Справа № 160/18795/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Кучми К.С.
при секретарі судового засідання Казаковій Л.А.
представника позивача Золотарьової М.К.
представника відповідача Ваховської Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,
Відповідачем при прийнятті податкових повідомлень-рішень порушено норми пунктів 86.7, 86.8 ст.86 ПК України, оскільки у день складання акту позапланової податкової перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було складено лист в якому повідомлено, що на підставі інформації наведеної в запереченні від 07.04.2025 р. №0704/25-01К, з урахуванням акту позапланової перевірки встановлено порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 5 065 889 грн., у т.ч. за 2023 рік у сумі 1 421 057 грн., за 9 місяців 2024 року у сумі 3 644 832 грн., та порушення п.198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого підприємством занижено ПДВ на загальну суму 52 608 812 грн., у т.ч. за грудень 2023 р. - 28 568 512 грн., за вересень 2024 р. - 24 040 300 грн. Тобто, зроблено висновок за результатом розгляду матеріалів позапланової податкової перевірки без врахування права ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» подати заперечення на акт позапланової перевірки на протязі 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта позапланової перевірки відповідно до пункту 86.7 ст.86 ПК України, факти та дані наведені в яких мали бути враховані при формуванні у передбаченому цим підпунктом порядку висновку за результатом розгляду матеріалів позапланової перевірки. Також, відповідачем порушено норми п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України, а саме: перевірка проведена поза межами визначеного предмету. Акт позапланової податкової перевірки не містить жодної оцінки тих обставин, пояснень ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» та документів, що були викладені та додані у запереченнях, подання яких стало підставою для проведення позапланової податкової перевірки на підставі пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України. Крім того, в акті позапланової податкової перевірки розмір заниження податкових зобов`язань по податку на прибуток підприємств перевищує розмір заниження податкових зобов`язань по податку на прибуток підприємств, що визначений у акті планової податкової перевірки. Під час проведення позапланової додаткової перевірки перевіряючими особами було надано ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» запити про надання документів та регістрів бухгалтерського обліку. Запити Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не були пов`язані із предметом оскарження заперечень, що стали підставою для проведення позапланової податкової перевірки. Крім того, акт позапланової податкової перевірки містить висновок про перевірку податкового кредиту, пільг з ПДВ, дотримання вимог законодавства щодо наявності ліцензій, патентів та інших дозвільних документів. Проте, документи, які використовувались при проведенні перевірки стосувались всього періоду первісної планової податкової перевірки (зокрема, податкові декларації по податку на прибуток та ПДВ перевірялись з 01.01.2018 року по 30.09.2024 року), а не питань, що були предметом оскарження у запереченнях.
Щодо безпідставності висновків відповідача про порушення в частині відображення у бухгалтерському обліку вартості субпідрядних робіт позивачем зазначено, що у акті позапланової податкової перевірки зроблено помилковий висновок, що «отримані будівельні субпідрядні послуги» від ТОВ «Євроспейс» по об`єкту будівництво сонячної електростанції с.Нові Петрівці, вул.Героїв Майдану на суму 994 711 грн. не було перевиставлено замовнику. В акті позапланової податкової перевірки відсутні посилання на первинні документи (номер, дату, зміст господарської операції) на підставі яких вчинено записи у податковому або бухгалтерському обліку, не наведено регістрів бухгалтерського обліку, кореспонденції рахунків операцій, тощо. Відтак, акт позапланової податкової перевірки у цій частині не підтверджує факти порушення податкового законодавств, а ґрунтується виключно на припущеннях. Ані акт планової податкової перевірки, ані акт позапланової податкової перевірки не містять висновки про порушення ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» п.14.1.13 пп.14.1.185 п.14.1 ст.14 ПК України та про включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по яким не встановлено ланцюга походження. В акті планової податкової перевірки та в акті позапланової податкової перевірки міститься висновок, що ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» правильно відображало суми у складі податкового кредиту у податковій звітності за перевіряємий період (рядок 10.1 - 16.3 податкових декларацій з ПДВ). А отже, підстави для нарахування грошових зобов`язань з ПДВ, не обумовлюються результатами проведених планової та позапланової перевірок. Крім того, у разі виявлення порушень пп.«г» п.198.5 ст.198 ПК України у відповідному акті податкової перевірки має бути зазначено посилання на перелік господарських операцій із відповідними товарами, роботами, послугами, що стали підставою для нарахування грошових зобов`язань за цим підпунктом, встановлені факти негосподарського використання платником податків таких товарів, робіт, послуг, із посиланням на перелік відповідних первинних документів, які відсутні у платника податків або наявні первинні документи, що обґрунтовано не враховуються податковим органом при податковій перевірці. В свою чергу, відповідачем при встановленні порушень п.198.5 ст.198 ПК України застосовано не передбачений нормами ПК України розрахунковий метод порівняння даних бухгалтерського обліку з даними актами виконаних робіт, який ґрунтується виключно на припущеннях перевіряючих. Враховуючи вищевикладене, матеріали як планової так і позапланової податкових перевірок ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ», які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не містять належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження існування порушень пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 та пп.198.5 ст.198 ПК України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 30.07.2025 року.
Перевіркою встановлено списання матеріалів для утеплення і гідроізоляції придбаних у постачальників. Вказана операція в бухгалтерському обліку проведена наступним чином Дт 23 «Виробництво» Кт 201 «Сирована і матеріали». В ході проведення перевірки встановлено відсутність відображення зазначених матеріалів в актах виконаних робіт, відомостях ресурсів. Таким чином, перевіркою встановлено, що станом на 30.09.2024 року рахуються у складі залишків по дебетовому сальдо рахунку 23 «Виробництво». Однак, у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують фактичне переміщення матеріалів для утеплення і гідроізоляції до будівельних майданчиків, актів їх приймання-передачі перевіркою встановлено їх використання не у господарській діяльності підприємства. Крім того, згідно із відомостей ресурсів складених по взаємовідносинах з ТОВ «Автомагістраль Південь» встановлено використання при виконанні будівельних робіт обладнання підрядника, а саме: акт від 18.12.2023 р. №3/1 97 870 479,80 грн., від 02.05.2024 року №2/05 44 529 783,35 грн. Згідно із наданих до перевірки відомостей ресурсів встановлено використання при виконанні будівельних робіт матеріалів підрядника, тобто замовника будівельних робіт. Вказана інформація наведена в кінці розділів з назвами будівельні матеріали та обладнання міститься рядок у тому числі витрати підрядника на устаткування / будівельні матеріали. Разом з тим, до перевірки не надано підтверджуючі документи щодо перевезення списаного за даними бухгалтерського обліку обладнання та матеріалів до місць їх використання. З урахуванням порушень, викладених в розділі податку на додану вартість акту перевірки, перевіркою встановлено відсутність складання та не реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. За період з 01.01.2018 р. по 30.09.2024 р. ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 807 604 728 грн., в т.ч. від`ємне значення що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду 222 203 973 грн. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2018 р. по 30.09.2024 р. не встановлено його завищення або заниження. Зведені дані щодо задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, податку на додану вартість за період з 01.01.2018 року по 30.09.2024 року наведено в додатку 12 до акта перевірки. Висновок щодо повноти декларування податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню за період з 01.01.2018 р. по 30.09.2024 р. ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 150 280 224 грн. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2018 р. по 30.09.2024 р. встановлено його заниження на загальну суму 52 608 812 грн., у т.ч. за грудень 2023 р. - 28 568 512 грн., за вересень 2024 р. - 24 040 300 грн. Зведені дані щодо задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, податку на додану вартість за період з 01.01.2018 р. по 30.09.2024 р. наведено в додатку 12 до акта перевірки. Проведеною перевіркою не встановлено неправомірне (необґрунтоване) застосування пільг з податку на додану вартість. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
До суду 22.07.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що у позовній заяві викладені обставини із посиланням на відповідні докази (договірні, первинні та інші документи), що були надані під час планової податкової перевірки, додані до заперечень на акт планової податкової перевірки від 07.04.2025 року № 0704/25-01К та надавались під час позапланової податкової перевірки призначеної відповідно до п.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України, а також на норми чинного законодавства, які спростовують суть порушень в частині нарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість. Жодних мотивів, пояснень щодо підстав неприйняття даних обґрунтувань або документів під час податкових перевірок акт планової податкової перевірки, акт позапланової податкової перевірки, та відзив на позов не містять.
28.07.2025 року до суду від відповідача надійшли заперечення, в яких зазначено, що наведені аргументи в поданому запереченні до акту перевірки ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» від 07.04.2025 р. не спростовують фактів порушень, відображених в акті перевірки від 04.03.2025 р. Згідно із наданих до даної перевірки даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 01.01.2018 року по кредитовому сальдо не відображено заборгованість за одержані товарно-матеріальні цінності від зазначених вище постачальників. Таким чином, встановлено безпідставне зменшення товариством кредиторської заборгованості у сумі 906 334,56 грн. станом на 01.01.2018 р. В ході перевірки було встановлено списання матеріалів та використання їх в не господарській діяльності підприємства. До перевірки було надано акти виконаних робіт, згідно із якими було списано матеріали та обладнання. За результатами документальної планової виїзної перевірки встановлено, що ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» за наданими до перевірки актами виконаних робіт списана менша кількість матеріалів, ніж за даними бухгалтерського обліку, а саме: встановлена невідповідність списаних ТМЦ до складу собівартості зі списаними ТМЦ відображеними в актах виконаних робіт. Крім того, згідно відомостей ресурсів складених по взаємовідносинах з ТОВ «Автомагістраль Південь» встановлено використання при виконанні будівельних робіт обладнання підрядника. Згідно із наданих до перевірки відомостей ресурсів встановлено використання при виконанні будівельних робіт матеріалів підрядника, тобто замовника будівельних робіт. З урахуванням порушень, викладених в розділі податку на додану вартість акту перевірки, перевіркою встановлено відсутність складання та не реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
До суду 30.07.2025 року від позивача надійшло клопотання про долучення висновків експерта за результатом проведення судової економічної експертизи №001-ПКП/25 від 24.07.2025 року та №002-ПКП/25 від 24.07.2025 року.
03.09.2025 року до суду від відповідача надійшли пояснення, в яких вказано, що згідно із абз.8 п.4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5 у вступній частині висновку експерта зазначаються: відомості про надані матеріали (у тому числі вид (назва) матеріалів (документів) та кількість аркушів). На першій сторінці висновку експерта зазначено, що разом із заявою на дослідження надійшли нарочно наступні документах у копіях: акт №937/04-36-0704/38114069 від 04.03.2025 р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ», виписка з поточного рахунку, облікові регістри (оборотно-сальдові відомості, аналізи рахунках 631, 23, 90), податкові декларації з податку на додану вартість за звітні періоди 2023 року - 9 місяців 2024 року з додатками, тощо. Під час проведення перевірки платнику було вручено письмовий запит, де між іншим, висловлювалось прохання до ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» про надання пояснень та документального підтвердження, інформацію по фінансової господарської діяльності з контрагентами. Проте, ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» на письмовий запит не надано документальне підтвердження щодо вищенаведеного питання, пояснення і документальне підтвердження з приводу цієї інформації не знайшли свого відображення і на сторінках висновку експерта. Крім того, в рамках судово-економічної експертизи здійснюється арифметична, реквізитна та нормативна перевірка наданих на дослідження документів, проводиться дослідження відповідності кількісних і сумових характеристик первинних документів записам в облікових регістрах. Втім, лише суд може встановити прийнятність певного документа внаслідок його недійсності, надати правову оцінку обставинам, також надати правову оцінку правильності застосування відповідної норми права.
До суду 20.10.2025 року від позивача надійшло клопотання про долучення питань свідку.
05.11.2025 року до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких останній просив врахувати висновки викладені у постанові Верховного суду від 18.05.2023 року у справі №160/2003/20.
В судове засідання, призначене на 03.09.2025 року, з`явилися представники сторін. Протокольною ухвалою суду від 03.09.2025 року було закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову повністю, просила суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, викладені усно та письмово, показання свідка ОСОБА_1 , розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом також встановлено, що у період з 15.01.2025 р. по 25.02.2025 р. на підставі направлень від 09.01.2025 р. №273, №271, №230, №231, №229 та від 31.01.2025 р. №1191 відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4, ст.77 ПК України, пп.69.352 ПК України, п.2 ч.1 ст.13 розділу IV, пп.923 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI, у зв`язку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2025 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 02.01.2025 р. №23-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» посадовими особами відповідача була проведена документальна планова виїзна перевірка за період діяльності 01.01.2018 року - 30.09.2024 року з метою здійснення контролю за додержанням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством, та з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої був складений акт від 04.03.2025 р. №937/04-36-07-04/38114069 за висновками якого були виявлені наступні порушення, а саме:
- пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 4 712 451 грн., у т.ч. за 2023 р. у сумі 1 421 057 грн., за 2024 р. у сумі 3291394 грн.;
- пп.198.5 ст.198 ПК України в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 52 265 483 грн., у т.ч. за грудень 2024 р. 28 568 512 грн., за вересень 2024 р. 23 696 971 грн.;
- відповідно до п.1201.2 ст.1201, п.201.10 ст.201 ПК України буде застосовано штрафну санкцію за не реєстрацію податкових накладних.
ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» не погодилося з висновками акта перевірки та подало заперечення до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.04.2025 р. №0704/25-01К.
За результатами розгляду заперечень на акт від 04.03.2025 р. №937/04-36-07-04/38114069, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повідомило, що в ході проведення засідання розглянуто всі наведені аргументи в поданому запереченні ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» від 07.04.2025 р. №0704/25-01K та встановлено, що обставини пов`язані із здійсненням фінансово-господарської діяльності ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» (не були досліджені під час перевірки, а об`єктивний їх розгляд потребує проведення додаткової перевірки). Таким чином, прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» на підставі пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України з питань, що стали предметом оскарження.
- пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 5 065 889 грн., у т.ч. за 2023 р. у сумі 1 421 056 грн., за 9 місяців 2024 р. у сумі 3 644 833 грн.;
- пп.198.5 ст.198 ПК України в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 52 608 812 грн., у т.ч. за грудень 2023 р. 28 568 512 грн., за вересень 2024 р. 24 040 300 грн.;
- відповідно до п.1201.2 ст.1201, п.201.10 ст.201 ПК України буде застосовано штрафну санкцію за не реєстрацію податкових накладних.
На підставі акту перевірки від 04.03.2025 р. №937/04-36-07-04/38114069 та від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 контролюючим органом були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення, а саме від 06.06.2025 р.:
ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» не погодилося з висновками акту перевірки від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 та подало заперечення до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.06.2025 р. №1606/25-01.
Листом від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повідомило, що на підставі інформації наведеної в запереченні від 07.04.2025 року №0704/25-01К, з урахуванням акту позапланової перевірки від 30.05.2025 р. №2476/04-36-0704/38114069 встановлено порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 5 065 889 грн., у т.ч. за 2023 р. у сумі 1 421 056 грн., за 9 місяців 2024 р. у сумі 3 644 833 грн. та порушення пп.198.5 ст.198 ПК України в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 52 608 812 грн., у т.ч. за грудень 2023 р. - 28 568 512 грн., за вересень 2024 р. - 24 040 300 грн.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Стаття 77 ПК України визначає порядок проведення документальних планових перевірок.
Згідно із пунктами 77.1 - 77.4 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок. Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.
Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України у випадках, передбачених статтею 216 ЦК України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Згідно із пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.
Щодо дотримання вимог пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПК України при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, суд вказує на таке.
Стаття 86 ПК України врегульовує питання оформлення результатів перевірок.
Так, пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачає, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.
Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За правилами підпункту 86.7.2 пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про дату, час та місце/спосіб розгляду матеріалів перевірки, у тому числі в режимі відеоконференції. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Інформація (повідомлення) про розгляд контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, матеріалів перевірки в режимі відеоконференції надсилається платнику податків в електронному вигляді в електронний кабінет.
У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
У підпункті 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України деталізовано питання, які підлягають вирішенню під час розгляду матеріалів перевірки комісією з питань розгляду заперечень, та передбачено, що за результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.
Згідно із пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Про можливість надання податковому органу додаткових документів після закінчення перевірки вказують і положення пунктів 44.6, 44.7 статті 44 ПК України.
Так, пункт 44.6 статті 44 ПК України також передбачає, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Верховний Суд вже неодноразово аналізував зазначені норми податкового законодавства (зокрема, але не виключно, у постановах від 28.03.2023 року у справі №810/3270/16, від 27.06.2019 року у справі №806/343/17) та дійшов висновку, що закріпленому у пункті 86.7 статті 86 ПК України праву платника податків подати до контролюючого органу заперечення на акт перевірки кореспондує визначений цією ж нормою обов`язок контролюючого органу розглянути такі заперечення, надавши платнику податків відповідь, та врахувати результати розгляду заперечень при прийнятті рішення про визначення грошових зобов`язань.
У постанові від 20.11.2018 року у справі № 826/285/15 Верховний Суд вказав, що зміст пункту 86.7 статті 86 ПК України дає підстави для висновку про те, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення податковим органом повинні враховуватися не лише висновки акта перевірки, а й результати розгляду заперечень платника податків на такий акт як його невід`ємної частини.
Однак, у цій справі відповідачем додатково проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» з питань, що стали предметом розгляду заперечень на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
Відтак, у даному випадку, право позивача на подання заперечень та додаткових документів і пояснень відсутнє, що прямо передбачено п.86.7 ст.86 ПК України.
Щодо дотримання вимог підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд вказує на таке.
За змістом п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: пп.78.1.5 платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження. Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається: у разі розгляду заперечення до акта перевірки, - контролюючим органом, який проводив перевірку.
Аналіз змісту зазначеної правової норми дозволяє дійти висновку, що проведення документальної позапланової перевірки на цій підставі є законним лише за умови дотримання сукупності умов, а саме: подання заперечень до акта перевірки, або скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення, наявність вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки або скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки, неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки.
Аналогічний правовий висновок, викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.11.2018 року у справі № 826/4689/17.
Крім того, слід зазначити, що перевірка на підставі зазначеної правової норми є додатковою (похідною) та нерозривно пов`язана з первинною перевіркою і є її невід`ємною частиною, оскільки під час такої повторної перевірки досліджуються не всі питання, які були предметом первинної перевірки, а лише ті, які були порушені платником податків у відповідній скарзі або запереченнях. Тобто, додаткова (повторна) перевірка, призначена на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78 статті 78 ПК України, є своєрідним способом усунення недоліків, пов`язаних з недостатнім (неповним) дослідженням відповідних питань під час первинної перевірки (постанова Верховного Суду від 26.06.2024 року у справі №280/3826/19).
За обставинами цієї справи судом встановлено, що під час первісної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення платником податку податкової дисципліни з посиланням на те, що позивачем порушено пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 4 712 451 грн., у т.ч. за 2023 р. у сумі 1 421 057 грн., за 2024 р. у сумі 3 291 394 грн., пп.198.5 ст.198 ПК України в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 52 265 483 грн., у т.ч. за грудень 2024 р. 28 568 512 грн., за вересень 2024 р. 23 696 971 грн.
Саме у зв`язку з незгодою з такими висновками позивачем було подано заперечення на акт первісної перевірки.
За результатами розгляду заперечень, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області на акт від 04.03.2025 р. №937/04-36-07-04/38114069 повідомило, що в ході проведення засідання розглянуто всі наведені аргументи в поданому запереченні ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» від 07.04.2025 р. №0704/25-01K та встановлено, що наведені обставини пов`язані із здійсненням фінансово-господарської діяльності товариства не були досліджені під час перевірки, а об`єктивний їх розгляд потребує проведення додаткової перевірки.
У акті від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 перевірялось дотримання вимог законодавства з питань ліцензування господарської діяльності, податковий кредит з ПДВ, повнота декларування сум ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, сум від`ємного значення ПДВ, що не стосується заперечень від 07.04.2025 року. При цьому, відсутня жодна оцінка питанням, що були предметом оскарження у запереченнях.
Крім того, відповідно до додатку 4 до акту від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 документи, які було використано при проведенні перевірки стосувались всього періоду первісної перевірки, а не питань, що були предметом оскарження у запереченнях від 07.04.2025 року.
Суд також зауважує, що в акті від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 висновки про розмір заниження податкових зобов?язань по податку на прибуток та податку на додану вартість перевищує розмір заниження податкових зобов?язань по податку на прибуток та податку на додану вартість, що визначений у акті первісної планової перевірки, також наявні додаткові висновки, зокрема, щодо господарських операцій з ТОВ «Брандмауер», списання матеріалів для утеплення і гідроізоляції придбаних постачальників, ненадання підтверджуючих документів щодо перевезення списаного за даними бухгалтерського обліку обладнання та матеріалів до місць їх використання, які були відсутні у акті первісної планової перевірки та не були предметом оскарження у запереченнях від 07.04.2025 року.
За наведеного вище, суд дійшов висновку, що документальна позапланова перевірка виїзної перевірки ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» проведена поза межами предмету перевірки, визначеного п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України.
Додатково суд вважає за необхідне звернути увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17.
У цій постанові Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.09.2020 року у справі № 520/8836/18, ухваленої складом судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, відповідно до яких контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведенні перевірок, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений ПК України, та не допускати згідно із статтею 21 ПК України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 19.08.2024 року у справі №1.380.2019.002186.
Певні недоліки оформлення первинних документів не є самостійною підставою для висновків про нереальність господарських операцій, відомості про які несуть в собі надані інші первинні документи на підтвердження реальності відповідних операцій.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі №1.380.2019.001522, від 13.01.2021 року у справі №826/506/16.
Верховними Судом вже сформована стала та послідовна практика щодо застосування наведених норм права. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 року у справі № 160/3364/19, виснувала, зокрема, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.
Такий висновок Велика Палата зробила, застосувавши норму частини восьмої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) згідно із якою відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Цю норму Велика Палата тлумачила як таку, в якій відображено принцип індивідуальної відповідальності платника податків за внесення недостовірних відомостей до первинних документів.
Згідно із пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Положеннями пункту 44.2 статті 42 ПК України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (пункт 135.1 статті 135 ПК України).
За приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений МК України.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
За приписами пункту 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до положень пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно із пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За положенням 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Згідно із пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У пункті 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.7 статті 201 зазначеного Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
В силу пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до визначень, які містяться в статті 1 Закону № 996-XIV, національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку в державному секторі - нормативно-правовий акт, яким визначаються принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності для розпорядників бюджетних коштів, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, розроблений на основі міжнародних стандартів бухгалтерського обліку для державного сектору та затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку.
За частинами першою-другою статті 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Інформація, яка міститься в документах первинного обліку, в силу норми частини 2 статті 3 Закону № 996-XIV, є підставою для податкового обліку лише за умови, що вона відповідає дійсності.
Відповідно до частин першої, п`ятої, сьомої та восьмої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.14, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року (далі - Положення № 88), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.
Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.
Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.
Отже, підставою для відображення господарських операцій у податковому обліку є фактичне здійснення таких операцій у межах господарської діяльності та наявність первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, які розкривають суть та зміст операцій та відображають їх реальне вчинення. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування. Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на декларування показників податків. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, сформував витрати тощо, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. За відсутності ж факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.
У зв`язку з наведеним, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, суб`єкт підприємницької діяльності повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Стосовно порушення ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» пп.134.1.1, п.134.1 ст.134 ПК України, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 27237494 грн., у т.ч. за 2023 р. в сумі 7 894 759 грн., за 9 місяців 2024 р. в сумі 19 342 735 грн.
В акті від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 вказано, що ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» повинно було включити до складу доходів суми отримані по субпідрядним роботам на користь підприємств замовників: Міжнародна організація з міграції, Представництво в Україні, ТОВ «Автомагістраль-Південь», ДТЕК Україна. Отже, ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на суму 27 237 494 грн , у т.ч. за 2023 р. в сумі 7 894 759 грн., за 2024 р. в сумі 19 342 735 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2023 року між ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» (генеральний підрядник) та ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» (замовник) укладено договір генерального підряду №1104-001, відповідно до якого об`єктом будівництва є дахова сонячна електростанція (об`єкт альтернативної енергетики) за адресою: Київська область, с.Нові Петрівці, вул.Героїв Майдану, 1.
Відповідно до пункту 2 вищевказаного договору генеральний підрядник зобов`язується виконати роботи із будівництва об`єкта, визначеного у п.1.1 цього договору та надати пов`язані з цими роботами послуги, визначені п.1.4 договору, а замовник зобов`язаний прийняти такі роботи/послуги та оплатити генеральному підряднику їх вартість на умовах, передбачених законом.
Згідно із п.7.1 договору прийняття виконаних робіт здійснюється на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт, які готує генеральний підрядник після виконання всього комплексу робіт.
Пунктом 10.1 цього договору встановлено, що генеральний підрядник на власний розсуд залучає субпідрядні організації і відповідає за результати їх роботи та їх дії як за власні в повному обсязі. Генеральний підрядник відповідає за дії залучених ними субпідрядних організацій на будівельному майданчику, крім осіб, допущених на вимогу замовника.
За результатом виконання договору №1104-001 від 11.04.2023 року ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» та ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» підписано акт здачі-приймання робіт №190 від 27.06.2023 року на наступні роботи: комплекс робіт з будівництва дахової сонячної електростанції (об`єкт альтернативної енергетики) за адресою: Київська область, с.Нові Петрівці, вул.Героїв Майдану, 1, Потужність об`єкта при постійному струму): 198,24 кВТ, інверторна потужність 150 кВТ (по змінному струму) на суму 4 973 926,27 грн. з ПДВ.
До виконання договору №1104-001 від 11.04.2023 року ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ», як генеральним підрядником було залучено ТОВ «Євроспейс» як субпідрядну організацію та укладено договір підряду №110423-1 від 11.04.2023 року.
На виконання договору №110423-1 від 11.04.2023 року ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» та ТОВ «Євроспейс» складено акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 13 від 27.06.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Європейс» виконано комплекс робіт з будівництва дахової сонячної електростанції (об`єкт альтернативної енергетики) за адресою: Київська область, село Нові Петрівці, вул.Героїв Майдану, 1, на суму 994 711,50 грн з ПДВ.
Вартість субпідрядних робіт, виконаних ТОВ «Євроспейс» по об`єкту будівництво сонячної електростанції с.Нові Петрівці, вул.Героїв Майдану, 1 на суму 994 711 грн. згідно із актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) №13 від 27.06.2023 року було перевиставлено замовнику - ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» відповідно до акту здачі-приймання робіт №190 від 27.06.2023 року.
Відповідні договори та акт здачі-приймання робіт №190 від 27.06.2023 року надавались позивачем до заперечень від 07.04.2025 року, однак жодної оцінки цим документам або обґрунтування підстав їх неприйняття як первинних документів акти від 04.03.2025 р. №937/04-36-07-04/38114069 та від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 не містять.
Згідно із п.4.3 договору менеджер проекту перевіряє акт (и) виконаних робіт протягом 7 (семи) календарних днів після подання акту виконаних робіт, повідомлення про завершення робіт та інших необхідних документів.
Відповідно до п.4.7. МОМ акт проміжного приймання виконаних робіт надається МОМ, коли всі вимоги статті 4.5 виконані належним чином.
На виконання договору від 28.07.2023 року ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» (підрядник) та ТОВ «Євроспейс» (субпідрядник) було укладено договір субпідряду №0108/23-СУБ від 01.08.2023 року.
Відповідно до п.1.1 якого за цим договором субпідрядник зобов`язується виконати будівельно-монтажні роботи на об`єкті та надати пов`язані послуги з вивозу будівельного сміття, обсяг яких визначається додатковими угодами до договору, а підрядник зобов`язується прийняти виконані роботи та послуги, а також сплатити вартість таких робіт та послуг.
У період, що перевірявся, роботи за договором від 28.07.2023 року не були виконані, як наслідок, виконані ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» із залученням субпідрядника ТОВ «Євроспейс» за договором від 01.08.2023 року роботи не були перевиставлені МОМ згідно із відповідним актом за договором від 28.07.2023 року. А отже, відсутні передбачені П(с)БО №15 підстави для визнання ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» доходів у бухгалтерському обліку та відповідно, підстави для визнання витрат, оскільки відсутні доходи для отримання яких вони були здійснені.
Станом на 30.09.2024 року вартість субпідрядних робіт згідно із актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №23 від 31.10.2023 року до договору від 01.08.2023 року була включена до складу виробничої собівартості робіт по дебету рахунку 23 «Виробництво». Відповідні пояснення були надані ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» до заперечень від 07.04.2025 року, жодної оцінки таким поясненням або їх перевірка акт від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 не містить.
Таким чином у період, що охоплювались плановою податковою перевіркою та позаплановою податковою перевірко роботи за договором від 28.07.2023 року тривали та не були завершені. Акт виконаних робіт на виконання договору від 28.07.2023 року було підписано 07.04.2025 року, тобто субпідрядні роботи були перевиставлені замовнику - Міжнародній організації з міграції.
14.07.2023 року між ТОВ «Автомагістраль-Південь» (підрядник) та ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» (субпідрядник) укладено договір на закупівлю робіт: Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область (ДЖ 021:2015:45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг, вирівнювання поверхонь) №Б-В-1/СУБ/2023-07.
Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 предметом договору є субпідрядник у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або з залученням субпідрядних організацій зобов`язується виконати роботи: «Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область (ДЖ 021:2015:45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг, вирівнювання поверхонь)» у відповідності з державними стандартами та розробленою проектною документацією, та в визначений відповідно до договору термін, а підрядник зобов`язується прийняти належним чином виконані у відповідності з цим договором роботи та сплатити їх вартість.
08.11.2023 року між ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» (замовник) та ПП «КОНСАЛТИНГОВО-ІНЖИНІРІНГОВИЙ ПРОТИПОЖЕЖНИЙ ЦЕНТР «БРАНДМАУЕР» (підрядник) укладено договір про виконання робіт №117/23-М.
Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 вищезазначеного договору предметом є те, що підрядник зобов`язується виконати власними та залученими силами замовника і здати роботи в складі і обсязі згідно із розрахунком договірної ціни, на об`єкті ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» - Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область», а саме «Монтажні роботи технологічного обладнання на насосній станції ВНС-1 (Водозабір) на об`єкті будівництва нового магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг» відповідно до проектної документації і діючими будівельними нормами.
На виконання цього договору складено акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за червень 2024 року № 2 на суму 110 479 грн., № 6 за червень 2024 року на суму 157 891,74 грн.
08.11.2023 року між ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» (замовник) та ПП «КОНСАЛТИНГОВО-ІНЖИНІРІНГОВИЙ ПРОТИПОЖЕЖНИЙ ЦЕНТР «БРАНДМАУЕР» (підрядник) укладено договір про виконання робіт №118/23-М, відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконати власними та залученими силами замовника і здати роботи в складі і обсязі згідно із розрахунком договірної ціни, на об`єкті ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» - Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область», а саме: «Монтажні роботи технологічного обладнання на насосній станції ВНС-2 (Підкачка-1) на об`єкті будівництва нового магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг відповідно до проектної документації і діючими будівельними норами.
На виконання цього договору сторонами складені акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за червень 2024 року № 2 на суму 53 622 грн., №6 за червень 2024 р. на суму 27 752,78 грн.
08.11.2023 року між ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» (замовник) та ПП «КОНСАЛТИНГОВО-ІНЖИНІРІНГОВИЙ ПРОТИПОЖЕЖНИЙ ЦЕНТР «БРАНДМАУЕР» (підрядник) укладено договір про виконання робіт №119/23-М, відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконати власними та залученими силами замовника і здати роботи в складі і обсязі згідно із розрахунком договірної ціни, на об`єкті ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» - Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область», а саме: «Монтажні роботи технологічного обладнання на насосній станції ВНС-2 (Підкачка-1) на об`єкті будівництва нового магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг відповідно до проектної документації і діючими будівельними норами.
08.11.2023 року між ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» (замовник) та ПП «КОНСАЛТИНГОВО-ІНЖИНІРІНГОВИЙ ПРОТИПОЖЕЖНИЙ ЦЕНТР «БРАНДМАУЕР» (підрядник) укладено договір про виконання робіт №120/23-М, відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконати власними та залученими силами замовника і здати роботи в складі і обсязі згідно із розрахунком договірної ціни, на об`єкті ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» - Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область», а саме: «Монтажні роботи технологічного обладнання на насосній станції ВНС-2 (Підкачка-1) на об`єкті будівництва нового магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг відповідно до проектної документації і діючими будівельними норами.
На виконання цього договору складено акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за липень 2024 р. №б/н на суму 442 951,60 грн., за липень 2024 р. №б/н на суму 859 246,28 грн., №6 за серпень 2024 р. на суму 638 461 грн.
На виконання договору від 14.07.2023 року №Б-В-1/СУБ/2023-07 між ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» (підрядник) та ТОВ «Євроспейс» (субпідрядник) було укладено договір субпідряду №0103/2024 від 01.03.2024 року.
Відповідно до п.1.1 якого виконавець у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або з залученням субпідрядних організацій зобов`язується виконати роботи: виготовлення та монтаж Блочної будівлі 2БКТП-1600/6/0,69 на об`єкті: «Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область (ДК 021:2015:45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)» у відповідності з державними будівельними нормами, державними стандартами та розробленою проектною документацією та в визначений відповідно договору термін, а замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані у відповідності з цим договором роботи та сплатити їх вартість.
На виконання даного договору сторонами складено акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 21.08.2024 року №15 на виготовлення та монтаж блочної будівлі 2 БКТП-1600/0.69 на об`єкті підрядника: магістральний водогін р. Інгулець-Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг.
Вартість субпідрядних робіт, виконаних згідно із вищевказаних актів виконаних робіт було включено (перевиставлено) ТОВ «Автомагістраль-Південь» у актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за жовтень 2024 року №1/10 та №2/10 від 10.10.2024 року за договором від 14.07.2023 року №Б-В-1/СУБ/2023-07, поза межами періоду, що перевірявся.
10.10.2023 року на виконання договору від 14.07.2023 року №Б-В-1/СУБ/2023-07 ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» (підрядник) та ТОВ «Євроспейс» (субпідрядник) було укладено договір субпідряду №10/10-23Л відповідно до п.1.1 якого за цим договором підрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе зобов`язання виконати комплекс будівельно-монтажних робіт з будівництва електричної підстанції 35/6 відкритого типу на об`єкті «Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець - Південне водосховище для забезпечення водою м.Кривий Ріг у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область у відповідності з проектом.
На виконання даного договору складено акт приймання виконаних будівельних робіт №1 форми КБ-2в за червень 2024 р. Вартість субпідрядних робіт, згідно із актом виконаних робіт було включено (перевиставлено) ТОВ «Автомагістраль-Південь» у акті приймання виконаних будівельних робіт № 1 форми КБ-2в за жовтень 2024 року №1/10, поза межами періоду, що перевірявся.
Відповідно до п.1.1 за цим договором підрядник зобов`язується виконати роботи із будівництва об`єкта і надання пов`язаних з цими роботами послуг за дорученням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи та послуги.
Здача-приймання виконаних робіт здійснюється поетапно й оформлюється актами здачі-приймання виконаних робіт, які підписуються сторонами (п.8.1 договору).
Крім того, у акті позапланової податкової перевірки безпідставно зроблено висновок про те, що наявна сума безпідставно зменшеної кредиторської заборгованості у розмірі 906334,56 грн. по контрагенту ПП «Кластер-Плюс». Оскільки, ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» було надано відповідь на запит №1 від 25.02.2025 року під час планової податкової перевірки у якому було зазначено про помилковість відображення такої заборгованості, оскільки 06.12.2017 року така заборгованість вже була сплачена. Додатково позивачем надано до заперечень від 07.04.2025 року виписку банку за даний період, що підтверджує сплату такої заборгованості та її відсутність станом на 01.01.2018 року.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність порушення ТОВ «ЕДС ІНЖИНІРИНГ» пп.134.1.1, п.134.1 ст.134 ПК України та заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 27 237 494 грн , у т.ч. за 2023 р. в сумі 7 894 759 грн., 9 місяців 2024 р. в сумі 19 342 735 грн.
Стосовно порушення ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» пп.198.5 ст.198 ПК України в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 52 608 812 грн., у т.ч. за грудень 2023 р. 28 568 512 грн., за вересень 2024 р. 24 040 300 грн., суд вказує на таке.
Переміщення матеріалів від постачальника до покупця, а також до місця виконання робіт підтверджуються подорожнім листом вантажного автомобіля №070324/1 від 07.03.2024 р. - 08.03.2024 р. та накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 07.03.2024 р.
Пунктом 198.5 статті 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Аналіз вказаного пункту 198.5 статті 198 ПК України свідчить, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, скласти і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зведену податкову накладну за товарами/послугами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість у разі якщо такі товари/ послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися у випадках передбачених підпунктами "а", "б", "в" або "г".
Таким чином, саме підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 ПК України визначено підстави за наявності яких платник податків має обов`язок, зокрема, провести нарахування податкових зобов`язань.
Водночас, відсутність зазначення конкретних правових підстав з посиланням на конкретну норму ПК України для притягнення до відповідальності платника податків виключає притягнення його до податкової відповідальності і призводить для скасування рішень контролюючого органу.
Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 28.02.2023 року у справі №440/4066/21, від 13.03.2024 року у справі №440/8190/21.
Водночас, у разі виявлення порушень пп.«г» п.198.5 ст.198 ПК України у відповідному акті податкової перевірки має бути зазначено посилання на перелік господарських операцій із відповідними товарами, роботами послугами, що стали підставою для нарахування грошових зобов`язань за цим підпунктом, встановлені факти негосподарського використання платником податків таких товарів, робіт, послуг, із посиланням на перелік відповідних первинних документів, які відсутні у платника податків або наявні первинні документи, що обґрунтовано не враховуються податковим органом при податковій перевірці.
При цьому, акти від 04.03.2025 р. №937/04-36-07-04/38114069 та від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 не містять нормативного та фактичного обґрунтування застосовуваної методології визначення безпідставного списання матеріалів та його розміру, як підстави для висновку про порушення позивачем п.198.5 ст.198 ПК України щодо використання товарів, робіт, послуг в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку та висновків про порушення в частині дотримання вимог чинного законодавства при формуванні собівартості у бухгалтерському обліку.
Визначене у акті від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 «безпідставне списання матеріалів» як різниця між показниками по рядку 7 «включено до складу собівартості матеріалів» та рядку 8 «списано матеріалів заданими перевірки (актів КБ)» не може вважатись як обґрунтування та / або встановлення факту використання позивачем товарів/робіт/послуг в операціях, передбачених підпунктом «г» п.198.5 ст.198 ПК України.
Визначене у акті від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 «безпідставне списання матеріалів» як різниця між показниками по рядку 7 «включено до складу собівартості матеріалів» та рядку 8 «списано матеріалів заданими перевірки (актів КБ), а також висновок про те, що «різниця бухгалтерського обліку та даними актів виконаних робіт в частині списаних матеріалів свідчить про невикористання ТМЦ при виконанні будівельних робіт», не є ані базою оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів/послуг у розумінні п.188.1 ст.188 ПК України, ані базою оподаткування операцій з необоротними активами у розумінні п.189.1 ст.188 ПК України.
Відповідачем порушень п.188.1 ст.188 чи п.189.1 ст.189 ПК України у актах від 04.03.2025 р. №937/04-36-07-04/38114069 та від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 не встановлено.
Позивачем також надано приклади подорожніх листів на перевезення устаткування до місця виконання робіт за договором від 14.07.2023 р., накладних-вимог, а також видаткових накладних на придбання устаткування, що пов`язані із складанням сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 18.12.2023 р. № 3/1, від 02.05.2024 р. № 2/05.
Щодо посилання у акті від 30.05.2025 р. №2476/04-36-07-04-38114069 на те, що до перевірки не надано підтверджуючі документи щодо перевезення списаного за даними бухгалтерського обліку та матеріалів до місць їх використання. Відповідачем частково визнається списання матеріалів у 2023 р. на суму 123 542 758,94 грн., у 2024 р. на суму 218147768,05 грн. при цьому не можливо встановити, використання / списання якого саме устаткування та / або матеріалів та за якими саме господарськими операціями не визнається, що також свідчить про необґрунтованість та безпідставність встановлення порушень п.198.5 ст.198 ПК України.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.02.2022 року у справі №160/3364/19 зазначила, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність порушення ТОВ «ЕДС ІНЖИНІРИНГ» пп.198.5 ст.198 ПК України в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 52 608 812 грн., у т.ч. за грудень 2023 р. 28568512 грн., за вересень 2024 р. 24 040 300 грн.
Суд підкреслює, що необґрунтованість висновків відповідача є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень у відповідній частині, оскільки суд не є податковим органом вищої інстанції та не повинен самостійно замість відповідача фактично проводити належну перевірку діяльності позивача. Адміністративний суд є органом правосуддя, який оцінює в першу чергу правомірність поведінки суб`єкта владних повноважень, одним з критеріїв такої оцінки є обґрунтованість дій відповідача, однак суд не повинен діяти у відповідних правовідносинах замість суб`єкта владних повноважень. Як наслідок, якщо контролюючий орган зробив суттєво необґрунтовані висновки та на їх підставі прийняв податкові повідомлення-рішення, такі обставини зумовлюють їх протиправність.
Стосовно податкового повідомлення-рішення від 06.06.2025 р. №318690704, яким до позивача застосовано штрафну санкцію за не реєстрацію податкових накладних в ЄРПН на загальну суму 6 800 грн., суд зазначає, що в цій частині «порушення податкового законодавства» є похідним від донарахування податку на додану вартість, протиправність якого встановлена судом, відповідно, відсутні підстави для донарахування штрафної санкції товариству за вказаним податковим повідомленням-рішенням, відтак, останнє також підлягає скасуванню.
Суд зазначає, що зазначені висновки експерта враховано судом при вирішенні справи по суті, як доказ відповідно до статті 72 КАС України.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання позову, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 30 280 грн.
Відтак, відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору розмірі 30 280 грн.
У період з 09.11.2025 року по 25.11.2025 року (включно) суддя Кучма К.С. перебував у відрядженні, у зв`язку з чим повний текст рішення виготовлено у перший робочий день 26.11.2025 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд,
Позовну заяву - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 26.11.2025 року.

Суддя К.С. Кучма