Справа № 640/5888/22
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року Справа№640/5888/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції ядерного регулювання України (Держатомрегулюва ння України) про визнання протиправним та скасування наказу в частині

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної інспекції ядерного регулювання України (Держатомрегулювання України) про визнання протиправним та скасування наказу №36-0 від 04.02.2022 «Про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ; стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано у Державної інспекції ядерного регулювання України копію матеріалів дисциплінарної справи ОСОБА_1 .

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив від відповідача та відповідь на відзив та клопотання про стягнення судових витрат від позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року суд прийняв до провадження адміністративну справу № 640/5888/22, призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28 травня 2025 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року відкладено підготовче засідання на 10 липня 2025 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року відкладено підготовче засідання на 06 серпня 2025 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 10 вересня 2025 року.

29 серпня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про проведення підготовчого засідання 10.09.2025 року без його участі, закриття підготовче провадження та проведення подальшого розгляду в порядку письмового провадження.

03 вересня 2025 року до суду надійшла заява Державної інспекції ядерного регулювання України (Держатомрегулювання України) про проведення підготовчого засідання 10.09.2025 року без його участі, закриття підготовче провадження та проведення подальшого розгляду в порядку письмового провадження.

10 вересня 2025 року підготовче засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Троянової О.В. на лікарняному.

Судом призначено підготовче засідання на 22 жовтня 2025 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що наказом №36-0 від 04.02.2022 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення зауваження за вчинення дисциплінарного проступку відповідно до пункту 6 частини 2 статті 65. Зазначив, що спірний наказ прийнятий не на підставі висновків Дисциплінарної комісії та без належного обґрунтування наявності в його діях дисциплінарного проступку, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», не визначено які саме дії є порушенням внутрішнього службового розпорядку. Крім того, зазначив, що висновки дисциплінарної комісії щодо встановлення факту порушення позивачем як відповідальним фахівцем за підготовку проєкту відповіді на контрольне доручення, порядку користування, зберігання документу, що містить внутрівідомчу інформацію, ґрунтуються на підставі неповного та невсебічного дослідження обставин справи. Окрім того, зазначив, що дисциплінарне провадження було здійснено не об`єктивно та упереджено, оскільки член дисциплінарної комісії ОСОБА_7 , яка здійснювала відповідні заходи зі встановлення обставин щодо можливих шляхів витоку інформації та приймала висновки щодо наявності в діях позивача порушення Закону України «Про державну службу» та Регламенту роботи ІТС, також мала доступ до першої редакції проєкту відповіді на контрольне доручення та могла допустити витік інформації. Спірний наказ №36-0 від 04.02.2022 «Про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення, вважає протиправними, просив задовольнити позов.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що підставою порушення дисциплінарного провадження був факт витоку інформації у період з 05 по 06 січня 2022 року, а саме підготовлений на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 31.12.2021 року №60618/1/1-21 проєкт листа Держатомрегулювання розміщено в соціальних мережах «Фейсбук» та «Телеграм», а також інформації про його непідписання. За результатами аудиту користувачів Держатомрегулювання у реєстраційно-моніторингову картку проєкту зазначеного листа встановлено перелік осіб, які мали можливість ознайомитись з проєктом листа та інформацією про його непідписання, щодо яких в подальшому було порушено дисциплінарне провадження. Факт того, що ОСОБА_7 мала доступ до першої редакції проєкту було встановлено вже в ході проведення дисциплінарного провадження. Службою захисту інформації за результатами перевірки поштових скриньок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не встановлено ознак витоку інформації та ознак ушкодження (злому) поштових скриньок. Службовим розслідуванням встановлено факт порушення позивачем як відповідальним фахівцем за підготовку проєкту відповіді на контрольне доручення, порядку, користування, зберігання документу, що містить внутрівідомчу інформацію, що є порушенням пункту 8 частини 1 статті 8 та частини 2 статті 9 Закону України «Про державну службу». Врахувавши обставини, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність, у тому числі попередню поведінку та сумлінне ставлення позивача до виконання своїх посадових обов`язків, керівником було обрано інший, більш м`який вид дисциплінарного стягнення, ніж догана, та вирішено обмежитися зауваженням.

Крім того, позивач подав до суду відповідь на відзив, зміст якої аналогічний викладеному в позовній заяві.

Окрім того, відповідач подав до суду додаткові пояснення, зміст яких аналогічний викладеному у відзиві на позовну заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянин України, обіймає посаду заступника директора Департаменту з питань безпеки ядерних установок - державного інспектора державної інспекції ядерного регулювання України. Є особою, що претендує на скасування наказу наказу №36-0 від 04.02.2022 про накладення на нього стягнення.

Відповідач - Державна інспекція ядерного регулювання України () у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України має адміністративну процесуальну дієздатність.

10 січня 2022 року заступник начальника Управління інформаційно-аналітичного забезпечення та цифрового розвитку начальника відділу аналізу, впровадження та супроводу інформаційних систем ОСОБА_9 звернувся до в.о. голови Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України зі службовою запискою №135/07, відповідно до якої 06.01.2022 року після 21-00 години в телеграм каналі «Енергокошмарики» був опублікований проєкт документа Держатомрегулювання, який має номер в системі електронного документообігу «Аскод» Держатомрегулювання Н-107. На виконання усного доручення в.о. Голови - Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України ОСОБА_10 було за допомогою функціоналу СЕД «Аскод» проведено аудит входу користувачів Держатомрегулювання у картку проєкта документна Н-107 у період з 20:00 години 05.01.2022 до 09:00 години 06.01.2022 року. Відповідно до додатку 6 користувачів здійснили вхід за період з 05.01.2022 21:44:29 по 06.01.2022 8:49:59, серед яких вхід в картку проекту Н-107 05.01.2022 о 21:44:29 здійснено ОСОБА_1 .

Відповідно до наданого до матеріалів справи додатку судом встановлено, окрім всього, що 05.01.2022 року вхід користувачів в картку проекту було здійснено в 21:44 заст. директора департаменту начальником відділом - держ. інспектором ОСОБА_2 і в 23:18 начальником відділу ліцензування нових ядерних установок - держ. інспектором Шепітчак А.В.

11 січня 2022 року Наказом Державної інспекції ядерного регулювання України №09 утворено Дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» (далі - Дисциплінарна комісія), до складу якої включено, зокрема, ОСОБА_7 заступника начальника Управління правового забезпечення начальника відділу правової роботи та експертизи нормативно-правових актів. Зобов`язано комісію порушити дисциплінарне провадження стосовно, зокрема, ОСОБА_1 заступника директора Департаменту з питань безпеки ядерних установок державного інспектора, та внести виконуючому обов`язки Голови Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України пропозиції для прийняття відповідного рішення.

11 січня 2022 року відповідно до Протоколу засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» №1 вирішено розпочати розгляд дисциплінарної справи. Запропоновано надати письмові пояснення. Доручено зав. режимно-секретного сектору встановити щляхи несанкціонованого витоку інформації, а саме проект листа Н-107 за період з 20:00 годину 05 січня 22 року по 09:58 годину 06 січня 2022 року. Доручено заст. начальнику управління інформаційно-аналітичного забезпечення та цифрового розвитку здійснити заходи по встановленню обставин та можливіх щляхів витоку інформації, зокрема перевірити наявність завантаження проекту листа Держатомрегулювання з реєстраційної картки проекту Н-107 за період з 20:00 годину 05 січня 22 року по 09:58 годину 06 січня 2022 року, надсилання його стороннім особам, тощо.

12 січня 2022 року начальником ДБЯУ на імя голови Дисциплінарної комісії надано службову записку в якій зазначено, окрім іншого, що проект документа Держатомрегулювання зареєстрований в системи «Аскод» під Н-107 відрізняються від документу , розміщеного в телеграмканалі.

13 січня 2022 року заступником начальника управління інформаційно-аналітичного забезпечення та цифрового розвитку надано на імя голови Дисциплінарної комісії надано службову записку в якій зазначено, що перевірити наявність завантаження проекту листа Держатомрегулювання з реєстраційної картки проекту Н-107, зокрема копіювання, збереження засобами системи СЕД «Аскод» не передбачено.. відправлення документу за межі працівниками щодо яких порушено дисциплінарне провадження не виявлено,виявити підключення приватних акантів немає можливості.

13 січня 2022 року зав. режимно-секретного сектору на імя голови Дисциплінарної комісії надано службову записку в якій зазначено, що за результатами проведених заходів несанкціонованого витоку інформації не виявлено. Пізніше надав інформацію, що несанкціонованого доступу до поштових скриньок виявлено не було.

21 січня 2022 року відповідно до Протоколу засідання Дисциплінарної комісії №3 за результатами опитування ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , встановлено, що

- у соціальних мережах, зокрема у телеграм каналі «Енергокошмарики» розміщено проект листа, що підготував ОСОБА_1 , до внесення коригувань ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- ОСОБА_1 не виконано доручення в.о. Голови Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України Корікова О.М., яке йому було надано 04.01.2022 та 05.01.2022, щодо підготовки листа про перенесення терміну надання відповіді. Підготовку листа про перенесення терміну виконання здійснено ОСОБА_11 06.01.2022;

- виявлено факт порушення ОСОБА_1 , як відповідальним фахівцем за підготовку проекту відповіді на контрольне доручення, порядку користування, зберігання документу, що містить внутрівідомчу інформацію, що спричинило виток цієї інформації та розголошення її у соціальних мережах, зокрема пункту 15 Регламенту роботи ІТС (додаток 2 до Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему Державної інспекції ядерного регулювання України, затвердженого наказом Держатомрегулювання від 12.07.2021 №416);

- ОСОБА_1 має особисті комунікації з ОСОБА_12 ;

Інші особи, які здійснювали вхід у СЕД «Аскод» 06.01.2022, відповідно до службової записки від 10.01.2022 №135/07, надали змістовні письмові пояснення, у зв`язку з чим їх не викликали для надання уточнень до них.

За результатами опитування та обговорення результатів проведених заходів із встановлення можливих шляхів витоку інформації Дисциплінарна комісія вирішила доручити додатково здійснити перевірку електронної пошти ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на предмет витоку інформації з їх поштових скриньок, зокрема файлу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ушкодження (злому) поштових скриньок зазначених осіб, та, у разі необхідності, взяти відповідні пояснення.

26.01.2022 року відповідно до службової записки №22-08/03 керівник СЗІ повідомив Дисциплінарну комісію, що за результатом перевірки інформації щодо пересилання текстового проєкту документа «2022.01.05_відповідь_на_№2-к.doc» з поштової скриньки ОСОБА_1 на поштові скриньки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не виявлено надсилання даного листа з вищезазначених поштових скриньок на будь-які інші поштові скриньки. Даний проєкт листа пересилався тільки в межах зазначених поштових скриньок.

Директором Департаменту з питань безпеки ядерних установок заступником Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України Борисом Столярчуком надано Дисциплінарній комісії письмові пояснення, відповідно до яких 05.01.2022 року о 07:00 ОСОБА_1 проінформував, що в.о. Голови Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України ОСОБА_13 дав о 17:15 минулого дня усне доручення стосовно підготовки листа на адресу КМУ про перенесення терміну виконання на контрольне доручення Прем`єр-міністра України від 31.12.2021 №2к. Зазначив, що відповів ОСОБА_1 , що це доручення суперечить резолюції, яка була дана ОСОБА_13 у системі АСКОД, тому дане доручення буде виконуватися після появи у письмовому вигляді. У письмовому вигляді це доручення з`явилося у системі АСКОД після 20-ї години 05.01.2022. Ознайомившись з цим дорученням 06.01.2022 у системі АСКОД виконав його особисто. Крім того, зазначив, що 05.01.2022 приблизно о 09:15 ОСОБА_1 надав йому у роздрукованому вигляді проект відповіді на контрольне доручення Прем`єр-міністра України від 31.12.2021 №2к. Ознайомившись з цим проектом відповіді телефоном дав доручення ініціювати процедуру погодження цього листа у системі АСКОД. Роздрукований проект відповіді на контрольне доручення Прем`єр-міністра України від 31.12.2021 №2к ОСОБА_1 не повертав, а особисто знищив о 10:00 05.01.2022. Висновок , зроблений комісією у п.2 Протоколу №3 визнав некоректним, а звинувачення ОСОБА_1 безпідставними

Згідно з Протоколом засідання Дисциплінарної комісії від 02 лютого 2022 року №4 ОСОБА_1 запропоновано надати письмові пояснення до 17:00 03.02.2022.

ОСОБА_1 надав Дисциплінарній комісії письмові пояснення, відповідно до яких повідомив, що як автор проєкту відповіді на доручення Прем`єр-міністра України від 31.12.2021 №2к заходив 05.01.2022 о 21:49 в систему АСКОД з метою визначення чи був підписаний цей лист, враховуючи встановлений термін виконання 05.01.22. Крім того вказав, що на вказаний телеграм канал підписаний до 11.01.2022 року не був і жодного разу не заходив. Крім того, зазначив, що документ, розміщений в телеграмканалі «Енергокошмарики», відрізняється від документа Держатомрегулювання, який підготовлений ним в системі АСКОД 05.01.2022 під №Н-107 о 11:00

Крім того, ОСОБА_1 надав в.о. Голови - Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України ОСОБА_10 та Голові Дисциплінарної комісії письмові пояснення, відповідно до яких проінформував, що підготовка проєкту відповіді на контрольне доручення Прем`єр-міністра України від 31.12.2021 №2к не призвела до витоку внутрівідомчої інформації, оскільки електронну версію проєкту позивач направив на погодження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , паперовий екземпляр відповіді залишався у ОСОБА_11 та був знищений останнім 05.01.2022. Отже, підготовка проекту відповіді на контрольне доручення не призвела до витоку внутрівідомчої інормації. Крім того, усне доручення в.о. Голови - Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України Корікова О.М. було отриманим ним після завершення робочого дня 04.01.2022, приблизно о 17:15, тому не міг його виконати в цей день. На наступний день, 05.01.2022 приблизно о 7:00 проінформував про вказане усне доручення свого безпосереднього керівника ОСОБА_11 . Враховуючи, що усне доручення суперечить резолюції, яка була дана ОСОБА_13 у системі АСКОД, ОСОБА_11 сказав, що це доручення буде виконане після його появи у письмовому вигляді. Враховуючи, що зміна резолюції та поява посьмового доручення у системі АСКОД з`явилася 05.01.2022 після закінчення робочого дня призблизно о 20:00 ОСОБА_11 прийняв рішення виконати його особисто вранці 06.01.2022, без особистого залучення ОСОБА_14

02.02.2022 року відповідно до ПОДАННЯ Дисціплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б і «В», за результатами дисциплінарного провадження викладено висновки, за змістом яких: дисциплінарною комісією не виявлено підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у зв`язку з чим запропоновано закрити дисциплінарне провадження щодо зазначених осіб. Встановлені підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, передбачені пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме «невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків , актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень. У разі допущення зазначеного дисциплінарного проступку частиною 3 статті 66 Закону України «Про державну службу» передбачено оголошення догани.

Вказаний висновок зроблений у зв`язку з виявленням факту порушення ОСОБА_1 , як відповідальним фахівцем зв підготовку проекту відповіді на контрольне доручення, порядку користування, зберігання документу, що містить внутрівідомчу інформацію, зокрема Регламенту роботи ІТС (дод.2 до Положення про інформаціоно-телекомунікаційну систему Державної інспекції ядерного регулювання України, затвердж. Наказом №416 від 12.07.2021), що призвело до витоку цієї інформації та розголошення її у соціальних мережах. Крім того, Дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 не виконано доручення в.о. голови-Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України Корікова О.М., яке було надано 04.01.22 (в усній формі, в телефоній розмові) та 05.01.22 (у письмовій формі у СЕД «Аскод») щодо підготовки листа про перенесення терміну надання відповіді, що є порушенням п.п.7,8 ч.1 ст. 8, п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу».

Отже, за результатами аналізу матеріалів дисциплінарних справ під час здійснення дисциплінарного провадження встановлено підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, передбачені пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу».

04 лютого 2022 року відповідно до Наказу Державної інспекції ядерного регулювання України №36-0 «Про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_20 » встановлено підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, передбачені пунктом 6 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», але, з урахуванням обставин, що пом`якшують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності, наявність заохочень, відсутність стягнень, ставлення ОСОБА_1 до служби, вирішено оголосити позивачу зауваження за вчинення дисциплінарного проступку.

ОСОБА_1 надав в.о. Голови - Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України Корікову О.М. доповідну записку про порушення строків ознайомлення зі спірним наказом від 04.02.2022 року, що підтверджується Актом щодо отримання документу від 08.02.2022 за підписом директору департаменту та двох посадових осіб.

07 жлвтня 2022 Наказом Державної інспекції ядерного регулювання України №245 звільнено ОСОБА_1 з посади заступника директора Департаменту з питань безпеки ядерних установок державного інспектора у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців та відмовою від переведення на запропоновану посаду.

Отже, не погоджуючись з наказом відповідача від 04.02.2022 року №36-0 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення зауваження, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Частина перша статті 1 цього Закону визначає, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Частиною другою статті 1 Закону № 889-VIII передбачено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Статтею 5 Закон України "Про державну службу" визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Обов`язки державного службовця визначені частиною першою статтею 8 Закону №889-VIII, відповідно до пункту 8 якої державний службовець виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту пятого частини другої статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною третьою статті 66 Закону №889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною першою статті 67 Закону №889-VIII визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

За змістом частин першої, другої статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В: інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно із частинами першою, десятою, одинадцятою статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

За приписами частини першої статті 71 Закону №889-VIII Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Частинами першою, другою, третью статті 74 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Частинами першою, другою статті 75 Закону №889-VIII передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої статті 77 Закону №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням). Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Отже, підсумовуючи слід зазначити, що Закони України «Про Державну службу» чітко визначає підстави і порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, враховуючи при цьому характер, тяжкість проступку і степнь вини.

Частина перша статті 71 Закону №889-VIII встановлює, що порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 р. №1039 затверджений Порядок здійснення дисциплінарного провадження (далі - Порядок). Цей Порядок визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Пунктами 3, 4 Порядку №1039 визначено, що рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає: суб`єкт призначення - стосовно інших державних службовців. Дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Відповідно до пунктів 10-12 Порядку дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.

Члени дисциплінарної комісії мають право одержувати пояснення від державного службовця та від інших осіб щодо обставин справи, одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших державних органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів дисциплінарної справи, одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються дисциплінарного провадження.

Згідно пункту 24 Порядку, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

У пункті 25 Порядку зазначено перелік документів, які повинна містити дисциплінарна справа, серед основних: підстави для відкриття дисциплінарного провадження; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно із пунктами 33, 34 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання. Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

Пунктом 35 Порядку визначено, що Дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону.

Відповідно до пункту 36 Порядку №1039 за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби).

З матеріалів справи встановлено, що в мотивувальній частині оскаржуваного наказу від 04 лютого 2022 року №36-0 «Про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_20 » до заступника директора Департаменту з питань безпеки ядерних установок - державного інспектора державної інспекції ядерного регулювання України ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення, передбачене за порушенням п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» (за неналежне виконання посадових обов`язків та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень).

Як вже було зазначено судом, Дисциплінарною комісією вказаний висновок зроблений на підставі виявлення факту порушення ОСОБА_1 , як відповідальним фахівцем за підготовку проекту відповіді на контрольне доручення, порядку користування, зберігання документу, що містить внутрівідомчу інформацію, зокрема Регламенту роботи ІТС (дод.2 до Положення про інформаціоно-телекомунікаційну систему Державної інспекції ядерного регулювання України, затвердж. Наказом №416 від 12.07.2021), що призвело до витоку цієї інформації та розголошення її у соціальних мережах та не виконання доручення в.о. голови - Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України Корікова О.М., яке було надано 04.01.22 (в усній формі, в телефоній розмові) та 05.01.22 (у письмовій формі у СЕД «Аскод») щодо підготовки листа про перенесення терміну надання відповіді, що є порушенням п.п.7,8 ч.1 ст. 8, п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу».

В той же час, за змісту самого спірного наказу (резулятивної його частини), встановлено, що нормативною підставою оголошення дисциплінарного стягнення позивачу, а саме зауваження, слугувало порушення пункту 6 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», що передбачає недотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

Отже, підсумовуючи, слід зробити висновок, що при прийняти оскаржуваного наказу відповідачем не обгрунтовано підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді зауваження за порушення пункту 6 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме:не визначено підстави притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, враховуючи при цьому характер, тяжкість проступку і степнь вини, не надано кваліфікацію виявленому проступку, не вказано, які самі дії чи проступок призвели до недотримання або порушення правил внутрішнього службового розпорядку.

Щодо не виконання позивачем доручення в.о. голови - Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України Корікова О.М., яке було надано 04.01.22 (в усній формі, в телефоній розмові) та 05.01.22 (у письмовій формі у СЕД «Аскод») щодо підготовки листа про перенесення терміну надання відповіді суд зазначає таке.

Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який вчинив дисциплінарний проступок.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону, державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки, чи особі, визначеній у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Частиною 3 Закону визначено, що наказ (розпорядження), доручення має містити конкретне завдання, інформацію про його предмет, мету, строк виконання та особу, відповідальну за виконання. Наказ (розпорядження) має бути письмовим, а доручення може бути письмовим або усним.

Частина 4 Закону визначає, що якщо державний службовець отримав наказ (розпорядження), доручення не від безпосереднього керівника, а від керівника вищого рівня, він зобов`язаний повідомити про це безпосереднього керівника.

Так, судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що усне доручення в.о. Голови - Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України Корікова О.М. було отриманим ОСОБА_21 після завершення робочого дня 04.01.2022, приблизно о 17:15, тому він не міг його виконати в цей день. 05.01.2022 приблизно о 7:00 позивач проінформував про вказане усне доручення свого безпосереднього керівника ОСОБА_11 . Враховуючи, що усне доручення суперечить резолюції, яка була дана ОСОБА_13 у системі АСКОД, ОСОБА_11 сказав, що це доручення буде виконане після його появи у письмовому вигляді. Враховуючи, що зміна резолюції та поява посьмового доручення у системі АСКОД з`явилася 05.01.2022 після закінчення робочого дня призблизно о 20:00 (знову ж після закінчення рабочого дня), ОСОБА_11 , безпосередній керівник ОСОБА_1 , прийняв рішення виконати його особисто вранці 06.01.2022, без особистого залучення ОСОБА_21 .

Вказані обставини підтверджені безпосередньо поясненнями, наданими Дисциплінарній комісії ОСОБА_11 і ОСОБА_1 та не враховані комісієї при формуванні висновку і подання.

Підсумовуючи, слід зазначити, що позивач діяв відповідно до вимог Закону України «Про державну службу»

Щодо висноку Дисциплінарної комісії про виявлення факту порушення ОСОБА_1 , як відповідальним фахівцем за підготовку проекту відповіді на контрольне доручення, порядку користування, зберігання документу, що містить внутрівідомчу інформацію, зокрема Регламенту роботи ІТС (дод.2 до Положення про інформаціоно-телекомунікаційну систему Державної інспекції ядерного регулювання України, затвердж. Наказом №416 від 12.07.2021), що призвело до витоку цієї інформації та розголошення її у соціальних мережах, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 32 Регламенту роботи ІТС передбачено, що у разі виникнення збою у роботі системного і прикладного програмного забезпечення та засобів обчислювальной техніки, втрати, підозри, компрометації особистого паролю або виявлення факту спроби несанкціонованого доступу до інформації користувач інформує відділ аналізу , впровадження та супроводу інформаційних систем УІЦР.

Як вбачається з пояснень, наданих позивачем Дисціплінарній комісії, в інформаційно - телекомунікаційній системі Держатомрегулювання були відсутні будь-які візуальні або звукові сигнали, які б свідчили про спробу або факт несанкціонованого доступу до інформації, нарікань на роботу свого персонального комп`ютера також у позивача не було, а отже і не було підстав вважати щодо скомпроментованності або спроби несанкціованного доступу до інформації.

Крім того, відповідно до службових записок, наданих в ході проведення службового розслідування встановлено. 13 січня 2022 року заступником начальника управління інформаційно-аналітичного забезпечення та цифрового розвитку на імя голови Дисциплінарної комісії надано службову записку в якій зазначено, що перевірити наявність завантаження проекту листа Держатомрегулювання з реєстраційної картки проекту Н-107, зокрема копіювання, збереження засобами системи СЕД «Аскод» не передбачено, відправлення документу за межі працівниками щодо яких порушено дисциплінарне провадження не виявлено, виявити підключення приватних акантів немає можливості.

Також, 13 січня 2022 року зав. режимно-секретного сектору на імя голови Дисциплінарної комісії надано службову записку в якій зазначено, що за результатами проведених заходів несанкціонованого витоку інформації не виявлено. Пізніше надав інформацію, що несанкціонованого доступу до поштових скриньок виявлено не було.

Підсумовуючи, суд робить висновок, що Дисциплінарною комісією не враховані усі обставини виявленого порушення, не встановлено наявність складу дисциплінарного проступку, ступінь порушення службової дисципліни, вину та шкідливі наслідки, пояснення позивача та пояснення інших відповідальних працвників.

Крім того, з наявних в матеріалах справи письмових доказах можна зробити висновок, що Дисциплінарною комісією за результатми проведеного службового розслідування належним чином не встановлено за яких все ж таки обставинах відбувся виток внутрівідомчої службової інформації, не проведено усіх необхідних заходів по встановленню винних осіб, не проведено всебічне розслідування обставин, не зібрано належних доказів, які б підтвердили протиправні дії або вину позивача щодо сприянню витоку інформації та розголошення її у соціальних мережах, а саме розміщення проекту листа Н-107.

Отже, доказів в діях позивача дисциплінарного проступку, у вчиненні вказаного відповідачем діяння судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд висновує, що дисциплінарна комісія неправомірно дійшла висновку про наявність в діях заступника директора Департаменту з питань безпеки ядерних установок - державного інспектора державної інспекції ядерного регулювання України ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5, пунктом 6 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень та недотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд висновує про те, що оскаржуваний наказ від 04 лютого 2022 року №36-0 Держатомрегулювання України «Про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_20 » є неправомірним та таким, що прийнятий в порушення вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наслідками судового розгляду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 992,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно зі ст.ст. 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надані наступні докази:

- Договір про надання правової допомоги від 11 лютого 2022 року;

- додаток №1 від 11 лютого 2022 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2022 року, згідно з п. 3 якої сторони погодили, що за надання правової допомоги щодо супроводження в суді першої інстанції даної судової справи клієнт сплачує об`єднанню гонорар у розмірі 13500 грн;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1067879 від 17 лютого 2022 року;

- акт від 29.06.2022 року передачі-приймання наданих послуг за додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2025 року;

- квитанція про оплату від 15.02.2022 року №129179679 на суму 13500 грн.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм суд дійшов до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд звертає увагу, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 за № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 за № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

За практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі «East/West Alliance Limited проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Боттацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції»(Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд звертає увагу, що надані адвокатом документи свідчать про те, що адвокатом завищено розмір витрат на надану ним правову допомогу.

В свою чергу, враховуючи зміст позовної заяви, час, який необхідно затратити кваліфікованому юристу на підготовку усіх матеріалів даної адміністративної справи, складність даної адміністративної справи, а саме те, що вона відноситься до справ незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, а також те, що судова практика з приводу даних правовідносин сформована, суд дійшов висновку, що сума судових втрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13500,00 грн не є співмірною складності справи.

Суд зауважує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Отже, виходячи з предмета та підстав позову, наявну судову практику в аналогічних спорах, обсяг виконаних безпосередньо адвокатом робіт, суд дійшов висновку, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 10000,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної інспекції ядерного регулювання України (Держатомрегулювання України) про визнання протиправним та скасування наказу в частині задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної інспекції ядерного регулювання України №36-0 від 04.02.2022 «Про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції ядерного регулювання України (Держатомрегулювання України) (01011, м. Київ, вул. Арсенальна, буд. 9/11, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 19 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Троянова