Справа № 640/19095/21
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 640/19095/21

адміністративне провадження № К/990/24561/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів - Єресько Л. О., Жука А. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мягкова Миколи Олександровича до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Мягков Микола Олександрович, на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025 (колегія суддів у складі: Файдюка В. В., Епель О. В., Мєзєнцева Є. І.),

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У липні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Мягков М. О., звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 27.05.2021 № 122 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданого 11.07.2017 громадянину російської федерації ОСОБА_1 та посвідки на постійне проживання, виданої 12.07.2017 громадянину російської федерації ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області поновити громадянину російської федерації ОСОБА_1 дозвіл на імміграцію в Україну шляхом видачі нового дозволу на імміграцію в Україну;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області поновити громадянину російської федерації ОСОБА_1 посвідку на постійне проживання в Україні шляхом видачі нової посвідки на постійне проживання в Україні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 640/19095/21 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

29.01.2025 адміністративна справа № 640/19095/21 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 вирішено розпочати спочатку розгляд адміністративної справи № 640/19095/21 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мягкова М. О. до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2025, представник ОСОБА_1 - адвокат Мягков М. О. подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, а справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.05.2025 матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 у справі № 640/19095/21 передано на розгляд Шостому апеляційному адміністративному суду, з огляду на приписи абзацу шостого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) та на підставі пункту 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

20.05.2025 матеріали апеляційного оскарження по справі № 640/19095/21 надійшли до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025 апеляційну скаргу адвоката Мягкова М. О. на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що абзацом шостим пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX передбачено, що судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд. Оскільки адвокат Мягков М. О., як представник ОСОБА_1 , не надав належного ордера на підтвердження своїх повноважень, натомість, усупереч вимог чинного законодавства подав до апеляційної скарги, яка має подаватися до Шостого апеляційного адміністративного суду, ордер, у якому зазначено, що правова допомога останнім надається в Третьому апеляційному адміністративному суді, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Не погодившись із ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025, представник ОСОБА_1 - адвокат Мягков М. О. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, а справу № 640/19095/21 передати до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

На обґрунтування вимог касаційної скарги указує, що ними було подано апеляційну скаргу на судове рішення адміністративного суду першої інстанції, що розташований в Дніпропетровській області (Дніпропетровський окружний адміністративний суд), відповідно, що Третій апеляційний адміністративний суд і має територіальну підсудність на розгляд цієї апеляційної скарги. До цієї апеляційної скарги був доданий ордер саме на той суд (Третій апеляційний адміністративний суд), до якого вони й зверталися із оскарженням. Після цього Третій апеляційний адміністративний суд передав матеріали справи до Шостого апеляційного адміністративного суду, тобто це було судовим рішенням направити матеріали справи, а не їхнім волевиявленням. Передання скарги іншим судом є службовою дією суду, а не волевиявленням сторони, а тому, на думку скаржника, вимога видавати новий ордер - це прояв надмірного формалізму.

Крім того, скаржник наголошує на тому, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, надмірний формалізм може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позиція інших учасників справи

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

12.06.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Мягков М. О., на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючу суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Єресько Л. О., Мартинюк Н. М. для розгляду судової справи № 640/19095/21.

Ухвалою Верховного Суду від 24.06.2025 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Мягков М. О., на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025.

Ухвалою Верховного Суду від 25.12.2025 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 25.12.2025 № 1624/0/78-25 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 640/19095/21 у зв`язку з відпусткою судді Мартинюк Н. М., яка входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючу суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Єресько Л. О., Жука А. В. для розгляду судової справи № 640/19095/21.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їхнього застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 640/19095/21 стало оскарження судового рішення, зазначеного у частині третій статті 328 КАС України, та посилання скаржника на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Перевіряючи у межах повноважень, визначених частинами першою-другою статті 341 КАС України, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам скаржника, Верховний Суд виходить з такого.

Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції від 21.05.2025 про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Повертаючи апеляційну скаргу особі, яка її подала, суд апеляційної інстанції власне і виходив з того, що адвокатом Мягковим М. О. на підтвердження повноважень представника скаржника та підписанта апеляційної скарги до апеляційної скарги долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги оформлений неналежним чином, а саме: ордер від 02.05.2025 серії ВВ № 1034066 містить посилання на можливість надання адвокатом правової допомоги скаржнику в Третьому апеляційному адміністративному суді, а не у Шостому апеляційному адміністративному суді.

Отже, ключовим питанням під час касаційного перегляду є питання формальної відповідності апеляційної скарги вимогам процесуального закону та наявності у представника позивача повноважень скаржника та підписанта апеляційної скарги.

Колегія суддів ураховує, що за змістом частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із частиною четвертою статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів, зокрема, довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

За змістом підпункту 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (із змінами), ордер містить наступні реквізити, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI. Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Водночас, згідно з пунктом 11 указаного Положення, ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18 підкреслено, що в ордері про надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Статтею 296 КАС України, у свою чергу, встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги. Так, в апеляційній скарзі зазначаються, зокрема, найменування суду апеляційної інстанції, до якого подається скарга, а також перелік матеріалів, що додаються.

Як наслідок, в ордері в графі «назва органу, у якому надається правнича допомога» також зазначається найменування того суду апеляційної інстанції, до якого подається апеляційна скарга.

Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження перевіряє відповідність поданої заявником апеляційної скарги на предмет дотримання вимог, встановлених статтею 296 КАС України.

Своєю чергою, згідно з частиною четвертою статті 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо, зокрема, апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Отже, при вирішені питання щодо повернення апеляційної скарги норми статей 296 та 298 КАС України застосовуються у взаємозв`язку.

Судом апеляційної інстанції зі змісту доданого представником позивача - адвокатом Мягковим М. О. до апеляційної скарги ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ № 1034066 від 02.05.2025 установлено, що в останньому органом, у якому надається правова допомога, зазначено Третій апеляційний адміністративний суд, до якого й було подано апеляційну скаргу адвокатом позивача.

При вирішенні питання щодо співвідношення форми апеляційної скарги та її змісту крізь призму підтвердження права на апеляційне оскарження колегія суддів ураховує таке.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства зокрема є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Також пункт 6 частини третьої статті 2 КАС України до основних засад судочинства відносить забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Зміст ордера на надання правничої допомоги серії ВВ № 1034066 від 02.05.2025 беззаперечно свідчить про наявність права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у справі № 640/19095/21.

Статтею 292 КАС України визначено, що судом апеляційної інстанції в адміністративних справах є апеляційний адміністративний суд, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд (місцевий загальний суд як адміністративний суд чи окружний адміністративний суд), що ухвалив рішення.

Отже, за загальним правилом рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду оскаржуються до Третього апеляційного адміністративного суду.

Проте 13.12.2022 був прийнятий Закон України № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX).

Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX передбачено, що справи не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання цієї норми справа № 640/19095/21 була передана та розглянута саме Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про що зазначено в рішенні суду першої інстанції.

Водночас, згідно із абзацом 6 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX. судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

Отже, спеціальним законом визначений повноважний суд, який здійснює апеляційний перегляд справ Окружного адміністративного суду міста Києва, переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України.

За такого правового регулювання на виконання зазначених норм Закону № 2825-IX із покликанням на пункт 2 частини першої статті 29 КАС України Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08.05.2025 передав справу № 640/19095/21 на розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

За приписами статті 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

У рішенні у справі «Беллет проти Франції» від 04.12.1995 (заява № 23805/94, пункт 36) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

ЄСПЛ у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження (рішення у справі «Волчлі проти Франції» від 26.07.2007, заява № 35787/03, пункт 29). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 3256-57). Водночас ЄСПЛ розмежовує формалізм та надмірний формалізм, визнаючи формалізм явищем позитивним та необхідним, оскільки такий забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм, як зазначає ЄСПЛ, заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Своєю чергою Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18) указала, що положення Конвенції вимагають уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Отже, ураховуючи наведене правове регулювання в частині конституційного права на апеляційний перегляд рішення суду та зміст ордеру, який беззаперечно свідчить про таке волевиявлення позивача, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано надав перевагу формальному підходу, який перешкодив реалізації права на апеляційне оскарження.

За такого правого регулювання та встановлених обставин, ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.11.2025 у справі № 640/26347/20.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при постановлені ухвали суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Мягков Микола Олександрович, задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025 у справі № 640/19095/21 скасувати.

Справу № 640/19095/21 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко Л.О. Єресько А.В. Жук