Справа № 521/21978/25
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2-а/521/278/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Бобуйок І.А,

за участю секретаря судового засідання Шелкопляс В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси звернулася позивачка з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, у якому просила суд: визнати протиправною та скасувати постанову №20459 від 14.11.2025 року, якою притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 34 000 грн. на директора ПП "ПРАЙМ-РІТЕЙЛ" ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом вчинення директором ПП "ПРАЙМ-РІТЕЙЛ" ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити у зв?язку з відсутністю правопорушення, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату та час належним чином та своєчасно. Представник позивачки подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його особистої участі, позов просив задовольнити.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 90 КАС України, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення т. і.), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

14.11.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято постанову №20459 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскаржуваною постановою директора ПП "ПРАЙМ-РІТЕЙЛ" ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн., за порушення вимог п.46 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р., а саме нездійснення звіряння даних списків персонального військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, які працюють (навчаються) на (в) підприємстві (установі, організації), з обліковими даними документів районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності, яких вони перебувають, відповідно до графіка звіряння, затвердженого розпорядженням міського голови «Про стан військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів у 2024 році та завдання щодо його покращення у 2025 році» від 10.01.2025 року №10.

Суд вважає, що прийнята постанова відносно позивача є такою, що прийнята із порушеннями чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влад та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законам України.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Отже, суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб?єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов?язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб?єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб?єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб?єкта владних повноважень.

У контексті наведеного суд зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об?єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб?єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення по адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення об?єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.

Відповідно до 34 Постанови №1487, з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють, зокрема, періодичне звіряння списків персонального військового обліку із записами у їх військово-облікових документах. Не рідше одного разу на рік проводять звіряння даних списків персонального військового обліку з обліковими документами відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів, в яких вони перебувають на військовому обліку.

Відповідно до 45 Постанови №1487, звіряння облікових даних списків персонального військового обліку з їх військово-обліковими документами здійснюється відповідно до графіка звіряння, затвердженого керівниками відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.

Під час звіряння перевіряються наявність та стан військово-облікових документів призовників, військовозобов?язаних та резервістів. Державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації у п?ятиденний строк з дня проведення звіряння вносять до списків персонального військового обліку зміни облікових даних, виявлені під час їх звіряння, та надсилають щомісяця до 5 числа до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів повідомлення про зміну облікових даних (у разі наявності).

Відповідно до 46 Постанови №1487, звіряння даних списків персонального військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, які працюють (навчаються) в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, з обліковими даними документів районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів, на території відповідальності яких вони перебувають, здійснюється відповідно до графіка звіряння, затвердженого розпорядженням голови відповідної районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, міського голови.

Особи, відповідальні за ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, у визначені графіком звіряння строки прибувають до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для проведення звіряння даних списків персонального військового обліку (копій їх військово-облікових документів) з обліковими документами районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Звіряння даних списків персонального військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, які працюють (навчаються) в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, обліковими даними документів районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що розташовані на території інших адміністративно-територіальних одиниць, здійснюється шляхом надсилання у двох примірниках витягів із списків персонального військового обліку, а також копій військово-облікових документів до таких районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки».

Відповідно до п. 2 Розпорядження Одеського міського голови №10 від 10.01.2025 року «Про стан військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів у 2024 році та завдання щодо його покращення у 2025 році», керівникам виконавчих органів Одеської міської ради забезпечити безумовне виконання вимог чинного законодавства України щодо організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов?язаних у виконавчих органах Одеської міської ради, на підприємствах, в установах та організаціях, які розташовані на території міста Одеси, на період мобілізації та на воєнний час.

На офіційному сайті Одеської міської ради (https://omr.gov.ua/ua/acts/mayor/208011/) Розпорядження Одеського міського голови№10 від 10.01.2025 року «Про стан військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів у 2024 році та завдання щодо його покращення у 2025 році» опубліковано, однак Графік звіряння до цього розпорядження не прикріплений.

Зазначеним розпорядженням (п.1.3.) визначено затвердити Графік звіряння даних списків персонального військового обліку призовників, військовозобов?язаних резервістів органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які розташовані на території міста Одеси, з обліковими даними документів районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки міста Одеси на 2025 рік.

Судом встановлено, що графік звіряння підприємству не був доведений. У будь-який інший спосіб не було повідомлено ПП "ПРАЙМ-РІТЕЙЛ" про дати здійснення звіряння даних списків персонального військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів. Вимоги ТЦК про надання списків для звіряння не було отримано підприємством. Таким чином, суд вважає, що вина в діях керівника підприємства відсутня.

Окрім того, посадовою особою, яка розглянула адміністративні матеріали, проігноровано п. 45 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», в якому зазначено, що звіряння облікових даних списків персонального військового обліку з їх військово-обліковими документами здійснюється відповідно до графіка звіряння, затвердженого керівниками відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій. Між тим, в разі наявності відповідного наказу, позивача не було проінформовано про період звіряння, що позбавило відповідальну особу підприємства узгодити, підготувати та надати відповідний графік до ТЦК.

Також, судом встановлено, що ПП «ПРАЙМ-РІТЕЙЛ», незважаючи на недоведеність до відома підприємства Графіку, до ІНФОРМАЦІЯ_3 було надано списки для звіряння в листопаді 2025 року згідно графіку звірянь, затвердженого наказом директора ПП "ПРАЙМ-РІТЕЙЛ" №21-ОД від 31.12 2024 р.

Таким чином, судом встановлено, що ПП "ПРАЙМ-РІТЕЙЛ" не здійснювало порушення законодавства та надавало списки військовозобов?язаних осіб для звіряння, дотримавшись норм законодавства, визначених п.34 Постанови №1487.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що всупереч цього відповідач не з?ясував та не навів в оскаржуваній постанові жодної відповідної обставини: подію правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення, тобто коли, де, хто саме та як нібито виявив порушення позивачем правопорушення, винуватість позивача у вчиненні правопорушення, форма вини, а також усі інші обставини, встановлення яких вимагає закон.

В описовій частині оскаржуваної постанови відповідач не зазначає чітко та конкретно суті скоєного правопорушення, відповідач зазначив лише неоновлення даних у встановлений законом термін, тобто з вказаного не можливо зрозуміти, за що саме було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Наведене свідчить взагалі про відсутність події та складу правопорушення, яке інкримінується позивачу, порушення відповідної процедури притягнення до відповідальності та ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ст. 7 КУПАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив вказане правопорушення.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов?язана із застосуванням державного санкції можуть бути доволі суттєвими для особи.

Пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року передбачено, що статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов?язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 286 КАС України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови протиправною.

Згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, постанова підлягає скасуванню та відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України провадження у справі за ч. 3 ст. 201-1 КУПАП підлягає закриттю.

Суд акцентує увагу відповідача, що згідно ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Стосовно стягнення з відповідача суми судового збору за подачу адміністративного позову у розмірі 1211,20 гривень, суд роз`яснює наступне.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з положеннями ст.ст. 3, 5 Закону «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором. А тому відповідно до вимог цього Закону при поданні вказаного позову необхідно сплатити судовий збір.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, позивач мав при подачі адміністративного позову сплатити до суду судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Таким чином, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму судового збору за подачу адміністративного позову у розмірі 605,60 гривень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи все вищевикладене та керуючись статтями 19, 63 Конституції України, статтями 210-1, 251, 252, 258, 268, 278, 279 КУпАП, 42, 49, 55, 57, 60, 72, 73, 77, 78, 79, 165, 42, 165 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову №20459 від 14.11.2025 року, якою притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 34 000 грн. на директора приватного підприємства "ПРАЙМ-РІТЕЙЛ" - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Провадження у справі за фактом вчинення директором приватного підприємства «ПРАЙМ-РІТЕЙЛ» - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: І.А.Бобуйок