Справа № 520/15186/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 р. Справа № 520/15186/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., м. Харків, повний текст складено 25.08.25 по справі № 520/15186/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління національної поліції України в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту ГУНП в Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 16 травня 2025 року № 649 про застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 26 травня 2025 № 297 о/с про звільнення ОСОБА_1 , капітана поліції, заступника начальника сектору дізнання Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору дізнання Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі.

В обґрунтування позову зазначено про протиправність оскаржуваних наказів ГУНП в Харківській області від 16.05.2025 № 649 про застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді звільнення зі служби в поліції (далі Наказ № 649) та похідного від нього наказу ГУНП в Харківській області № 297 о/с від 26.05.2025 про звільнення позивача зі служби в поліції (далі Наказ № 297/о/с), оскільки всупереч вимогам частини 1 статті 19, частини 5 статті 26 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі по тексту Дисциплінарний статут) та позиції Верховного Суду, викладеної, у постанові від 17 листопада 2022 року по справі № 480/9492/20, Наказ № 649 містить лише цитування законодавчих норм та власне бачення відповідача обставин службового розслідування, без наведення обов`язкових елементів рішення про застосування дисциплінарного стягнення, які визначені частиною 8 статті 19 Дисциплінарного Статуту.

Переконував, що факт вчинення порушень Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) може бути встановлений винятково рішенням суду за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення за статтями 122-2 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а тому твердження дисциплінарної комісії, які викладені в Наказі № 649 про вчинення ОСОБА_1 певних порушень ПДР України, та визначення цих порушень як складових дисциплінарного проступку за відсутності постанови суду не відповідає вимогам Дисциплінарного статуту.

Стверджував, що Наказ № 649 у порушення вимог частини 8 статті 19 Дисциплінарного статуту не містить обов`язкових відомостей, що забезпечують процесуальні гарантії пропорційності накладення дисциплінарного стягнення (зокрема щодо характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особи порушника, ступені його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, оцінки попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби), що в свою чергу унеможливлює застосування до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення.

Наполягав, що при проведенні службового розслідування дисциплінарною комісією не враховано обставини того, що позивач не керував у стані будь-якого типу сп`яніння транспортним засобом, який належить його дружині ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), здійснив зупинку автомобіля на вимогу поліції, не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, не скоював адміністративного правопорушення та у жодний спосіб своє службове становище не використовував.

Вищезазначене, на думку позивача, є підставою для скасування наказів № 649 та № 297 о/с , поновлення його на посаді для подальшого проходження служби в поліції та стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу, починаючи з дня наказу до дня фактичного виконання судового рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 у справі № 520/15186/25 адміністративний позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його необґрунтованість та порушення норм матеріального і процесуального права, просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 у справі № 520/15186/25 скасувати та ухвалити нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кваліфікацію ці ж самі дії особи отримали у межах адміністративного провадження та які наслідки у підсумку настали для такої особи.

На переконання позивача, притягнення до дисциплінарної відповідальності виключно через таку можливість не свідчить про вчинення ним дисциплінарного проступку, але суд першої інстанції залишив поза увагою, що наявність чи відсутність в діях позивача порушень приписів статей 122-2 та 130 КУпАП може встановити лише суд до компетенції якого відноситься розгляд таких справ. При цьому, зауважив, що за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Салтівським районним судом міста Харкова від 08.07.2025 у справі №643/7101/25 провадження у справі закрито, у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а відтак, висновок службового розслідування є хибним, а Наказ № 649 відповідно протиправним.

Стверджував, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд безпідставно не врахував пояснення позивача про причини його перебування у м. Харків у комендантську годину, а саме, необхідність збереження свого життя та здоров`я від можливого обстрілу його будинку російськими військами та проїзд до найближчого укриття під час оголошеної у місті повітряної тривоги. Зауважив, що попередження військових про можливий обстріл будинку у якому проживав позивач у с. Грушівка знайшли своє підтвердження, оскільки ворожий обстріл будинку дійсно стався, що доводить обґрунтованість виїзду ОСОБА_1 до м. Харків у нічний час.

Наполягав, що дії поліцейських, які затримували позивача під час руху в укриття при оголошеній повітряній тривозі, наражали на небезпеку не лише ОСОБА_1 , а і чисельну кількість оточуючих, водночас, ігнорування за таких обставин вимог поліцейських, на думку позивача, є цілком виправданими, на що не звернув увагу суд першої інстанції при наданні оцінки цим обставинам.

Зазначив, що під час затримання апелянт висловлював бажання скористатись послугами адвоката, у тому числі і під час проходження медичного огляду, але поліцейські не забезпечили йому реалізації цього права, і замість цього обрали легший шлях вирішення спору щодо проходження медичного огляду, зазначили про відмову від його проходження, що і стало підставою для звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Пояснив, що керування автомобілем із порушенням приписів частини 5 статті 380 Митного кодексу України (далі МК України) було обумовлено збереженням життя та здоров`я позивача під час ракетного обстрілу російськими терористичними військами с. Грушівка та "шахедної" атаки міста Харкова, тобто, це була вимушена міра, а не дії, спрямовані на свідоме та цілеспрямоване порушення митного законодавства, що також залишилось поза увагою відповідача та суду першої інстанції.

Переконував, що пояснення ОСОБА_1 як під час затримання, так і в адміністративному позові, були послідовними та такими, які відповідали всім обставинам, що мали місце 24 та 25 квітня 2025 року, водночас, дії та висновки відповідача та суду є вкрай несправедливими, адже результатом дій позивача, спрямованих на збереження свого життя та ввіреної йому вогнепальної та автоматичної зброї, стало його звільнення зі служби.

В іншій частині зміст апеляційної скарги є аналогічним змісту позовної заяви.

Відповідач у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти задоволення її вимог та просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 - залишити без змін.

В обґрунтування відзиву зазначив, що дії позивача, спрямовані на не проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на законну вимогу поліцейського, вже свідчать про порушення Присяги працівника поліції в частині недотримання законів України, зокрема, зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського та утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їх обов`язки, отже, є несумісними з подальшим його проходженням служби в Національній поліції України.

Стверджував, що встановлення судом за наслідками розгляду справи № 643/7101/25 відсутності в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП та частиною 1 статті 122-2 КУпАП, не виключає наявності складу дисциплінарного проступку, оскільки питання адміністративної відповідальності позивача не слід ототожнювати з фактом притягнення його до дисциплінарної відповідальності, так як звільнення ОСОБА_1 зі служби відбулось не за вчинення ним адміністративного проступку, а за порушення службової дисципліни.

Переконував, що матеріалами службового розслідування підтверджується факт втечі позивача від поліцейських з метою уникнення відповідальності, а з відеозаписів вбачається, що позивач просив поліцейських УПП в Харківській області не телефонувати і не викликати нікого на місце подій. Посилання позивача на те, що він не рухався на транспортному засобі, а стояв, вважає таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Зауважив, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено дозволу на втечу від поліцейських під час оголошення повітряної тривоги. Натомість, Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) та Присяга поліцейського зобов`язує кожного поліцейського виконувати свої обов`язки незалежно від оголошення повітряної тривоги та небезпеки, а тому, у даному випадку поліцейські виконували свої службові обов`язки та присікали правопорушення з боку позивача. При цьому, неналежні або незаконні, на думку позивача, дії поліцейських, не спростовують вчинення ОСОБА_1 порушення службової дисципліни.

Стверджував, що поведінка позивача, яка мала місце у ніч з 24.04.2025 на 25.04.2025, є вкрай неприпустимою для поліцейського, оскільки він, як представник держави, зобов`язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, з честю та гідністю поводити себе як в службовий, так і в позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України в цілому. Особливо вищевказане актуально на теперішній час, у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану.

У надісланих до суду апеляційної інстанції додаткових письмових поясненнях, представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві та апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що під час проведення службового розслідування відповідач не надав належної оцінки обставинам наявності або відсутності у діях позивача складу дисциплінарного правопорушення, а фактично визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, які полягали у порушенні ПДР України, що знайшло своє підтвердження як у відповідному висновку за результатами проведеного службового розслідування так і у наказі про застосування дисциплінарного стягнення, який є предметом оскарження у цій справі, однак вказане залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 до звільнення обіймав посаду заступника начальника структурного підрозділу, діяльність якого поширювалась на територію підпорядкованих 4 районів Харківської області, тобто посаду, яка у розумінні Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до посад службових осіб, які займають відповідальне чи особливо відповідальне становище, а тому, призначаючи справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження, судом першої інстанції було неправильно застосовано положення пункту 20 статті 4, пункту 1 частини 6 статті 12 КАС України, що призвело до безпідставного обмеження прав позивача на надання пояснень, дослідження доказів і висловлення своїх заперечень щодо доказів, та є самостійною підставою для скасування судового рішення.

В іншій частині зміст додаткових пояснень є аналогічним змісту позовної заяви та апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 - капітан поліції, заступник начальника сектору дізнання Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області має стаж служби в поліції на день звільнення - 17 років, 09 місяців 08 днів.

З 2008 року проходив службу в системі ОВС (мав спеціальний жетон № 0081465 поліцейського).

За твердженням позивача, 24.04.2025 після робочого дня, приблизно о 22:00 ОСОБА_1 знаходився за місцем тимчасового мешкання - АДРЕСА_1 , яке постійно перебуває у статусі території можливих бойових дій відповідно до Наказу Мінрозвитку від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», випадки обстрілів непоодинокі.

З посиланням на повідомлення військових, які мешкають у будинку тимчасового проживання позивача, та порадили ОСОБА_1 , виїхати хоча б за 10 км від місця проживання, вказав, що разом з дізнавачем СД ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Х/обл. ОСОБА_3 , який перебуває у відрядженні до СД Куп`янського РВП ГУНП в Х/обл, прийняв рішення виїхати до м. Харків для більш менш безпечної ночівлі. Переміщення відбувалось на автомобілі HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_1 , який належить дружині позивача та перебуває у її користуванні.

У якості місця тимчасового перебування обрано квартиру родичів, які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . Подолавши відстань від с. Грушівка до м. Харкова, позивач проїхав чотири блокпости, а саме: 1-й в с. Грушівка, 2-й на виїзді з с. Коробочкіне, 3-й на виїзді з м. Чугуїв та 4-й на в`їзді в м. Харків. Навігація містом через оголошену повітряну тривогу не працювала. За допомогою працівників патрульної служби проїхав до проспекту Льва Ландау. Пояснив, що рухаючись до адреси мешкання родичів, позивач перетнув проспект Ювілейний і доїхав до вулиці Гвардійців Широнінців. Під час руху по вказаній вулиці близько 00 год. : 20 хв. зустрів службовий автомобіль патрульних, які увімкнули проблискові маячки, через що позивач відразу зупинився і вийшов із автомобіля, підійшов до патрульного пояснив мету пересування вночі у комендантську годину, надав своє службове посвідчення для підтвердження відомостей, що рухався з с. Грушівка Куп`янського району, знайомий з забороною пересування вночі без спеціального дозволу, на що поліцейський, не висуваючи будь-яких вимог повідомив про можливість продовжити рух, після чого, позивач сів до автомобіля та продовжив рух.

У зв`язку з тим, що у місті були чутні вибухи позивачем було прийнято рішення переміститись до найближчого укриття, яким є приміщення школи, яке в свою чергу обладнане пунктом незламності та найпростішим укриттям. Увімкнувши покажчик повороту, поїхав далі, та доїхав до розташування школи № 111 (адреса вул. Бучми, 18-Д). Знайшовши безпечне місце для парковки автомобілю та вийшовши з автомобіля, позивач почув чоловічий голос, який крикнув: «Стій поліція». Зупинився, повідомив ще раз мету пересування і перебування на території навчального закладу. Поліцейськими було висунуто припущення щодо наявності підстав для перевірки чи знаходиться позивач в стані алкогольного сп`яніння.

За твердженням позивача, він за станом здоров`я не вживає будь-які алкогольні напої, внаслідок захворювання печінки та хронічного гастриту, про що повідомив поліцейським. Маючи гостре захворювання верхніх дихальних шляхів, попросив поліцейських про проходження освідування за допомогою не газоаналізатора «Драгер», а у медичному закладі.

Враховуючи, що позивач є поліцейським, на виклик приїхали працівники моніторингу УПП ГУНП в Харківській області та старший інспектор ВСР УГІ ГУНП в Харківській області Семенов Д. М.

Патрульними поліцейськими складено два адміністративні протоколи за статтями 122 та 130 КУпАП, з якими позивач не згоден та оскаржив їх у межах адміністративної справи №643/7101/25.

У позивача були тимчасово вилучено посвідчення водія серія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТЗ 149832, отримання якого підтверджується підписом позивача.

25.04.2025 до ГУНП в Харківській області надійшов лист начальника Харківського управління ДВБ НПУ полковника поліції Володіна О. О. від 25.04.2025 № 30202-2025 про можливе вчинення дисциплінарного проступку заступником начальника сектору дізнання Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_1 по факту того, що 25.04.2025 приблизно о 01 год 30 хв поліцейськими УПП в Харківській області ДПП НПУ за адресою: вул. Бучми, буд. 18-Д, м. Харків, був зупинений автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням капітана поліції ОСОБА_1 , під час спілкування з яким були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, по факту чого складено протокол про адміністративне правопорушення.

Наказом ГУНП в Харківській області від 29.04.2025 № 1241 за відомостями, викладеними у листі начальника Харківського управління ДВБ НПУ полковника поліції ОСОБА_4 від 25.04.2025 № 30202-2025, призначено службове розслідування.

Відповідно до вимог статті 70 Закону № 580-VIII та статті 17 Дисциплінарного статуту, наказом ГУНП в Харківській області від 29.04.2025 № 1241, заступника начальника сектору дізнання Куп`янського РВП капітан поліції ОСОБА_1 на період проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків, що було реалізовано наказом ГУНП в Харківській області від 01.05.2025 № 228 о/с.

29.04.2025 за вих. № 1553-2025 головою дисциплінарної комісії з метою проведення всебічного, повного та об`єктивного службового розслідування до УПП в Харківській області ДПП НП України направлено запит про необхідність надання відомостей та відеоматеріалів отриманих під час вищевказаних подій за участі капітана поліції ОСОБА_1 , а також можливості опитати поліцейських УПП в Харківській області ДПП НП України, які були очевидцями зазначених подій.

05.05.2025 за № 5191/41/14/02-2024 з УПП в Харківській області ДПП НП України надійшла відповідь на вищевказаний запит з відеозаписами з портативних відеореєстраторів, а також затребуваними копіями адміністративних матеріалів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП від 25.04.2025 серії ЕПР1 № 311071, протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 122-2 КУпАП від 25.04.2025 серії ЕПР1 № 311064, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт інспектора УПП в Харківській області.

За результатами проведеного службового розслідування, які оформлені висновком Дисциплінарної комісії від 13.05.2025, затвердженим начальником ГУНП в Харківській області (далі - Висновок), встановлено порушення позивачем вимог пунктів 2.5 та 2.4 ПДР України, абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу третього частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 частини першої статті 18, вимог частини першої статті 64 Закону № 580-VIII, частини п`ятої статті 380 МК України, пункту 10 розділу VI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828 та абзацу другого пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 (зі змінами), про що

Висновок містить пропозицію Дисциплінарної комісії з приводу застосування до заявника дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

За вчинення дисциплінарних проступків, що виразилися у порушенні вимог пунктів 2.5 та 2.4 ПДР України, абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу третього частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 частини першої статті 18, вимог частини першої статті 64 Закону № 580-VIII, частини п`ятої статті 380 МК України, пункту 10 розділу VI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828 та абзацу другого пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 (зі змінами), Наказом № 649 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

26.05.2025 Наказом № 297 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII.

Не погодившись з Наказами № 649 та № 297 о/с, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та правомірності оскаржуваних наказів, оскільки під час їх прийняття відповідачем враховано характер вчинених позивачем порушень, обставини, за яких такі мали місце, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, водночас, позивачем належних доказів протиправності дій відповідача чи оскаржуваних наказів до суду не надано.

Так, суд першої інстанції погодився з висновками дисциплінарної комісії про те, що в діях капітана поліції ОСОБА_1 вбачається порушення службової дисципліни, яке виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України, не проходження на вимогу поліцейських в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння за наявності визначеного законом обов`язку його пройти у ситуації, що склалася, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, вчиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, намаганні уникнути адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що вчинене позивачем діяння є несумісним з проходженням служби в Національній поліції, суперечить змісту Присяги працівника поліції, оскільки підриває довіру громадян як до працівників поліції, так і до Національної поліції в цілому, принижує їх авторитет, суд вважав відсутніми підстави для скасування спірних наказів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом № 580-VIII.

Положеннями статті 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частиною 1 статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 за № 1179 (далі - Правила № 1179).

Зі змісту пункту 1 розділу І Правил № 1179 випливає, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 5 розділу І Правил № 1179, поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України "Про Національну поліцію", інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

На виконання приписів абзаців 1, 2 та 7 пункту 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

В силу вимог пункту 3 розділу IV Правил № 1179 поліцейський зобов`язаний за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час дотримуватися норм професійної етики.

Нормами частин 1 та 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Положеннями частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з пунктами 1, 6 та 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

На виконання статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Як передбачено частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Приписами частин 2-4 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що лист начальника Харківського управління ДВБ HПУ полковника поліції Володiна О. О. від 25.04.2025 №30202-2025, за змістом якого 25.04.2025 приблизно о 01 год 30 хв поліцейськими УПП в Харківській області ДПП НПУ за адресою: вул. Бучми, 18-д, м. Харків був зупинений автомобіль, д.н.з. оз НОМЕР_3 , під керуванням заступника начальника сектору дізнання Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, є належною та достатньою підставою для призначення службового розслідування.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 2 розділу І Положення № 893, дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (далі - уповноважений керівник), одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування.

На виконання пункту 3 розділу І Положення № 893 дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії.

Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування призначено наказом начальника ГУНП в Харківській області Петра Токаря від 29.04.2025 № 1241.

Зазначеним наказом доручено проведення службового розслідування дисциплінарній комісії у наступному складі: голови комісії - інспектора ВП УГІ ГУНП в Харківській області майора поліції Рокитянського О. М.; членів комісії: старшого інспектора з ОД ВП УГІ ГУНП в Харківській області підполковника поліції Горожанкiна С. С, старшого iнспектора ВП УГІ ГУНП в Харківській області капітана поліції Смирнова Р. А., та старшого оперуповноваженого в ОВС Харківського управління ДВБ НП України майора поліції ОСОБА_6 .

Жодних заперечень чи зауважень з приводу визначеного складу дисциплінарної комісії, під час проведення службового розслідування позивачем не заявлялось.

Колегією суддів встановлено, що начальник сектору дізнання Куп`янського РВП ОСОБА_7 , яка є прямим керівником позивача, не входила до складу дисциплінарної комісії, а тому, твердження позивача про те, що службове розслідування відносно нього проводилось прямим керівником є таким, що не відповідає дійсності.

Отже, колегія суддів вважає, що відповідачем дотримано вимоги Положення № 893 при створенні дисциплінарної комісії та призначено її повноважний склад, що свідчить про необґрунтованість тверджень позивача про нелегітимність створеної дисциплінарної комісії.

Так, під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 25.04.2025 під час несення служби екіпажом УПП в Харківській області «КУПОЛ-5001» приблизно о 00 год 20 хв під час дії комендантської години за адресою: вул. Гвардійців Широнінців, буд. 64, у м. Харків був зупинений транспортний засіб «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого пред`явив документи, однак не надавши можливості з ними повністю ознайомиться покинув місце зупинки та в подальшому під час переслідування ігнорував вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу, надану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця.

Вказаний автомобіль був виявлений за адресою: вул. Бучми, буд. 18-Д, м. Харків, при цьому водій намагався втекти та був зупинений поліцейськими. На місці було встановлено, що вказаний водій є діючим поліцейським заступником начальника сектору дізнання Куп`янського РВП (службове посвідчення ХКП № 021143) капітаном поліції ОСОБА_1 .

Під час подальшого спілкування з ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору «DRAGER ALCOTEST» або в медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ». На що капітан поліції ОСОБА_1 чіткої відповіді не надавав та намагався затягнути час з метою уникнення адміністративної відповідальності. У подальшому, відносно ОСОБА_1 складено адміністративні протоколи за статтею 122-2 КУпАП серії ЕПР 1 № 311064 та за частиною першою статті 130 КУпАП серії ЕПР 1 № 311071.

Дослідивши зміст акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, колегією суддів встановлено, що інспектором роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Руденко Т. В. огляд на стан сп`яніння капітана поліції ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALCOTEST» не проводився у зв`язку з відмовою останнього від огляду.

Крім того, в результаті огляду інспектором роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 капітана поліції ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови та координації рухів). Огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів проведено не було.

А тому старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 виписано направлення на огляд позивача, як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ХОР «ОКНЛ».

Опитана інспектор роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області - старший лейтенант поліції ОСОБА_9 пояснила, що 24.04.2025 о 20 год. :00 хв. вона заступила на чергування згідно з графіком чергувань у складі екіпажу УПП в Харківській області «КУПОЛ-5001» спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 та сержантом поліції ОСОБА_10 цього ж підрозділу на службовому автомобілі «PEUGEOT 301 », д.н.з. НОМЕР_4 (на синьому фоні).

Приблизно о 00 год 20 хв під час здійснення патрулювання по вул. Гвардійців Широнінців, буд. 64, м. Харків екіпажом «КУПОЛ-5001» був виявлений автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , на червоному фоні (транзитні), який рухався в зустрічному напрямку від вул. Нескорених у напрямку вул. Бучми м. Харків під час дії комендантської години.

З метою реагування на порушення водієм обмежень комендантської години, вказаний автомобіль був зупинений з використанням світлозвукового сигналу синього та червоного кольору та після його зупинки старший лейтенант поліції ОСОБА_8 вийшов зі службового автомобіля та наблизився до водія, який вийшов зі свого автомобіля з водійської сторони та йшов йому на зустріч. Через короткий проміжок часу ОСОБА_9 також вийшла зі службового автомобіля разом з сержантом поліції ОСОБА_10 та наближаючись до них побачила, як водій почав нервувати та коли старший лейтенант поліції ОСОБА_8 попрохав його надати документи, які надають право керування транспортним засобом, не відреагував на його вимогу, а сів у свій автомобіль та поїхав у напрямку вул. Бучми м. Харків.

Відразу після цього старший лейтенант поліції ОСОБА_8 повідомив, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння та старший лейтенант поліції ОСОБА_9 разом з іншими членами екіпажу намагалися наздогнати автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому подавали водію сигнали про вимогу зупинити транспортний засіб за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучномовця, однак водій не реагував та продовжував рух на великій швидкості, небезпечно виконуючи маневри.

На якусь мить вказаний автомобіль зник з поля зору та у подальшому його було виявлено припаркованим за адресою: вул. Бучми, буд. 18-Д, м. Харків. На момент виявлення, вказаний автомобіль був зачинений та в його салоні ніхто не знаходився. На відстані 15-20 метрів від автомобіля сержант поліції ОСОБА_10 побачив водія, який намагався втікти від поліцейських.

Наздогнавши водія, сержант поліції ОСОБА_10 та старший лейтенант поліції ОСОБА_8 привели його до автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , та попрохали надати документи на право керування транспортним засобом, на що водій, не маючи бажання їх показувати повідомив, що при собі документів немає.

Через деякий час для надання допомоги на місце події прибув ще один екіпаж «КУПОЛ-5051» у складі командира роти № 5 батальйону № 2 майора поліції ОСОБА_11 , інспектора роти № 5 батальйону № 2 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 та інспектора роти № 5 батальйону № 2 капітана поліції ОСОБА_13 .

У той час коли водій ходив хаотично із сторони в сторону розмахував руками і намагався покинути місце події у нього випали документи, що посвідчують особу. Цим громадянином виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі діюче службове посвідчення поліцейського.

Під час спілкування з ОСОБА_1 у останнього вбачалися ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Тому останнього було ознайомлено з відеофіксацією руху транспортного засобу за кермом якого він перебував та в подальшому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору «DRAGER ALCOTEST» або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповідв відмовою.

Позивача було ознайомлено з правами згідно з статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, після чого старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 за порушення вимог пунктів 2.4, 8.9 «б» ПДР України складено адміністративний протокол за статтею 122-2 КУпАП серії ЕПР 1 № 311064 та за порушення вимог 2.5 ПДР України складено адміністративний протокол за частиною першою статті 130 КУпАП серії ЕПР 1 № 311071.

Після ознайомлення з вказаними адміністративними матеріалами ОСОБА_1 , не погодившись з ними, відмовився від підпису.

У ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія, а взамін видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, після чого відсторонено від керування транспортним засобом.

Комісією встановлено, що під час спілкування ОСОБА_1 поводив себе неадекватно, відмовлявся відповідати на запитання, усіляко намагався залишити місце події, не виконував законні вимоги поліцейських та виявляв неповагу до присутніх поліцейських.

Відеофіксація подій велась на портативні відеореєстратори поліцейських УПП. Крім того, старший лейтенант поліції ОСОБА_9 зазначила, що протягом всього часу спілкування та документування адміністративних правопорушень вчинених ОСОБА_1 тривала «повітряна тривога», тому останньому неодноразово було запропоновано пройти в укриття, однак ОСОБА_1 відмовлявся. На той час місце події було безпечним так, як присутні поліцейські та ОСОБА_1 знаходилися в арці і повітряний простір над головою був закритий.

Опитаний інспектор роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_8 надав пояснення аналогічного змісту поясненням старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , та окремо додав, що після зупинки автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , на червоному фоні (транзитні), по вул. Гвардійців Широнінців, буд. 64, м. Харків він першим підійшов до водія, який пред`явив службове посвідчення поліцейського на ім`я капітана поліції ОСОБА_1 , під час спілкування з яким старший лейтенант поліції ОСОБА_8 відчув характерний запах алкоголю з порожнини рота останнього.

Вимогу зачекати на місці та надати для перевірки документи, які надають право користування транспортним засобом капітан поліції ОСОБА_1 проігнорував та покинув місце зупинки.

Опитаний сержант поліції ОСОБА_10 у своїх письмових поясненнях підтвердив свідчення надані старшими лейтенантами поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Опитаний командир роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП НП України майор поліції ОСОБА_11 пояснив, що 24.04.2025 о 20:00 він заступив на чергування згідно з графіком чергувань у складі екіпажу УПП в Харківській області ДПП НП України «КУПОЛ-5051», спільно з поліцейськими цього ж підрозділу капітаном поліції ОСОБА_13 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 , на службовому автомобілі «TOYOTA COROLLA» д.н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні).

Приблизно о 00 год 50 хв під час патрулювання території Салтівського району м. Харкова вказаний екіпаж отримав повідомлення у робочому чаті про надання допомоги іншому екіпажу «КУПОЛ-5001» у складі старших лейтенантів поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та сержанта поліції ОСОБА_10 , які намагалися наздогнати автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушував обмеження комендантської години.

У подальшому, через радіоефір поліцейським екіпажу «КУПОЛ-5051» стало відомо, що вказаний автомобіль та його водій знаходяться за адресою: вул. Бучми, буд. 18-Д, м. Харків.

По прибуттю на місце опитаний побачив водія вказаного автомобіля, який виявився діючим поліцейським капітаном поліції ОСОБА_1 , який весь час поводив себе неадекватно, погрожував поліцейським, розмахував руками та усіляко намагався залишити місце події.

Перебуваючи на місці, під час спілкування з капітаном поліції ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Через відмову проходити огляд на стан сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я, відносно капітана поліції ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 311071 за частиною першою статті 130 та серії ЕПР1 № 311064 за статтею 122-2 КУпАП.

Крім того, майор поліції ОСОБА_11 , додав, що під час документування правопорушень вчинених капітаном поліції ОСОБА_1 , останній скаржився на самопочуття, однак по прибуттю бригади ШМД відмовився від огляду та госпіталізації. Відеофіксація подій велась на портативні відеореєстратори поліцейських УПП.

Опитані капітан поліції ОСОБА_13 та старший лейтенант поліції ОСОБА_12 у своїх письмових поясненнях підтвердили свідчення надані майором поліції ОСОБА_11 .

Опитаний під час службового розслідування старший інспектор ВСР УГІ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_14 у своєму письмовому поясненні зазначив, що 25.04.2025 приблизно о 01 год 30 хв він за інформацією з чергової частини УПП в Харківській області ДПП НП України здійснив виїзд за адресою: вул. Бучми, буд. 18-Д, м. Харків, де поліцейськими УПП в Харківській області був зупинений автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням заступника начальника сектору дізнання Куп`янського РВП капітана поліції ОСОБА_1 .

По прибуттю на місце було встановлено, що поліцейськими УПП в Харківській області відносно капітана поліції ОСОБА_1 складаються протоколи про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП та статтею 122-2 КУпАП.

У ході спілкування з капітаном поліції ОСОБА_1 , майору поліції Семенову Д. М. стало відомо, що 25.04.2025 приблизно о 00 год 20 хв позивач, під час керування автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гвардійців Широнінців, у м. Харків, був зупинений поліцейськими УПП в Харківській області, які його відпустили, після чого він поїхав з місця. Факт подальшого переслідування поліцейськими капітан поліції ОСОБА_1 заперечив та повідомив, що після другої зупинки до нього знову під`їхали поліцейські, які почали складати відносно нього адміністративні матеріали. Також капітан поліції ОСОБА_1 повідомив, що алкогольні напої не вживав, проте підтвердити таку обставину у встановленому законом порядку відмовився.

Крім того, майор поліції ОСОБА_14 додав, що під час спілкування капітан поліції ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). На місці від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Табельна вогнепальна та автоматична зброя, яка перебувала у капітана поліції ОСОБА_1 на постійному носінні та зберіганні, знаходилася у багажному відділенні автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , та в подальшому була передана керівництву Куп`янського РВП на місці події. Спілкування з капітаном поліції ОСОБА_1 було зафіксовано на портативний відеореєстратор УГІ ГУНП в Харківській області № /16, відеозаписи з якого було долучено до пояснення.

У ході перегляду дисциплінарною комісією наданих відеозаписів з автомобільного та портативних відеореєстраторів поліцейських УПП в Харківській області, отриманих на підставі запиту від 29.04.2025 за № 1553-2025, а також відеозаписів зафіксованих старшим інспектором ВСР УГІ ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_14 , долучених до пояснень, встановлено, що 25.04.2025 о 00 год 20 хв капітан поліції ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», н.з. НОМЕР_1 , за адресою: вул. Гвардійців Широнінців, буд. 64 м. Харків, був зупинений поліцейськими. Однак, не виконавши вимогу поліцейського залишитися на місці, покинув місце зупинки та під час переслідування поліцейськими зупинився на автомобілі за адресою: вул. Бучми, буд. 18-Д, м. Харків.

При спробі втекти був зупинений поліцейськими та повернутий до автомобіля. У подальшому під час спілкування з ОСОБА_1 у нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння та поведінка була неадекватною, намагався залишити місце події та не виконував законних вимог поліцейських. Відносно нього були складені адміністративні протоколи за статтею 122-2 КУпАП та частиною першою статті 130 КУпАП. Також в подальшому з багажного відділення автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , вилучено табельну вогнепальну та автоматичну зброю, яка перебувала на постійному зберіганні та носінні у ОСОБА_1 .

Про перегляд вказаних відеозаписів складено відповідний акт щодо їх дослідження від 06.05.2025 № 983/119-15-2025.

Опитаний заступник начальника дізнання Куп`янського РВП капітан поліції ОСОБА_1 пояснив, що 24.04.2025 приблизно о 22:00-22:30 він разом з дізнавачем сектору дізнання ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківський області ОСОБА_3 , знаходився за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час від військовослужбовця ЗСУ, який також мешкає у цьому будинку йому та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 , стало відомо про можливий ворожий обстріл с. Грушівка. Після чого капітан поліції ОСОБА_1 зібрав необхідні речі та на автомобілі «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить його дружині - ОСОБА_2 , поїхав до родича ОСОБА_15 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , для того, щоб заночувати та вранці поїхати на роботу.

Приблизно о 00 год : 00 хв. він в`їхав до м. Харків та рухався в напрямку вул. Гвардійців Широнінців. В цей час по місту була оголошена «повітряна тривога» та він чув неодноразові вибухи, які лунали внаслідок обстрілів військами та іншими збройними формуваннями рф території м. Харків, із застосуванням БпЛА.

Приблизно о 00 год 20 хв рухаючись по вул. Гвардійців Широнінців м. Харків у бік буд. 79 його зупинили поліцейські УПП в Харківській області на службовому автомобілі за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору.

Вийшовши з автомобіля, капітан поліції ОСОБА_1 підійшов до поліцейського, якому надав для ознайомлення службове посвідчення на своє ім`я та почувши від поліцейського слова «їдь», повернувся у свій автомобіль та продовжив рух, щоб заїхати у двір будинку № 79. При цьому, як пояснив ОСОБА_1 , його дії ніхто з поліцейських не припиняв.

Повернувши на вул. Бучми, він поїхав дуже швидко, оскільки дуже боявся за своє життя і здоров`я через те, що в цей час у небі чув політ БпЛА. Минаючи поворот до будинку № 79, капітан поліції ОСОБА_1 зупинився на території школи № 111 за адресою: вул. Бучми, буд. 18-Д, м. Харків та сховав свій автомобіль під прохід між двома будівлями школи. Після чого швидко вийшов з нього та хотів знайти місце, де можна сховатися так, як не знав де знаходяться укриття.

Весь цей час капітан поліції ОСОБА_1 не бачив та не чув, щоб хтось його наздоганяв, однак, прямуючи до будинку АДРЕСА_3 , він почув, як чоловічий голос, крикнув: «Стій поліція», після чого ОСОБА_1 зупинився та до нього підбігли двоє поліцейських, з якими він пішов до свого автомобіля.

У подальшому поліцейські УПП в Харківській області повідомили капітану ОСОБА_1 про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не виконав їхню вимогу про зупинку транспортного засобу, однак він заперечив факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та втечі від поліцейських. Під час спілкування капітан поліції ОСОБА_1 просив поліцейських пройти в укриття так, як в місті продовжувалась «повітряна тривога», але присутні поліцейські відмовлялися це робити. За твердженнями ОСОБА_1 він надав поліцейським для ознайомлення документи на право керування транспортним засобом, однак одним із поліцейських, як потім було з`ясовано - ОСОБА_9 йому було запропоновано на місці пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALCOTEST», на що він дав свою згоду, проте, вказаний огляд він так і не пройшов, оскільки вважав, що місце його проведення є небезпечним і огляд потрібно проводити в укритті. Після чого, поліцейським ОСОБА_9 відносно капітана поліції ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за статтею 122-2 КУпАП та статтею 130 КУпАП, а також вилучено посвідчення водія. Під час ознайомлення капітану поліції ОСОБА_1 видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, про що останній поставив свій підпис та, не погодившись з складеними протоколами, відмовився їх підписувати.

Крім того, капітан поліції ОСОБА_1 додав, що під час документування поліцейськими УПП в Харківські області вчинених ним правопорушень на місце прибув його безпосередній керівник начальник сектору дізнання Куп`янського РВП майор поліції ОСОБА_7 , якій він передав табельну вогнепальну та автоматичну зброю, яка весь час перебувала у багажному відділенні автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначений автомобіль відповідно до договору купівлі-продажу належить його дружині - ОСОБА_2 , на даний час він розмитнений, однак не поставлений на облік в сервісному центрі МВС. Копію документів капітаном поліції ОСОБА_1 долучено до пояснень.

Також капітан поліції ОСОБА_1 зауважив, що алкогольні напої він не вживає зовсім, через стан свого здоров`я з моменту проходження ним лікування в період часу з 19.10.2023 до 31.10.2023 в ДУ «Інститут гастроентерології НАМН України» з приводу захворювання печінки та хронічного гастриту.

Опитаний дізнавач ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , пояснив, що відповідно до наказу ГУНП в Харківській області «Про направлення поліцейських для несення служби на території Ізюмського та Куп`янського районів Харківської області» від 01.04.2025 № 121дск, в період часу з 03.04.2025 по 02.05.2025 він ніс службу в якості дізнавача на деокупованій території Куп`янського району Харківської області.

Відповідно до пояснень старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , 24.04.2025 з 18:00 після закінчення робочого дня він разом з капітаном поліції ОСОБА_1 знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де тимчасово мешкає останній. Приблизно о 22:00 він почув стук у вікно та побачив військовослужбовця (дані невідомі), який повідомив поліцейського, про можливий ворожий обстріл с. Грушівка Куп`янського району у найближчий час.

Про вказану подію він одразу повідомив капітана поліції ОСОБА_1 . На місці капітаном поліції ОСОБА_1 було прийнято рішення збирати речі та їхати з м. Грушівка Куп`янського району в напрямку м. Харків. Чи повідомляв капітан поліції ОСОБА_1 про вказане рішення керівництво Куп`янського РВП йому не відомо. Водночас, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 запропонував капітану поліції ОСОБА_1 їхати з ним в с. Коробочкіно, Чугуївського району, де мешкають його батьки для того, щоб переночувати, а вранці поїхати разом на роботу, однак останній відмовився та сказав, що його чекають родичі в м. Харків.

Після чого, ОСОБА_3 сів у свій автомобіль та поїхав до батьків, куди прибув приблизно о 23:00 год. А капітан поліції ОСОБА_1 на автомобілі «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , направився до м. Харків.

Як зазначив старший лейтенант поліції ОСОБА_3 у період часу з 18:00 до 22:00 24.05.2025 у його присутності капітан поліції ОСОБА_1 спиртні напої не вживав та за зовнішнім виглядом не мав ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Опитаний ОСОБА_15 , 1983 р.н., пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . 25.04.2025 о 00 год 39 хв йому зателефонував родич - ОСОБА_1 , який мав приїхати до нього заночувати, та попрохав прийти на територію школи № 111, розташованої за адресою: вул. Бучми, 18-Д, м. Харків.

Через 10-15 хвилин він прибув на місце та побачив близько 5-6 поліцейських, два службових поліцейських автомобіля та ОСОБА_1 , який стояв поряд зі своїм автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 . У подальшому ОСОБА_15 стало відомо, що ОСОБА_1 зупинили поліцейські за порушення обмежень комендантської години та відносно нього поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. На місці опитаним було написано власноручно розписку про отримання від поліцейських вищевказаного автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , та разом з останнім залишено місце події.

Опитана начальник сектору дізнання Куп`янського РВП майор поліції ОСОБА_7 пояснила, що вона є безпосереднім керівником заступника начальника сектору дізнання Куп`янського РВП капітана поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до пояснень майора поліції ОСОБА_7 24.04.2025 в період часу з 09:00 до 18:00 капітан поліції ОСОБА_1 знаходився на своєму робочому місці, де тимчасово дислокується сектор дізнання та слідчий відділ Куп`янського РВП, а саме у с. Грушівка, Куп`янського району та виконував свої функціональні обов`язки.

Після закінчення робочого дня капітан поліції ОСОБА_1 покинув робоче місце та направився додому. Наскільки їй відомо останній мешкає в цьому ж населеному пункті, де дислокується сектор дізнання підрозділу та у власному користуванні має легковий автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак на червоному фоні (транзитні).

25.04.2025 о 00 год 28 хв майору поліції ОСОБА_7 на мобільний телефон зателефонувала дружина капітана поліції ОСОБА_1 та повідомила про те, що останній не виходить на зв`язок та попрохала зателефонувати йому.

Відразу ж після цього вона зателефонувала капітану поліції ОСОБА_1 та під час розмови з ним остання дізналася, що він знаходиться в м. Харків та під час дії комендантської години був зупинений на автомобілі поліцейськими УПП в Харківській області. Більше з даного приводу капітан поліції ОСОБА_1 нічого їй не повідомив. Про вказану подію майор поліції ОСОБА_7 доповіла по телефону полковнику поліції ОСОБА_16 .

Цього ж дня приблизно о 03 год 30 хв майору поліції ОСОБА_7 зателефонував заступник начальника Куп`янського РВП полковник поліції ОСОБА_17 , який повідомив, що їй необхідно виїхати в м. Харків на місце, де був зупинений автомобіль під керуванням капітана поліції ОСОБА_1 та вилучити у останнього автоматичну і табельну вогнепальну зброю.

По прибуттю за адресою: вул. Бучми, буд. 18-Д, м. Харків вона побачила поліцейських УПП в Харківській області, УГІ ГУНП в Харківській області та свого підлеглого капітана поліції ОСОБА_1 , які перебували поряд з автомобілем «HYUNDAI SANTA FE».

В той час капітана поліції ОСОБА_1 ознайомлювали зі складеними відносно нього адміністративними матеріалами, підписувати які він відмовився.

Майором поліції ОСОБА_7 було вилучено табельну вогнепальну та автоматичну зброю, закріплену за капітаном поліції ОСОБА_1 , яка на той час знаходилася в багажному відділенні вищевказаного автомобіля, яку у подальшому було передано відповідальному за озброєнню Куп`янського РВП ОСОБА_18 .

Крім того майор поліції ОСОБА_7 зазначила, що на місці під час розмови капітан поліції ОСОБА_1 повідомив їй, що відносно нього було складено адміністративний протокол за статтею 130 КУпАП за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Про те, що відносно нього було складено ще один адміністративний протокол за статтею 122-2 КУпАП за не зупинку транспортного засобу на вимогу поліцейських, вона не знала та капітан поліції ОСОБА_1 про це їй не розповідав.

На той час за своїм зовнішнім виглядом капітан поліції ОСОБА_1 не здавався їй особою, яка перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Чому останній на вимогу поліцейських, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння майору поліції ОСОБА_7 не відомо.

Майор поліції ОСОБА_7 додала, що нею періодично проводяться бесіди з особовим складом сектору дізнання Куп`янського РВП щодо недопущення обмежень встановлених комендантською годиною, але в будь-яких робочих групах застосунку «WhatsApp» перебування поліцейських сектору у неробочий час під час дії комендантської години не відображається та місце знаходження поліцейських в цей час не контролюється. Також з підлеглим особовим складом проводиться профілактична робота щодо недопущення порушень службової дисципліни та керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. Усіх поліцейських сектору попереджено про відповідальність за вчинення вказаних дисциплінарних проступків, а саме безальтернативне звільнення зі служби в поліції. Про ознайомлення з даними вимогами підлеглим особовим складом у відповідних відомостях були проставлені власні підписи.

Опитаний т.в.о. заступника начальника Куп`янського РВП полковник поліції ОСОБА_17 повідомив, що 25.04.2025 приблизно о 00 год 50 хв йому зателефонував начальник підрозділу полковник поліції ОСОБА_16 та повідомив, що заступника начальника сектору дізнання Куп`янського РВП капітана поліції ОСОБА_1 , який рухався на автомобілі в м. Харкові зупинили поліцейські УПП в Харківській області під час дії комендантської години, та надав вказівку організувати виїзд на місце події для з`ясування всіх обставин.

Під час телефонної розмови з капітаном поліції ОСОБА_1 він дізнався, що поліцейські, які перебувають з ним на місці вимагають від нього пройти огляд на стан сп`яніння, так як вважають, що він має ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого полковник поліції ОСОБА_17 надав вказівку начальнику сектору дізнання Куп`янського РВП майору поліції ОСОБА_7 , виїхати на місце, а також вилучити у капітана поліції ОСОБА_1 табельну вогнепальну і автоматичну зброю, яка перебувала в останнього на постійному зберіганні та носінні. У подальшому йому стало відомо, що відносно капітана поліції ОСОБА_1 поліцейськими УПП в Харківській області були складені протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 122-2 КУпАП та частиною першою статті 130 КУпАП, про що він повідомив полковника поліції ОСОБА_16 .

Опитаний начальник Куп`янського РВП полковник поліції ОСОБА_16 пояснив, що 25.04.2025 приблизно о 00 год 50 хв йому зателефонувала начальник сектору дізнання Куп`янського РВП майор поліції ОСОБА_7 та повідомила, що її підлеглий заступник начальника сектору дізнання вказаного підрозділу капітан поліції ОСОБА_1 був зупинений в м. Харків поліцейськими УПП в Харківській області під час дії комендантської години. Про вказану подію він повідомив т.в.о. заступника начальника Куп`янського РВП полковника поліції ОСОБА_17 та надав вказівку організувати виїзд на місце події для з`ясування всіх обставин.

У подальшому, полковнику поліції ОСОБА_16 стало відомо, що на місце виїздила майор поліції ОСОБА_7 , оскільки остання є безпосереднім керівником капітана поліції ОСОБА_1 . Окрім цього полковнику поліції ОСОБА_16 стало відомо, що відносно капітана поліції ОСОБА_1 поліцейськими УПП в Харківській області були складені протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 122-2 КУпАП та частиною першою статті 130 КУпАП.

Також полковник поліції ОСОБА_16 повідомив, що ним особисто на оперативних нарадах керівництва до особового складу Куп`янського РВП доводиться інформація щодо недопущення керування транспортними засобами в стані сп`яніння, а також про те, що відповідальність за таке порушення є безальтернативне звільнення з лав НП України.

Додатково полковник поліції ОСОБА_16 зазначив, що з вимогами наказу НПУ від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» він ознайомлений та неухильно їх виконує.

У ході службового розслідування під час надання письмових пояснень капітаном поліції ОСОБА_1 були долучені копії документів на транспортний засіб «HYUNDAI SANTA FE», н.з. НОМЕР_1 на червоному фоні (транзитні).

Дисциплінарною комісією було вивчено надані документи, а саме:

- сертифікат на транспортний засіб «HYUNDAI SANTA FE 2.2 CRDI» н.з. НОМЕР_6 (шасі - НОМЕР_7 ), виданий Управлінням дорожнього руху кантону Люцерн від 13.02.2025, відповідно до якого особа, яка ввезла вказаний транспортний засіб на територію України, є ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у м. Рівне, Україна;

- договір № 15033 купівлі-продажу транспортного засобу від 02.03.2025, відповідно до якого між ТОВ «Ідевор+» в особі директора ОСОБА_20 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) укладено договір, за яким Продавець продає бувший у використанні автомобіль, марки «HYUNDAI SANTA FE», ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , 2016 року виготовлення, а Покупець за вказаний транспортний засіб здійснює оплату за домовленості сторін. Місце передачі транспортного засобу за актом приймання-передачі визначено: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка. Відповідно до підпункту 3.4 пункту 3 цього договору, після передачі транспортного засобу за актом приймання-передачі, Продавець втрачає право власності на цей транспортний засіб, а Покупець приймає його у власність та без законодавчих обмежень користується та розпоряджається транспортним засобом з моменту державної реєстрації транспортного засобу в уповноважених державних органах.

Таким чином, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що вищевказані документи свідчать про те, що капітан поліції ОСОБА_1 не є власником або особою, яка ввезла на територію України транспортний засіб «HYUNDAI SANTA FE», (шасі - НОМЕР_7 ), а тому за укладеним правовим документом у капітана поліції ОСОБА_1 не виникає право на користування або розпоряджання цим транспортним засобом.

Вивченням відомостей від 24.12.2024 та 24.04.2025 ознайомлення особового складу Куп`янського РВП з вимогами службових телеграм ГУНП в Харківській області №2467/119/01/15-2024 та 905 вс/119/01/15-2025 щодо заборони керування поліцейськими транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також транспортними засобами, зареєстрованими в іншій країні, які вони не ввозили на митну територію України або не переміщували в режим транзиту, встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаними вимогами шляхом проставляння свого підпису, а також з тим, що за вчинений ним дисциплінарний проступок буде застосоване безальтернативне покарання у виді звільнення зі служби в поліції.

Також, капітан поліції ОСОБА_1 , майор поліції ОСОБА_7 та полковник поліції ОСОБА_16 під особистий підпис ознайомились з вимогами наказу Національної поліції України від 17.09.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» та наказу ГУНП в Харківські області 24.03.2025 № 875 «Про заходи зі зміцнення службової дисципліни та затвердження Положення про розподіл службового часу для поліцейських ГУНП в Харківській області та організацію службової діяльності».

Відповідно до книги нарядів Куп`янського РВП № (інв. № 304вс від 10.04.2025) та журналу інструктажів особового складу Куп`янського РВП (інв. № 263вс від 01.01.2025), а також згідно з затвердженим керівництвом підрозділу графіку чергувань на період з 22.04.2025 по 30.04.2025 капітан поліції ОСОБА_1 24.04.2025 та 25.04.2025 на чергуванні або на службі у будь-якому з нарядів не перебував.

На підставі наказу Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 12.03.2025 № 52 капітану поліції ОСОБА_1 на постійне зберігання та носіння було видано табельну вогнепальну зброю пістолет ПМ серії НОМЕР_8 , два магазини та 16 набоїв до нього, а також автоматичну зброю НОМЕР_9 , чотири магазини та 120 набоїв до неї.

Зі змісту довідки про отримання табельної та автоматичної вогнепальної зброї, магазинів та боєприпасів до них капітаном поліції ОСОБА_1 , наданої Куп`янським РВП, встановлено, що 11.04.2025 капітану поліції ОСОБА_1 було видано табельну вогнепальну зброю пістолет ПМ серії НОМЕР_8 , два магазини та 16 набоїв до нього, а також автоматичну зброю НОМЕР_9 , чотири магазини та 120 набоїв до неї. 25.04.2025 вищевказана зброя була здана на склад зберігання зброї ГУНП в Харківській області.

Вивченням протоколів оперативних нарад керівництва Куп`янського РВП (від 28.01.2025 № 1510/119-85/01/16-2025, від 08.02.2025 № 2362/119-85/01/16-2025, від 03.03.2025 № 4026/119-85/01/16-2025 та від 05.04.2025 № 7187/119-85/01/16-2025) встановлено, що питання стану дотримання транспортної дисципліни у поточному році розглядались неодноразово. Постійно вживались заходи щодо недопущення службової та транспортної дисципліни особовим складом підрозділу.

З огляду на вищенаведене, Дисциплінарною комісією складено Висновок службового розслідування від 13.05.2025, згідно з яким фактичною підставою для застосування до ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції стало порушення ним службової дисципліни, яке виразилось у не виконання вимоги поліцейського залишитися на місці зупинки, що зумовило переслідування позивача поліцейськими, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку після того як працівники патрульної поліції наздогнали транспортний засіб під керуванням позивача, незабезпечення збереження виданої табельної вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, користування тимчасово ввезеним транспортним засобом, особою, яка не ввозила його на територію України, що заборонено приписами частини 5 статті 380 МК України.

Надаючи оцінку наявним у справі матеріалам службового розслідування та висновкам дисциплінарної комісії, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до вимог абзацу третього частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний (тобто норма права імперативна) виконувати передбачені законом вимоги поліцейського.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», медичному огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які збільшують час реакції, знижуючи увагу та швидкість реакції водія.

Результати медичного огляду, проведеного уповноваженою особою, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення. Підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду або відмова водія транспортного засобу від огляду є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності згідно із законом. Водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою для проведення огляду до відповідної установи охорони здоров`я.

З наданого до матеріалів справи відеозапису з відеореєстратора, встановленого у автомобілі патрульної поліції (video_2025-05-01_1 1-56-46.mр4), початок запису: 00:19:00 25.04.2025, колегією суддів встановлено, що поліцейськими зупинений автомобіль HYUNDAI SANTA FЕ д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору водій якого ( ОСОБА_1 ) рухався у місті Харків під час комендантської години. Відеозаписом підтверджено, що водій зупиненого транспортного засобу (позивач) підходить до службового автомобіля патрульної поліції з лівого боку попереду та починає спілкуватись з поліцейським УПП в Харківській області, однак відразу повертається до автомобіля, сідає за кермо та різко прискорюючись, швидко покидає місце зупинки, після чого, працівники поліції сідають у службовий автомобіль та розпочинають переслідування автомобіля HYUNDAI SANTA FЕ д.н.з. НОМЕР_1 на великій швидкості, яке завершується на подвір`ї школи по вулиці Бучми 18-д. При цьому, на момент виявлення вказаного транспортного засобу, водій у ньому не перебував, однак через короткий проміжок часу повернувся до автомобіля у супроводі поліцейських.

Наявними в матеріалах справи відеозаписами також підтверджено, що під час спілкування з поліцейськими, позивач усіляко намагався уникнути прямої згоди на пропозицію поліцейського пройти тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Спочатку відмовився від проходження, проте, в подальшому зазначив, що не відмовляється від проходження вказаного освідування за умови присутності адвоката. Відмовлявся надавати для ознайомлення документи та прямо заперечував обставини того, що він є діючим поліцейським. Вів себе зухвало та не звертав жодної уваги на зауваження працівників поліції.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів частин 1-4 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах.

Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Частиною першою статті 221 КУпАП визначено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 130 КУпАП.

Так, станом на день призначення службового розслідування, матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 , було передано до Салтівського районного суду м. Харкова, до виключної компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Постановою Салтівського районного суду м. Харкова від 08.07.2025 по справі № 643/7101/25 провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відсутність факту притягнення позивача до кримінальної або адміністративної відповідальності беззаперечно не підтверджує відсутність в його діях дисциплінарного проступку, оскільки такі обставини встановлюються саме за наслідками реалізації права відповідача на проведення службового розслідування у порядку Дисциплінарного статуту.

Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського.

Аналогічна правова позиція була неодноразово викладена в постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 420/602/19, від 06.03.2019 у справі №816/1534/16 та від 27.04.2021 у справі № 160/6819/19.

Отже, наявність постанови Салтівського районного суду міста Харкова від 08.07.2025 по справі № 643/7101/25 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не свідчить про протиправність службового розслідування та не унеможливлює проведення останнього з метою встановлення наявності або відсутності в діях або бездіяльності капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку шляхом надання відповідної оцінки наявним документам.

Колегія суддів зауважує, що однією з підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції слугував сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час спілкування з поліцейськими, а не констатація дисциплінарною комісією факту перебування позивача у такому стані.

Водночас, сам факт не проходження позивачем в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на законну вимогу поліцейського, вже свідчить про порушення позивачем Присяги працівника поліції в частині недотримання законів України та порушення зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, а також порушенні вимог пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, в частині порушення обов`язку бути вірним Присязі поліцейського та не утримування від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їх обов`язки і, як наслідок, пункту 1 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII в частині неухильного дотримання Законів України, інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, тобто, вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

А відтак, постанова Салтівського районного суду міста Харкова від 08.07.2025 по справі № 643/7101/25 не є підставою для скасування оскаржуваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів також враховує, що з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан, який триває по теперішній час.

Заступником начальника Харківської обласної воєнної адміністрації видано наказ № 199B від 05.12.2022 «Про запровадження комендантської години на території Харківської області» (далі Наказ № 199В).

Пунктом 1 вказаного Наказу № 199В передбачено запровадити з 05 грудня 2022 року до окремого розпорядження комендантську годину шляхом заборони перебування громадян з 23:00 по 05:00 на вулицях та інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень, а також руху транспортних засобів.

Вказана заборона розповсюджується в тому числі на працівників поліції, які не залучені до виконання службових завдань та несення служби.

Колегією суддів встановлено, що зупинка поліцейськими автомобіля HYUNDAI SANTA FЕ д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору під керуванням водія - ОСОБА_1 ) у місті Харків сталася під час комендантської години у Салтівському районі м. Харків (25.04.2025 о 00 год 20 хв). При цьому, як встановлено дисциплінарною комісією та не заперечується позивачем, у цей час ОСОБА_1 не залучався до виконання службових завдань та несення служби, спеціально виданої перепустки або посвідчення не мав.

Оцінюючи надані під час службового розслідування пояснення позивача та інших працівників поліції, які приймали участь у подіях, що мали місце у ніч з 24 на 25 квітня 2025 року, колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу на те, що за наявними відомостями, позивач проходить службу та проживає у с. Грушівка, Куп`янського району, Харківської області та пояснює причини перебування у місті Харків під час комендантської години обставинами необхідності збереження власного життя та здоров`я після отримання інформації від військовослужбовців про можливий ворожий обстріл будинку, в якому тимчасово мешкав позивач з рекомендацією переміститись на відстань близько 10 км від вказаного помешкання.

При цьому, з невідомих підстав позивач відмовився від пропозиції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 їхати з ним в с. Коробочкіно, Чугуївського району, де мешкають його батьки для того, щоб переночувати, а вранці поїхати разом на роботу, та обрав варіант їхати з с. Грушівка до родичів у м. Харків, відстань між якими складає близько 110 км за інформацією з сервісу Google maps.

Колегія суддів наголошує, що позивач мав усвідомлювати обставини того, що він будучи не при виконанні службових обов`язків та без відповідного дозволу, скоріше за все прибуде у місто Харків в комендантську годину (враховуючи отримання інформації о 22:00 год, швидкісні обмеження, встановлені чинним законодавством, блокпости на яких потрібно здійснювати зупинку для перевірки, працівниками поліції або військовослужбовцями, тощо) та буде здійснювати рух містом у комендантську годину, тобто у час, заборонений для руху транспортних засобів без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Разом з цим, позивач обрав саме цей варіант, замість того, щоб переміститись разом зі ОСОБА_3 до с. Коробочкіно, яке знаходиться значно ближче до с. Грушівка (58,6 км) ніж місто Харків, що дозволило б уникнути порушень заборон, установлених під час комендантської години.

Колегія суддів також враховує, що під час зупинки працівниками поліції у м. Харків позивач керував транспортним засобом HYUNDAI SANTA FE з транзитними номерами на червоному фоні - д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до частини п`ятої статті 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що ОСОБА_1 не є власником або особою, яка ввезла на територію України транспортний засіб «HYUNDAI SANTA FE», (шасі - KMHSU81XDHU683150), оскільки відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 15033 від 02.03.2025, вказаний автомобіль було придбано його дружиною ОСОБА_2 та станом на момент зупинки позивача він перебував у її власності.

Тобто, не зважаючи на те, що у капітана поліції ОСОБА_1 було відсутнє право на користування або розпоряджання цим транспортним засобом, він, у порушення вимог митного законодавства України керував автомобілем HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_1 , що чітко вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів та не заперечується позивачем.

Окремо, колегія суддів звертає увагу на надані ОСОБА_1 пояснення у позовній заяві, відповідно до яких, користування вказаним транспортним засобом позивачем (який є єдиним автомобілем у сім`ї), зумовлене обставинами проживання його сім`ї у м. Лозова, Харківської області, що має віддаленість від робочого місця ОСОБА_1 (с. Грушівка, Куп`янського району, Харківської області) майже 150 км.

Тобто, з вказаного вбачається, що позивач постійно, з порушенням приписів МК України, користується транспортним засобом HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_1 , не зареєстрованим у належний спосіб, ані на його дружину - ОСОБА_2 , ані на будь-яку іншу особу, що спростовує доводи останнього про те, що керування вказаним автомобілем було обумовлено збереженням життя та здоров`я позивача під час ракетного обстрілу російськими терористичними військами с. Грушівка та "шахедної" атаки міста Харкова лише у ніч з 24 на 25 квітня 2025 року.

Жодних доказів наявності виключних або непереборних обставин, які зумовлювали таку систематичну незаконну поведінку позивача матеріали справи не містять.

Відтак, на переконання колегії суддів, виявлений дисциплінарною комісією вказаний факт порушення позивачем приписів митного законодавства є також безумовною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Також слід зауважити, що у момент зупинки транспортного засобу поліцейськими, табельна вогнепальна та автоматична зброя, яка перебувала у капітана поліції ОСОБА_1 на постійному носінні та зберіганні, знаходилася у багажному відділенні автомобіля HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , та в подальшому була передана керівництву Куп`янського РВП на місці події, що позивачем не заперечується.

Згідно з вимогами пункту 10 розділу VI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828 (далі Інструкція № 828), поліцейський, який отримав табельну вогнепальну зброю, боєприпаси та спеціальні засоби для постійного зберігання і носіння, зобов`язаний забезпечити їх збереження та постійно підтримувати в технічно справному стані. Під час перебування поліцейського на службі видана йому табельна вогнепальна зброя та боєприпаси мають знаходитися при ньому або у службовому сейфі, який виключає можливість доступу до озброєння інших осіб.

З наведеного вбачається, що табельна вогнепальна зброя та боєприпаси, отримані поліцейським для постійного зберігання і носіння мають знаходитись у нього або у службовому сейфі лише під час перебування на службі. Разом з цим, у ніч з 24 на 25 квітня 2025 року позивач не перебував на службі, однак мав при собі табельну вогнепальну та автоматичну зброю, яка поміж іншого, була залишена ним у транспортному засобі без нагляду на території школи де був виявлений автомобіль HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 працівниками поліції.

Тобто, за вказаних обставин колегія суддів вважає доведеним факт порушення позивачем вимог Інструкції № 828 в частині незабезпечення збереження виданої табельної вогнепальної зброї та боєприпасів до неї.

Колегія суддів наголошує, що проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2021 року по справі № 320/3085/20.

Колегія суддів зазначає, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка заступає на службу до органів поліції та приймає відповідну Присягу, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що зі змісту Присяги працівника поліції, за недотримання якої у тому числі на позивача накладено дисциплінарне стягнення, слідує, що його поведінка має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі 804/6242/17.

Порушення Присяги слід розуміти, як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі № 815/4478/16.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

У контексті викладеного колегія суддів зазначає, що позивачем за наведених обставин вчинені дії, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, підривають довіру до нього, як до носія влади, що безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського.

Продемонстрована позивачем поведінка, на переконання колегії суддів є вкрай неприпустимою для поліцейського, оскільки він, як представник держави, зобов`язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, з честю та гідністю поводити себе як в службовий, так і в позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України в цілому.

Суд апеляційної інстанції вказує, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в службовий та позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Зважаючи на встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини щодо скоєного позивачем дисциплінарного проступку, колегія суддів вважає доведеним висновок дисциплінарної комісії про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог пунктів 2.5 та 2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу третього частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 частини першої статті 18, вимог частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини п`ятої статті 380 Митного кодексу України, пункту 10 розділу VI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828 та абзацу другого пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 (зі змінами), що свідчить про недотримання позивачем службової дисципліни.

Щодо правомірності застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію, колегія суддів враховує наступне.

Положеннями пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За приписами частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку позивача слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

При цьому, колегією суддів взято до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.09.2020 у справі №360/4790/19, відповідно до якого питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому необхідно враховувати певні обставини. Суд здійснює правову оцінку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень за критеріями частини другої статті 2 КАС України, які є межею для дискреційних повноважень останніх. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 20.12.2019 у справі №804/2054/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Оскільки доводи позивача, які покладені в основу позову та апеляційної скарги, визнано безпідставними, а суд апеляційної інстанції не встановив процедурних порушень з боку відповідача під час проведення службового розслідування та видання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача, при прийнятті яких відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, колегія суддів вважає співмірним обраний вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 та погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування наказів Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 16 травня 2025 року № 649 про застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді звільнення із служби в поліції та від 26 травня 2025 № 297 о/с про звільнення ОСОБА_1 , капітана поліції, заступника начальника сектору дізнання Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області.

З огляду на правомірність накладеного на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, відсутні підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що також зумовлює відмову у задоволенні цієї частини позову.

Така правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений у постановах від 28 листопада 2019 року у справі № 120/860/19а та від 04 грудня 2019 року у справі № 824/355/17-а.

Щодо доводів апеляційної скарги про неможливість розгляду цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Спрощене позовне провадження є формою адміністративного судочинства, призначеною для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення.

Справами незначної складності є, зокрема, справи з приводу прийняття, проходження, звільнення з публічної служби, крім справ, стороною яких є службові особи, які в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне або особливо відповідальне становище.

Предметом цієї справи є застосування дисциплінарного стягнення щодо позивача - заступника начальника сектору дізнання Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Згідно з приміткою до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин і на момент відкриття провадження у справі) до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище віднесено, зокрема, дізнавачів.

Отже, беручи до уваги, що позивач обіймав посаду дізнавача, на момент існування спірних правовідносин, ОСОБА_1 є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, а тому ця справа не відноситься до малозначних.

Проте ця обставина автоматично не наділяє цю справу ознаками справи, що має виняткову складність і вимагає її розгляду із застосуванням особливостей загального позовного провадження.

Аналіз частини другої статті 12 та частини другої статті 257 КАС України дає підстави для висновку, що крім малозначних справ у порядку спрощеного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, за винятком справ, які обов`язково мають бути розглянуті в порядку загального позовного провадження.

Перелік справ, що не можуть розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження, визначено у частині четвертій статті 12 та частині четвертій статті 257 КАС України.

Справи, пов`язані з проходженням публічної служби службовими особами, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне або особливо відповідальне становище, до вказаного переліку не відносяться.

З урахуванням викладеного аргументи апеляційної скарги про обов`язковість розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження є необґрунтованими.

Аналогічні висновки в частині того, що справи щодо проходження служби службовими особами, які займають відповідальне або особливо відповідальне становище, не є справами, розгляд яких здійснюється виключно за правилами загального позовного провадження, неодноразово викладався Верховним Судом, зокрема у постановах від 07.07.2022 у справі №826/6203/17, від 28.04.2022 у справі №140/16013/20 та від 16.02.2023 у справі № 580/4149/20.

Критерії, якими має керуватися суд першої інстанції, обираючи форму адміністративного судочинства, визначені у частині третій статті 257 КАС України: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорія та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес: 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Доводи стосовно того, що ця справа, у контексті зазначених критеріїв, не могла бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження у апеляційній скарзі відсутні.

Зазначаючи, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження унеможливив встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, позивач в апеляційній скарзі не зазначає як особливості розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження вплинули на повноту, всебічність та об`єктивність у з`ясуванні обставин справи. Зокрема, позивач не наводить істотних для справи доказів, одержання/дослідження яких стало неможливим унаслідок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відтак, наведені позивачем аргументи не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Зважаючи на результат апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 по справі № 520/15186/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій