Справа № 420/22281/25
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/22281/25

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Шевчук О.А.,

суддів Бойка А.В., Єщенка О.В.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.10.2025 р. позов задоволено частково.

На зазначене рішення суду Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.

28 листопада 2025 року до суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій апелянт просить поновити військовій частині НОМЕР_1 строк на звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції. В обґрунтування заяви апелянт зазначає, що на даний час військова частина НОМЕР_1 здійснює заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України та безпосередньо приймає участь у бойових діях, у зв`язку цим весь особовий склад військової частини НОМЕР_1 , включаючи посадових осіб, наділених правом представляти інтереси військової частини в судах, перебувають в районі ведення бойових дій та приймають безпосередню участь у здійсненні заходів з відсічі збройної агресії російської федерації проти України. Вказані обставини ускладнюють вчасне отримання військовою частиною НОМЕР_1 вхідної та надсилання вихідної кореспонденції, а також ускладнюють вчасну подачу до суду заяв, скарг та інших визначених законом процесуальних документів, що можуть бути предметом судового розгляду.

Також, 28 листопада 2025 року до суду надійшло клопотання Військової частини НОМЕР_1 , в якому апелянт просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення у справі. В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що військова частина НОМЕР_1 приймає активну участь в бойових діях, безпосередньо здійснює заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, у зв`язку з чим на даний час на рахунку частини відсутні належні кошти для сплати судового збору. Проте, апелянт зазначає, що в Міністерстві оборони України вживаються заходи щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення вищезгаданої потреби.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме: для надання до суду документу про сплату судового збору; доказів наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження або вказати інші підстави для його поновлення. Роз`яснено Військовій частині НОМЕР_1 , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику, а у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині пропуску строку на подання апеляційної скарги у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено. Витребувано у Одеського окружного адміністративного суду справу №420/22281/25.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвалу про залишення апеляційної скарги доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 03.12.2025 року о 14:35.

16 грудня 2025 року до суду надійшла справа №420/22281/25.

Суд зазначає, відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду ухвалено у порядку спрощеного позовного провадження 03 жовтня 2025 року.

Згідно довідки про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи, рішення суду від 03.10.2025 року доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 04.10.2025 року о 02:34 (а.с.73).

Апеляційну скаргу разом з додатками подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду через систему Електронний суд 26.11.2025 р., тобто з пропуском встановленого статтею 295 КАС України тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а саме з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що налагоджена не належним чином внутрішня організаційна діяльність органу державної влади в умовах воєнного стану на території України, який введено внаслідок військового вторгнення російської федерації на територію України не можуть вважатися об`єктивними та непереборними причинами, що унеможливлювали подання апеляційної скарги у строк встановлений ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, колегія суддів звертає увагу, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Інших доводів, щодо пропуску строку, які перешкоджали подати апеляційну скаргу в строк передбачений КАС України, апелянтом не зазначено та доказів на підтвердження своїх доводів також до суду не надано.

Суд звертає увагу, що в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року однією з підстав залишення апеляційної скарги без руху була відсутність документу про сплату судового збору.

Документу про сплату судового збору апелянтом також до суду не надано.

Суд зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 у справі Устименко проти України зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому, судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі Лелас проти Хорватії, відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлепних статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Згідно з ч.3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як зазначено вище, строк на усунення недоліків апеляційної скарги було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, таким чином останнім днем усунення недоліків є 15 грудня 2025 р.

Враховуючи, що станом на 29 грудня 2025 року апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 року, до суду апеляційної інстанції не надано поважних підстав чи належних доказів підтвердження поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, а тому є підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 3, 243, 248, 250, 299, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О.А. Шевчук
Судді А.В. Бойко О.В. Єщенко