Справа № 558/577/25
Суддя: Олексюк А.О.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 558/577/25
номер провадження 2-а/558/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року селище Демидівка

Дубенського району

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

суддя одноособово Олексюк А. О.

секретар судового засідання Хом`як О. О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача: адвоката Лейковського М. П.,

представника відповідача Бикова О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій та постанови протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення ,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій працівників поліції при складанні постанови серії ЕНА № 5568115 від 25.08.2025 року відносно нього протиправними. Позивач також просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 556815 від 25.08.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 25 серпня 2025 року, він перебував у автомобілі ВАЗ 21065, державний номер НОМЕР_1 , за кермом якого їхав його батько. Під час руху в автомобілі закінчилось пальне, і батько залишив його разом із трьома неповнолітніми дітьми в автомобілі на узбіччі дороги, а сам пішов придбати бензин.

У цей час до автомобіля під`їхав екіпаж патрульної поліції, працівники якого почали вимагати у позивача пред`явити водійське посвідчення. Незважаючи на те, що позивач не керував транспортним засобом, поліцейські винесли постанову серії ЕНА № 556815 від 25.08.2025 за ч. 2 ст .126 КУпАП, наклавши на нього штраф у розмірпі 3400 грн., а також склали протокол серії ЕПР1 №433729 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що нібито позивач перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння.

Такі висновки є безпідставними, оскільки позивач взагалі не керував транспортним засобом, спиртних напоїв та наркотичних речовин не вживає взагалі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лейковський М. П. під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач суду пояснив, що в той день разом з батьком та трьома малолітніми дітьми поїхали зустрічати вагітну дружину з маршрутки, яка перебувала в лікарні сел. Демидівка. Від`їхавши неподалік житлового будинку, серед поля, в них в машині закінчилося пальне і батько повернувся додому, щоб знайти бензин і заправити машину, тому що навіть додому він не зміг би повернутися. Він з дітьми залишився біля машини. Менша донька, якій виповнилося лише півтора року, почала плакати і він з нею забавлявся біля машини. В салоні сиділо ще двоє дітей: три роки та п`ять років, гралися. Через де-який час він помітив здалеку, що до них почала наближатися поліцейська машина сірого кольору. Спочатку ця машина їхала в напрямку с. Княгинине, однак коли побачили його машину на дорозі серед поля, розвернулися та почали їхати до нього. Коли вони під`їхали до них, то поставили до нього вимогу, щоб він надав водійське посвідчення. Він відповів їм, що немає посвідчення водія взагалі, є неграмотним та не проходив навчання щодо їзди на автомобілі. Він не був за кермом автомобіля. Про те, що батько керував автомобілем він не повідомив поліцейських відразу, оскільки батько в той час був в розшуку, боявся працівників ТЦК та поліції. Пізніше вони запитали, чи у нього є автоцивілка на автомобіль, на що він заперечив, що не знає, автомобілем не керував. Поліцейські винесли відносно нього постанову про адміністративне правопорушення за відсутність полісу страхування та за відсутність в нього посвідчення водія. Запевнили, що винесуть йому невеликий штраф, тому він про батька нічого не говорив. Він повідомив їх, що є неграмотним і не вміє читати і підписуватися, тоді йому сказали поставити хрестик чи галочку. З такою постановою не згідний, оскільки взагалі не керував транспортним засобом. Коли під`їхала поліція, він взагалі стояв позаду автомобіля з маленькою донькою на руках, а двох малолітніх дітей знаходилося в салоні автомобіля. Його пояснень ніхто не слухав. В подальшому взагалі пред`явили претензію, що він перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння, запропонували проїхати в м. Рівне для огляду. Оскільки в нього не було на кого залишити малолітніх дітей, то він відмовився від такого огляду, за що було складено протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП. Наркотиків ніколи не вживав і навіть не знає, що це таке. Його пояснення підтверджуються відеоматеріалами, де на відео чітко видно, що він не керував транспортним засобом, а стояв позаду автомобіля з дитиною на руках коли під`їхали поліцейські. На відео видно також, що коли поліцейські вже складали постанову, він сидів на місці водія з дитиною на руках, однак він сів в салон автомобіля по рекомендації поліцейських, які сказали, щоб він сів з дитиною в салон, щоб вона перестала плакати. Дитині є лише півтора року і вона почала плакати. Крім того, позивач зауважив, що відеоматеріали, що долучені відповідачем до відзиву на диску не містять всіх даних, а лише середину запису, інші файли з відеозапису тієї події містяться в матеріалах справи за ч.1 ст. 130 КУпАП, які розглядає суд.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Биков О. В. позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Представником відповідача подано відзив на позов, який він мотивує наступним.

25.08.2025 року позивач керував транспортним засобом ВАЗ 21069 з номерним знаком НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, тобто не отримував посвідчення водія відповідної категорії, також не мав чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив п. 2.1 а, п. 2.1 ґ ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені частиною 1 статті 126 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

На місці зупинки транспортного засобу позивача, в порядку ст. 279 КУпАП, працівники поліції назвалися, повідомили водія про наявну інформацію, що свідчить про вчинення водієм порушення п. 2.1 "ґ" ПДР, а саме, що в централізованій базі даних, оператором якої є Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) відсутні відомості про наявність чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також було виявлено, що позивач не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

Водій під час з`ясування фактичних обставин справи не заперечував, що його було проінформовано про причину зупинки транспортного засобу, не заперечував, що не має чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також факту відсутності у нього посвідчення водія.

Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено, права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Повідомлено порядок оскарження та строки оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, порядок та строки виконання постанови.

Після розгляду справи про адміністративне правопорушення, оголошено зміст постанови, надано її копію.

Про роз`яснення прав за ст. 268, ст. 289 КУпАП, водій поставив підпис в п. 8 оскаржуваної постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 55568115 від 25.08.2025 р. містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (в п. 5 постанови зазначено відеофіксація 470588); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, права особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, а також форми та бланку, визначених "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженою Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395 (з наступними змінами та доповненнями).

Щодо правомріності постанови серії ЕНА № 55568115 від 25.08.2025, представник відповідача зазначив.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права. Під час виконання завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліцейський патрульної поліції здійснює свою діяльність перебуваючи під Присягою складеною на вірність українському народові і несе кримінальну відповідальність за її порушення.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853.

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також, представник відповідача звертає увагу на те, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 55568115 від 25.08.2025 р. винесеної щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічний пристрій, на які проводився відеозапис.

Таким чином позивач здійснював рух автомобілем без відповідних документів передбаченого п. 2.1 а п. 2.1 ґ ПДР України.

Керування транспортним засобом без чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є порушенням п. 2.1 "ґ" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, у п. 2.4 ПДР не містяться застереження та виключення із наведених правових норм щодо необхідності здійснення поліцейським контролю за наявністю у водія поліса страхування, виключно при складанні протоколу, щодо порушень правил дорожнього руху та оформлені матеріалів ДТП.

Звідси доводи позивача, що працівники поліції не мають право перевіряти поліс страхування без складення протоколу, щодо порушень правил дорожнього руху або оформлені матеріалів ДТП не відповідають чинному законодавству

Рахом з тим, пердставник відповідача вважає, що оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавсвтва в межах компетенції поліцейського патурльної поліції.

У зв`язку з цим, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Під час розгляду справи в суді було допитано свідків.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 25 серпня 2025 року приблизно в обідню пору виїхав з дому зі своїм сином та трьома малолітніми внуками автомобілем марки ВАЗ 21065, щоб забрати з маршрутки вагітну невістку, яка їздила в лікарню і просила її зустріти, тому що їй важко іти. Від`їхавши неподалік житлового будинку по шосе в сторону с. Княгинине у нього в автомобілі закінчилося пальне. Він змушений був повернутися додому і пошукати бензин, щоб дозаправити автомобіль. Він керував даним транспортним засобом, його син ОСОБА_1 взагалі не вміє їздити на машині та не проходив ніяких курсів навчання, водійських прав не отримував. Він є неграмотним, в школу не ходив через свій стан здоров`я. Він бачив поліцейську машину здалеку, це була машина сірого кольору, яка зупинилася біля його автомобіля, якого він залишив на узбіччі дороги серед поля. Однак, він не підійшов до машини, коли були поліцейські, щоб все пояснити, оскільки перебував на той час в розшуку та боявся поліції та працівників ТЦК. Коли вони поїхали, він підійшов, дозаправив автомобіль та поїхали додому. Син розповів йому, що відносно нього склали постанову за відсутність страхового полісу та за відсутність посвідчення водія та виписали штраф 3400 грн. Також склали протокол за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Вважає, що дії поліцейських були незаконними щодо його сина. Він не повинен нести відповідальності, оскільки не є водієм даного транспортного засобу та не керував ним.

Як пояснила в суді свідок ОСОБА_4 , вона дійсно 25 серпня 2025 року їздила в лікарню. Коли поверталася додому маршруткою, то попросила батька ОСОБА_3 , щоб він виїхав їй назустріч та забрав її, тому що їй важко іти, вона вагітна. Вони разом з чоловіком ОСОБА_1 та дітьми мали виїхати за нею. Однак, не зустріли її. І вона підводою з сестрою їхала додому, де неподалік хати серед поля зустріла чоловіка з дітьми, які знаходилися біля автомобіля батька. Біля них стояла поліцейська машина. Вона забрала дітей до себе. Коли поліцейські поїхали, то прийшов батько ОСОБА_3 , залив бензин в машину і вони всі поїхали додому. Чоловік їй вдома про все розповів. Однак, її чоловік не вміє їздити на машині, водійських прав не отримував. За кермом цієї машини завжди їздив батько ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідків, вивчивши та дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що винесеною поліцейською 1-го взводу 3-го батальйону УПП в Рівненській області Ніколайчук Тетяною Василівною постановою від 25 серпня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 126 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 3400 грн. за порушенням ним ПДР. Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 25.08.2025 о 13:34 год. в с. Княгинине, вул. 17 Березня, 15, керуючи транпортним засобом не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та керував транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкого страхування у візуальній формі страхового полісу.

На підвтердження вказаних порушень відповідачем разом з відзивом на позов надано докази у справі про адміністративні правопорушення, яким є відеофайл з портативного відеораєстратора працівника поліції № 472293.

Аналізуючи вказані докази та зафіксовані за допомогою відеореєстраторів фактичні обставини справи, а також дії ОСОБА_1 і працівників поліції на предмет їх відповідності вимогам Закону України "Про Національну поліції", Кодексу України про адміністративні правопорушення та Правилам дорожнього руху, суд враховує наступне.

Згідно п. 2.1 «ґ» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог чинного законодавства України, у тому числі ПДР України.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. ЗУ "Про національну поліцію" (далі Закону) поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до норм ч. ч. 1, 2 ст. 7 вказаного Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Частиною першою статті 29 Закону передбачено, що поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 31 ЗК "Про національну поліцію" зупинення транспортного засобу є превентивним поліцейським заходом і обмежує права і свободи людини на вільне пересування.

Цей захід згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону застосовується у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Отже, якщо поліцейський здійснює превентивний захід у вигляді зупинення транспортного засобу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону, то цьому заходу має передувати порушення водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху.

Крім цього, правила ч. ч. 1-4 ст. 7 КУпАП встановлюють, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Під час розгляду справи у відповідності до вимог першого речення статті 280 КУПАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виключно після виконання вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП за результатами повного, об`єктивного і неупередженого з`ясування обставин справи, виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка згідно ст. 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Таким чином, законодавством встановлено чіткі вимоги щодо порядку, процедури і послідовності дій органів (посадових осіб), уповноважених на розгляд справ про адміністративні правопорушення при розгляді такої справи.

Так, представник відповідача вважає, що позивач керував транспортним засобом і що його зупинили працівники патрульної поліції, які діяли відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ " Про Національне поліцію." Крім того, у відзиві представник відповідача постійно вказує, як має діяти водій відповідно до ПДР України та наголошує на правомірність дій поліцейських щодо водія ОСОБА_1 .

З відеофайлу, який відтворює відеозапис зроблений технічним простроєм № 472293 від 25.08.2025 видно, що відсутнє зображення про рух транспортного засобу ВАЗ 21065, його зупинки та керування ним позивачем ОСОБА_1 . Так, відеозапис починається о 13 год. 34 хв. При цьому поліцейський стоїть перед легковим автомобілем, який не рухається, в салоні автомобіля знаходиться позивач та троє малолітніх дітей. Будь-яких доказів про рух, зупинку цього автомобіля чи керування ним позивачем, відповідачем не надано. При цьому, як пояснив ОСОБА_1 , він сів за кермо автомобіля тоді, як поліцейські вже виносили постанову і по їх рекомендації, оскільки почала плакати в нього на руках дитина півтора року, щоб її заспокоїти він сів в салон машини, де сиділи інші діти.

Крім того, з проглянутого відеофайлу, вбачається, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції проведений всупереч "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису".

Зокрема, пунктом п`ятим розділу ІІ Інструкції визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, під час перегляду відеозапису, доданого до оскаржуваної постанови, вбачається, що відеозапис не вівся безперервно, як цього вимагє Інструкція.

Як зазначив під час розгляду даного адміністративного позову позивач та його представник, відеозапис, що долучений до відзиву представником відповідача не містить всіх файлів, які повністю відображають події 25 серпня 2025 року та записувалися на технічний пристрій № 472293, вони містять лише уривки з відеозапису. За клопотанням сторони захисту було долучено та переглянуто в суді відеозапис зроблений технічним пристороєм № 472293, який містив всі файли технічного запису і містився в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, які стосувалися цих самих подій. З проглянутого за клопотанням представника позивача відеозапису вбачається, що відеозапис містить ще інші файли. Зокрема на відео видно, як 25.08.2025 року о 13.34 автомобіль патрульної поліції виїжджає на дорогу, де здаля видніється автомобіль, який стоїть справа на узбіччі дороги. Підїжджаючи ближче, камера фіксує, що автомобіль ВАЗ 21065 дійсно стоїть на узбіччі дороги. Позаду автомобіля стоїть ОСОБА_1 з маленькою дитиною на руках, інші двоє малолітніх дітей сидять в салоні автомобіля. За кермом автомобіля нікого немає. Отже технічним записом абсолютно не зафіксовано рух транспортного засобу та керування ним саме ОСОБА_1 . На відео відсутній факт зупинки транспортного засобу під керуванням, нібито, ОСОБА_1 . Відповідальність за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 126 КУпАП може наставти лише для водія транспортного засобу. Згідно загальних положень ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом. Вершник, візник, погонич тварин, який веде їх за повід, прирівнюється до водія. Водієм є також особа, яка навчає керуванню, знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Таким чином, відповідачем не доведено руху транспортного засобу, яким, як стверджує відповідач, керував ОСОБА_1 , відповідно його зупинки на вимогу працівника поліції з підстав передбачених Законом України "Про Національну поліцію", а так само не доведено наявності законних підстав вимагати у ОСОБА_1 пред`явлення документів - посвідчення водія та полісу обов`язкого страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 мав статус водія в той момент.

З цих же підстав, враховуючи, що відповідачем не доведено вище вказаних умов, то суд дійшов висновку, що в даному випадку, дії ОСОБА_1 не утворюватимуть складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 , 2 ст. 126 КУпАП. Відсутні докази того, що ОСОБА_1 мав статус водія, а також жодними доказами не підтверджено об`єктивної сторони складу адмістративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом.

Суд зазначає, що, тільки за наявності події і складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Даючи аналіз поясненням позивача та його представника, показанням свідків, суд дійшов висновку про те, що вони повністю відповідають даним відеозапису, що був зроблений технічним пристроєм поліцейських, який було досліджено в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у ході судового розгляду, всупереч положень ч.2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено правомірності дій працівників поліції та правомірності винесеної відносно ОСОБА_1 постанови серії ЕНА № 556815 від 25.08.2025 року, а також наявності у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, така постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій та постанови протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправними дії працівників патрульної поліції при складанні постанови серії ЕНА № 5568115 від 25.08.2025 року відносно ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 556815 від 25.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнгення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асинувань Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в розмірі 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять ) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його оголошення, а учасниками розгляду справи, які були відсутні на проголошенні судового рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Алла ОЛЕКСЮК