Справа № 309/4129/25
Суддя: Орос Я. В.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/4129/25
Провадження № 2-а/309/83/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Орос Я.В.

за участю секретаря Калинич Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в якому просить скасувати постанову № 2.424-5 від 01.08.2025року, про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Позов мотивовано тим, що 01 серпня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 прийнято постанову № 2.424-5, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення, викладена у постанові №2.424-5: "25.06.2025 року останньому громадянину (тобто громадянину ОСОБА_1 ) направлена повістка №4194098 (номер поштового відправлення № 698 АТ "УКРПОШТА"), згідно якої громадянин ОСОБА_1 зобов`язаний з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) на 14:00 год. 05.07.2025 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 отримано повернуте поштове відправлення з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою і тим самим громадянин ОСОБА_1 не отримано/проігноровано отримання повістки про виклик до центру комплектування та соціальної підтримки.

Натомість позивач зазначає, що не отримував повістку ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.06.2025 року в порядку ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 05.07.2025 року, від отримання повістки не відмовлявся і жодних спроб вручити йому чи членам сім`ї не було. Телефонних дзвінків із ТЦК та СП, " ІНФОРМАЦІЯ_5 " чи повідомлень про надходження рекомендованого листа ОСОБА_1 не отримував. Також ОСОБА_1 зазначає, що не отримував виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для розгляду справи про адміністративне правопорушення 01 серпня 2025 року. Розгляд адміністративної справи відбувся за його відсутності. Хоча в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 01 серпня 2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних та нібито був присутній на розгляді адміністративної справи й відмовився отримати копію цієї постанови, це не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується відсутністю або неправильним зазначенням у тій самій постанові №2.424-5 персональних даних. Логічно припускати, що якщо 01.08.2025 р. ОСОБА_1 з`явився для уточнення військово-облікових даних, то його персональні дані мають бути наявні в ІНФОРМАЦІЯ_2 , а якщо у постанові зазначено, що відсутній документ, що посвідчує особу, то яким чином міг відбутися розгляд справи про адміністративне правопорушення без ідентифікації особи, щодо якої ця справа розглядається.

Про наявність постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., останній дізнався лише 06 листопада 2025 р., отримавши поштою постанову державного виконавця Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Грички В.В. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №2.424- 5 від 03.11.2025 року, супровідного листа та поштового конверту з відбитком поштового штемпелю.

На наступний день ОСОБА_1 отримав копію постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 від 01 серпня 2025 року №2.424-5 та ознайомився з її змістом. Внаслідок зазначених обставин ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду, який становить десять днів з дня винесення постанови (ст. 289 КУПАП). Одночасно ст. 289 КУпАП передбачено, що у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу . Процедура складання протоколів, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та псуванням або недбалим зберіганням зазначеними особами військово-облікових документів визначені наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3 "Про затвердження Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення». На порушення вищевказаних правових норм законодавчих актів України (загального процесуального закону та спеціального підзаконного нормативного акту копія постанови 01 серпня 2025 року ОСОБА_1 не була вручена, поштою не надіслана, чим мене неправомірно позбавлено права на захист своїх порушених прав. За вищевикладених обставин позивач вважає, що строк оскарження ним пропущений з поважних причин і тому має право просити суд про його поновлення.

Беручи до уваги вище наведене, ОСОБА_1 просить суд поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову № 2.424-5 від 01.08.2025 р. по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП , яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 19.11.2025 року прийнято позовну заяву та призначено адміністративну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 23.12.2025року о 09 год. 30хв..

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками , та було запропоновано подати відзив.

Копію ухвали з доданими до неї матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав 28.11.2025 року, що підтверджено трекінгом з «укрпошти» (а.с.21).

На адресу Хустського районного суду 09.12.2025року надійшов відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто в межах строку передбаченого ст.162 КАС України, згідно якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

01.08.2025 року, з метою уточнення військово-облікових даних, до ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно прибув військовозобов`язаний громадянин ОСОБА_1 . Під час звірки даних у ЄДРПРВ АІТС "Оберіг" виявлено, що 25.06.2025 року даному громадянину поштовими засобами АТ "Укрпошта" (поштове відправлення №698) була направлена повістка №4194098. Згідно вказаної повістки, останній був зобов`язаний з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) на 14:00 год. 05.07.2025 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 отримано повернуте поштове відправлення №698 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджує факт отримання / ігнорування отримання громадянином ОСОБА_1 повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за «вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян». Саме тому на громадянина ОСОБА_1 складено протокол та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, з санкцією у розмірі 8500 грн., згідно норм ЗУ "4316-IX" від 17.04.2025 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, з огляду на наступне: Згідно Указу Президента України N? 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан, згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 в Україні оголошено та проводиться загальна мобілізація та діє правовий режим особливого періоду.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Тобто, після відправлення заяви, останній мав прибути у строк, що не перевищує сім календарних днів. Станом на 01.08.2025 року громадянин ОСОБА_1 про причини неявки не повідомив. У позовній заяві також не зазначені підстави, які передбачені згідно ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», як поважні причини неприбуття громадянина у строк.

Також представник відповідача звертає увагу суду, що до моменту отримання рекомендованого з повісткою про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин ОСОБА_1 , керуючись постановою КМУ N?921 (яка втратила чинність 31.12.2022 року), був зобов`язаний самостійно явитись до центру комплектування та соціальної підтримки.

За таких обставин, вимоги Позивача про скасування постанови №2.424-5 від 1 серпня 2025 року та закриття провадження у справі - не підлягають задоволенню.

Представник відповідача просить суд відмовити в задоволені позовних вимог та проводити розгляд справи без їх участі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. 23.12.2025 року через канцелярію Хустського районного суду ОСОБА_1 подано клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позивача та відповідача суд дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Судом встановлено, що 25.06.2025 року ОСОБА_1 поштовими засобами АТ "Укрпошта" (поштове відправлення №698) була направлена повістка №4194098. Згідно вказаної повістки, останній був зобов`язаний з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) на 14:00 год. 05.07.2025 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 отримано повернуте поштове відправлення №698 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджує факт отримання / ігнорування отримання громадянином ОСОБА_1 повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з чим, 01 серпня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 прийнято постанову № 2.424-5, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.8-7).

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стаття 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, приписами ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Приміткою до ст. 210 КУпАП вказано, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває по цей час.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ІНФОРМАЦІЯ_3 або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, складає неявка військовозобов`язаного за викликом без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце, зазначені в повістці.

Відповідно до ст. 235 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_2 розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники С.Вихристюка.

За правилами ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що по виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 05.07.2025 року не прибув, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період.

Згідно з абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (в редакції, чинній з 29.06.2024 згідно з постановою КМУ № 747 від 25.06.2024), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) РТЦК та СП або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно із п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) РТЦК та СП або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ІНФОРМАЦІЯ_2 під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ІНФОРМАЦІЯ_2 іншої адреси місця проживання.

Щодо направлення повістки ОСОБА_1 суд звертає увагу на те, що підтвердженням направлення повістки №4194098 ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначає у змісті постанови номер поштового відправлення №698. Однак, згідно відстеження трекінгу від укрпошти вбачається, що даний номер поштового відправлення не зареєстрований у системі. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять належне підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05.07.2025 року.

Крім того, суд враховує, що оскаржувана постанова винесена у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 року у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 року у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 року у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Суд зазначає, що докази повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення 01.08.2025 року в матеріалах справи відсутні, а про наявність оскаржуваної постанови від 01.08.2025 року позивач дізнався, у зв`язку з отриманням зазначеної постанови в Хустській ДВС. Щодо запису на самій постанові «Від підпису постанови та отримання відмовився в присутності свідків» суд оцінює критично, адже ідентифікувати свідків по даному запису неможливо. Також суд бере до уваги заперечення зазначені ОСОБА_1 у позовній заяві, а саме те, що у разі його явки на розгляд адміністративної справи працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 зобов`язаний встановити особу шляхом перевірки документів, тим самим у графі «документ,що посвідчує особу» мало б бути відображено ідентифікуючі дані позивача .

Тобто, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено про розгляд справ, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 6.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначений обов`язок відповідач не виконав, оскільки ним не доведено правомірності своїх дій, які полягають у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із приписами ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена з суттєвими порушеннями норм КУпАП, тому підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з даною заявою.

Скасувати постанову № 2.424-5 від 01.08.2025 р. по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , а провадження по справі закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ЄДРПОУ НОМЕР_1 АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 мешканця АДРЕСА_2 605 грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Хустський районний суд Закарпатської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 29.12.2025 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.