІХ) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

Так, за результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, адміністративна справа №640/9607/19 передана на розгляд Хмельницькому окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025 року, дану адміністративну справу передано на розгляд судді Печеному Є.В.

Ухвалою судді Хмельницького окружного адміністративного суду Печеного Є.В. від 17.03.2025 року, серед іншого, ухвалено: прийняти до свого провадження адміністративну справу № 640/9607/19; замінити відповідача у справі № 640/9607/19 з Головного управління ДФС у місті Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у місті Києві (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44116011); вважати правильною назвою позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ен Сі Джи Ес Україна" (), адреса: 01011, м. Київ, вулиця Панаса Мирного, будинок 11, офіс 1/9; розпочати розгляд справи спочатку; розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до позовної заяви, Товариство позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на таке.

Вказує, що всі податкові накладні, за які Відповідачем застосовано штраф, зареєстровані (хоча і з порушенням строків), і значна їх частина не надається покупцю.

Зазначає, що пункт 120-1.1 статті 120.1 ПК України звільняє від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію будь-яких податкових накладних, які не надаються покупцю, незалежно від того, чи пов`язані вони з звільненими або нульовими операціями.

Стверджує, що формулювання вказаної вище норми ПК України є неоднозначним, а тому, має тлумачитися на користь платника податків (стаття 56.21 ПК України, практика ЄСПЛ у справі «Щокін проти України»);

Посилається на те, що порушення строків реєстрації податкових накладних, що не надаються покупцю, не порушує прав контрагентів і не веде до несплати податку.

На думку Позивача, Відповідач порушив його право на участь у розгляді заперечень до акта перевірки, оскільки запрошення на розгляд було отримане вже після дати проведення такого розгляду.

У відзиві на позов Відповідач заперечив проти задоволення позову, зазначивши, серед іншого, таке.

Вказує, що камеральною перевіркою встановлено факт порушення Позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних, що підтверджується даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Зазначає, що спірні податкові накладні складені на операції, оподатковувані за ставкою ПДВ 20 %, що видно з реквізитів накладних (код ставки «20», обсяги постачання за основною ставкою).

Стверджує, що виняток, передбачений пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, застосовується лише до податкових накладних, які одночасно не надаються отримувачу (покупцю) та складені на операції, звільнені від оподаткування або оподатковувані за нульовою ставкою, чого у даному випадку немає.

Посилається на те, що заперечення Позивача до акта камеральної перевірки розглянуті комісією контролюючого органу з оформленням відповідного листа, чим, на думку Відповідача, забезпечено дотримання процедури, передбаченої законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини.

За результатами камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування (далі ПН/РК) Позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) за 20172018 роки посадовими особами Відповідача складено акт від 11.02.2019 № 1256/26-15-12-06/20755545.

У вказаному вище акті зафіксовано порушення Позивачем граничних строків реєстрації ряду ПН, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України, у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), із зазначенням дати складання, дати фактичної реєстрації та кількості днів прострочення щодо кожного документа.

На підставі цього акта Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 04.03.2019 № про застосування до Позивача штрафу в сумі 73 265, 15 грн, що становить 10 % від суми ПДВ 732 651,50 грн, зазначеної у відповідних ПН; до податкового повідомлення-рішення додано розрахунок штрафу по кожній ПН.

Позивач подав до контролюючого органу заперечення до акта камеральної перевірки, в яких, зокрема, послався на те, що частина ПН є такими, що не надаються покупцю, та просив скасувати висновки акта.

Одночасно Позивач подав заяву про намір взяти участь у розгляді заперечень.

Заперечення до акта перевірки та заява про участь у їх розгляді подані Позивачем 20.02.2019 року.

Лист-запрошення Відповідача про розгляд заперечень датовано 27.02.2019 року, у ньому зазначено дату та час розгляду 01.03.2019 року о 10.00 год.

На конверті із зазначеним листом міститься відбиток поштового штемпеля та ідентифікатор поштового відправлення; з роздруківки відстеження поштового відправлення вбачається, що лист вручено Позивачу 05.03.2019 року, тобто після дати, на яку було призначено розгляд заперечень.

Листом від 01.03.2019 «Про результати розгляду заперечення» Відповідач повідомив Позивача про залишення висновків акта камеральної перевірки без змін та зазначив про проведення засідання комісії з розгляду заперечень 01.03.2019 у відсутність представника Позивача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам у цій справі, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За усталеною практикою Верховного Суду, при вирішенні спорів щодо правомірності рішень суб`єктів владних повноважень суд здійснює ретроспективний контроль оцінює оспорюване рішення станом на момент його прийняття, виходячи з правового регулювання та фактичних обставин, які існували на той час, а також тих мотивів, якими керувався орган, приймаючи таке рішення.

Разом з тим, якщо після прийняття оскаржуваного рішення законодавець прямо змінює правові наслідки вже вчинених діянь (зокрема, запроваджує ретроспективне звільнення від певних фінансових санкцій), суд застосовує такі норми, якщо вони покращують становище платника податків і якщо виконано умови їх застосування. Це узгоджується з усталеним підходом Верховного Суду до застосування, зокрема, пункту 73 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Так, пунктами 201.1, 201.10 статті 201 ПК України встановлено таке.

201.1. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

201.10. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 цієї статті перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Отже, з огляду на викладене вище, пунктами 201.1, 201.10 статті 201 ПК України у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин, було установлено, що платник податку зобов`язаний, зокрема: скласти податкову накладну на кожне постачання товарів/послуг; зареєструвати її в ЄРПН у встановлені граничні строки; надати податкову накладну покупцю за його вимогою.

Порушення цих строків тягне наслідки, передбачені статтею 120-1 ПК України.

Пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України встановлював, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються.

120-1.2. Відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.

120-1.3. Допущення продавцем товарів/послуг помилок під час зазначення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, виявлених контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної за заявою покупця, - тягне за собою накладення на платника податку - продавця штрафу в розмірі 170 гривень та зобов`язання виправити такі помилки.

Невиконання податкового повідомлення-рішення контролюючого органу з попередженням про необхідність виправлення платником податків - продавцем зазначених в абзаці першому цього пункту помилок протягом 10 календарних днів, наступних за днем його отримання, - тягне за собою накладення на такого платника податку штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок протягом 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 61 до 90 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 91 до 120 календарних днів; 60 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 121 до 150 календарних днів; 70 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 151 до 180 календарних днів; 100 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок після спливу 181 календарного дня.

Водночас, у цій редакції статті 120-1 ПК України містився виняток: штраф не застосовується у разі порушення строків реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складених на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою.

Отже, із вказаної вище норми випливає, що для звільнення від відповідальності необхідна одночасна наявність двох умов: податкова накладна не надається отримувачу (покупцю); така накладна складена на постачання товарів/послуг для операцій, звільнених від оподаткування або оподатковуваних за нульовою ставкою.

Також пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Із усталеної практики Верховного Суду випливає, що платник податків має право особисто брати участь у розгляді заперечень, якщо він про це заявив, а контролюючий орган зобов`язаний належним чином завчасно повідомити платника про дату, час і місце такого розгляду, забезпечивши реалізацію цього права. Порушення цього обов`язку визнається істотним процедурним порушенням.

Окрім того, у низці постанов, зокрема, від 04.09.2018 у справі № 816/1488/17, від 11.12.2018 у справі № 807/68/18, від 13.08.2019 у справі № 2040/7888/18, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що для звільнення платника від відповідальності за пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин, необхідні дві обов`язкові складові: податкова накладна не повинна надаватися отримувачу (покупцю); одночасно така податкова накладна повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, звільнених від оподаткування або оподатковуваних за нульовою ставкою.

У згаданих вище постановах Верховний Суд прямо відхилив підхід, за яким достатньою підставою для звільнення від штрафу була б лише ознака «податкова накладна не надається отримувачу», без урахування характеру операцій.

У подальших постановах, зокрема, за 20192021 роки цей підхід був підтверджений Верховним Судом як усталений.

Отже, тлумачення пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України як такого, що вимагає сукупності двох зазначених умов для звільнення від відповідальності, відповідає і буквальному змісту норми, і актуальній практиці Верховного Суду.

Щодо наслідків порушення Відповідачем процедури розгляду заперечень Позивача до акта перевірки, то необхідно зазначити про таке.

Палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18 сформулювала правову позицію, відповідно до якої, невиконання контролюючим органом вимог законодавства щодо належного повідомлення платника про розгляд його заперечень до акта перевірки та забезпечення можливості особистої участі платника (його представника) у такому розгляді є істотним порушенням процедури, яке впливає на результати перевірки; за наявності такого порушення акт перевірки та прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення не можуть вважатися законними та підлягають скасуванню.

Палата наголосила, що дотримання процедури розгляду заперечень до акта перевірки є важливим елементом належної адміністративної процедури, а судовий контроль не може підміняти собою стадію формування податкового рішення контролюючим органом. Іншими словами, порушення, допущені на стадії перевірки й розгляду заперечень, не завжди можуть бути усунуті самим лише судовим розглядом.

Зазначена правова позиція, хоча й сформульована у 2020 році, ґрунтується на аналізі норм ПК України, чинних і у 20172019 роках, отже, є релевантною для оцінки дій контролюючого органу у спірних правовідносинах цій справі.

Щодо характеру спірних податкових накладних у цій справі, то суд виходить із таких міркувань.

Із матеріалів справи вбачається, що всі податкові накладні, за які застосовано штраф, містять: код ставки ПДВ «20»; відсутні обсяги операцій, позначені як звільнені від оподаткування чи оподатковувані за нульовою ставкою.

При цьому, жодних первинних документів чи інших доказів, які б свідчили, що відповідні податкові накладні складені саме на операції, звільнені від оподаткування або оподатковувані за нульовою ставкою, матеріали справи не містять.

За таких обставин суд виходить із того, що спірні податкові накладні складені на операції, оподатковувані за основною ставкою 20%, а отже, не відповідають другій умові винятку, встановленого пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Одночасно суд вказує на те, що навіть за умови, що окремі податкові накладні не надаються покупцю, однієї цієї ознаки недостатньо для звільнення Позивача від відповідальності за несвоєчасну їх реєстрацію; виняток не застосовується через невиконання другої умови відсутність пільгового або нульового характеру операцій.

Цей висновок узгоджується з наведеною вище практикою Верховного Суду.

Щодо факту порушення строків реєстрації податкових накладних, то суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що Позивач не заперечує факт несвоєчасної реєстрації тих податкових накладних, які зазначені в акті перевірки та додатку до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Отже, наявність порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, встановлених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, є визнаною сторонами і підтвердженою матеріалами справи.

Щодо доводів Позивача про технічні та організаційні перешкоди для реєстрації податкових накладних, то суд має зазначити про таке.

Позивач фактично посилається на складність реєстрації податкових накладних у зв`язку з особливостями функціонування електронних сервісів, можливими технічними збоями, недостатнім лімітом ПДВ тощо, однак конкретних доказів об`єктивної неможливості реєстрації саме кожної із спірних податкових накладних у встановлені строки суду не надано.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 10.12.2019 у справі № 540/830/19, сам по собі факт, що несвоєчасна реєстрація не порушує прав контрагентів, не звільняє платника від відповідальності, оскільки обов`язок щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування покладено законом на постачальника, а штрафи за статтею 120-1 ПК України нараховуються за сам факт порушення строків, незалежно від настання негативних наслідків для третіх осіб.

У даній справі відсутні підтверджені належними доказами обставини, які б свідчили про об`єктивну неможливість своєчасної реєстрації спірних податкових накладних. Тому ці доводи не звільняють Позивача від відповідальності за порушення строків їх реєстрації.

Щодо дотримання Відповідачем процедури розгляду заперечень Позивача до акта перевірки, то суд вказує на таке.

Як встановлено судом: Позивач подав заперечення до акта перевірки в межах строку, передбаченого пунктом 86.7 статті 86 ПК України, та одночасно подав заяву про намір взяти участь у їх розгляді; Відповідач направив лист-запрошення на розгляд заперечень, датований 27.02.2019 року, в якому зазначено дату й час розгляду 01.03.2019 року 10.00 год.; із конверта та інформації про рух поштового відправлення вбачається, що цей лист вручений Позивачу 05.03.2019 року, тобто після дати, на яку було призначено розгляд заперечень; засідання комісії з розгляду заперечень відбулося 01.03.2019 без участі Позивача, за результатами чого висновки акта перевірки залишені без змін.

Відповідач не спростував цих обставин і не надав доказів того, що Позивач був належним чином і завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду заперечень таким чином, щоб реально міг забезпечити свою участь у засіданні.

Отже, суд приходить до висновку, що контролюючий орган не забезпечив реалізацію права Позивача на участь у розгляді заперечень до акта перевірки, хоча про таку участь платник податку прямо заявляв.

З урахуванням наведених вище висновків Палати КАС ВС у справі № 520/8836/18, таке порушення процедури розгляду заперечень є істотним та впливає на законність подальших рішень, прийнятих на підставі акта перевірки.

При цьому, суд відхиляє довід Відповідача про те, що розгляд заперечень у будь-якому разі відбувся і було надіслано письмову відповідь Позивачу, а отже, права платника нібито не порушені.

Такий підхід суперечить вказаній вище позиції Верховного Суду, відповідно до якої, саме право платника бути вислуханим на цій стадії (бути присутнім, надати усні пояснення, поставити запитання членам комісії, звернути увагу на певні докази) є елементом належної адміністративної процедури, без дотримання якого неможливо вважати, що контролюючий орган повно і всебічно розглянув заперечення платника.

Отже, у даній справі має місце істотне порушення Відповідачем процедурних норм пункту 86.7 статті 86 ПК України, що, відповідно, зумовлює протиправність прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі такого акта перевірки.

Суд наголошує, що в межах наданих йому повноважень він здійснює саме контроль за законністю рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого внаслідок певної адміністративної процедури.

Підсумовуючи викладене вище, суд виходить із такого: Відповідач правомірно встановив факт порушення Позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та, з точки зору матеріального права, мав підстави для застосування штрафу, оскільки спірні податкові накладні не відповідають умовам винятку (вони складені на операції, оподатковувані за ставкою 20%, а не на звільнені чи нульові операції).

Разом із тим, при розгляді заперечень Позивача до акта камеральної перевірки Відповідач допустив істотне порушення процедури, а саме не забезпечив реальну можливість Позивача взяти участь у розгляді заперечень, оскільки запрошення на розгляд було отримано Позивачем вже після фактичного проведення засідання комісії.

Таке порушення, згідно з правовою позицією Палати КАС ВС у справі № 520/8836/18, є підставою для висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі акта перевірки, щодо якого заперечення платника фактично не були розглянуті у належний спосіб.

За таких обставин і правових підстав, суд доходить висновку, що оспорюване податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 04.03.2019 № є протиправним саме з підстав істотного порушення процедури розгляду заперечень Позивача до акта камеральної перевірки і підлягає скасуванню.

Інші аргументи сторін не впливають на висновки суду за результатами розгляду цієї справи, які зазначені вище.

Щодо інших доводів сторін, суд також зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно із п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Отже, за результатами розгляду справи, суд виходить з того, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ен Жі Ес Інженірінг" підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені Позивачем судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921, 00 грн підлягають стягненню на його користь з Відповідача.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ен Жі Ес Інженірінг" задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві форми «Н» від 04.03.2019 № .

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ен Жі Ес Інженірінг" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Сі Ен Жі Ес Інженірінг" (вул. Іоанна Павла II, 19, прим. 50, літ А, м. Київ, 01042 , код ЄДРПОУ - 20755545)
Відповідач:Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, Київ 116, м. Київ, 04116 , код ЄДРПОУ - 44116011)

Головуючий суддя Є.В. Печений