Справа № 160/22335/25
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Луніної О.С. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
01.08.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКГІП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 . щодо застосування розміру прожиткового мінімуму встановленого на 01 січня 2018 років для визначення розміру окладу військовослужбовця ОСОБА_1 в період з 07.10.2021 по 20.06.2025 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати недоотримане грошове забезпечення громадянину ОСОБА_1 , з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2021 року за період з 07 жовтня 2021 по грудень 2021 року включно, з урахуванням встановленого прожиткового встановленого станом на 01 січня 2022 року за період з січня 2022 року по грудень 2022 року включно, з урахуванням встановленого прожиткового встановленого станом на 01 січня 2023 року за період з січня 2023 року по грудень 2023 року включно, з урахуванням встановленого прожиткового встановленого станом на 01 січня 2024 року за період з січня 2024 року по грудень 2024 року включно, з урахуванням встановленого прожиткового встановленого станом на 01 січня 2025 року за період з січня 2025 року по 20 червня 2025 року включно;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати недоотримане грошове забезпечення громадянину ОСОБА_1 , недоотриману одноразову грошову допомогу у разі звільнення з розрахунку грошового забезпечення, розмір окладу якого розрахований з урахуванням встановленого прожиткового встановленого станом на 01 січня 2025 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати недоотримане грошове забезпечення громадянину ОСОБА_1 , компенсаційні виплати (компенсація за невідгуляні відпустки) з розрахунку грошового забезпечення, розмір окладу якого розрахований з урахуванням встановленого прожиткового встановленого станом на 01 січня 2025 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , нарахувати та виплати недоотримане грошове забезпечення громадянину ОСОБА_1 , недоотриману матеріальну допомогу та допомогу на оздоровлення за період військової служби, з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в червні 2025 року позивачу було виплачено грошове забезпечення, а саме: щомісячне грошове забезпечення, одноразова грошова допомога у разі звільнення, інші компенсаційні виплати, з розміром яких не погоджується, окрім позивач вказує, що посадовий оклад, а відповідно й виплати розраховані з прожиткового мінімуму встановленого станом на березень 2018 року, що вважає не є обґрунтованими та такими, що не відповідають чиним приписам нормативно - правових актів та законодавству.
Ухвалою суду від 08.08.2025р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
18.08.2025р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що відповідно до абзацу 11 пункту 1 Постанови №704 та Додатку 12 до вказаної постанови було затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців строкової військової служби. Згідно з Додатком 12 посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 Постанови №704. Під час проходження позивачем строкової військової служби вказаний пункт діяв у редакції «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Нарахування грошового забезпечення позивачу здійснювалось відповідно до чинного на той момент законодавства і позивач отримував відповідне грошове забезпечення у повному обсязі (довідка військової частини НОМЕР_1 додається).
Крім того відповідач вказує про пропуск позивачем строку звернення до суду.
Вирішуючи питання пропуску позивачем строку звернення до суду, суд зауважує, що таке питання було вирішено під час відкриття провадження у справі ухвалою суду від 08.08.2025р., відповідно до якої порушень строків відповідно до ст. 122 КАС України не виявлено, відтак такі доводи відповідача є необгрунтованими.
27.08.2025р. від позивача надійшла відповідь на відзив, яка за своїм змістом аналогічна доводам, викладеним в позовній заяві.
Також до суду були надані заперечення на відповідь на відзив які були враховані судом при розгляді справи.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 є звільненим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2025 №259.
Позивач вказує, що відповідачем не вірно було розраховано його грошове забезпечення, а саме з прожиткового мінімуму встановленого станом на березень 2018р., що вважає необґрунтованим та таким що не відповідає вимогам законодавства України.
Доказів того, що позивач порядку досудового врегулювання спору звертався до відповідача, матеріали справи не містять.
В матеріалах справи міститься довідка від 15.08.2025р. за № 823/489/47/2352 пс, видана вч НОМЕР_1 відповідно до якої позивач в період з листопада 2021р. по лютий 2023р. проходив строкову військову службу у вч НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу від 24.11.2021р. за № 252, солдата строкової військової служби ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу від 22.02.2023р. № 60 військовослужбовців строкової служби, які уклали контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ до оголошення демобілізації і призначені наказом командира вч НОМЕР_1 (по стройовій) від 22.02.2023р. за № 9-РС вважати такими, що з 22.02.2023р. справи та посаду прийняли і приступили до виконання службових обов`язків за посадою: солдата ОСОБА_1 зараховано на посаду розвідника - радіотелефоніста розвідувального відділення відділення бойового управління штабу вч НОМЕР_4 .
Позивач вважає дії відповідача щодо встановлення посадового окладу та окладу за військовим званням в розмірах, що є меншими ніж розміри, встановлені законодавством України у 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роках протиправними, що стало підставою для звернення до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Проте постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"(яка набрала чинності 24.02.2018) до Постанови №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".
Отже, пунктом 4 Постанови №704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Однак у подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни.
З наведеного слідує, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 - діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.
Тобто, з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.
Таким чином, розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, повинно бути визначене шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 420/6572/22.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Статтею 7 Закону України від 07.12.2017 №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018 встановлено у сумі 1 762,00 грн.
Статтею 7 Закону України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 встановлено у сумі 2102,00 грн.
Статтею 7 Закону України від 15.12.2020 №1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2021 встановлено в сумі 2 270,00 грн.
Статтею 7 Закону України від 02.12.2021 №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2022 встановлено в сумі 2 481,00 грн.
Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2023 встановлено в сумі 2684 грн.
В той час, суд звертає увагу на те, що позивач в період з 24.11.2021р. по 21.02.2023р. проходив строкову військову службу у вч НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 15.08.2025р. за № 823/489/47/2352 пс, виданою вч НОМЕР_1 , а з 22.02.2023р. по 20.06.2025р. був військовослужбовцем військової служби за контрактом.
Перерахунок грошового забезпечення, який просить здійснити позивач проводиться у відповідності до ПКМ України від 30.08.2017 № 704, яка регулює питання грошового забезпечення посадових окладів саме військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу до 21.02.2023р. включно, а з 22.02.2023р. був військовослужбовцем військової служби за контрактом, відтак у позивача відсутнє право на перерахунок грошового забезпечення в період до 21.02.2023р. включно.
Водночас, суд враховує, що 12.05.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі - Постанова №481), яка набрала чинності 20.05.2023 та якою по-іншому врегульовані спірні правовідносини.
Пунктом 1 Постанови №481 приписано скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Також пунктом 2 указаної Постанови внесено зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виклавши абзац перший в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
Викладення пункту 4 Постанови №704 у згаданій редакції та встановлення фіксованої суми, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, яка відповідає розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, свідчить про відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення позивача за період з 20.05.2023.
З огляду на наведене, у період з 22.02.2023р. по 19.05.2023 грошове забезпечення позивача має обчислюватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 - за Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік".
Крім того, суд звертає увагу, що перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням супроводжує здійснення перерахунку (донарахування) усіх видів грошового забезпечення, зокрема, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Доказів того, що позивач отримував матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань та матеріальну допомогу на оздоровлення матеріали справи не містять, а отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
З огляду на встановлені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування розміру прожиткового мінімуму встановленого на 01 січня 2018 років для визначення розміру окладу військовослужбовця ОСОБА_1 в період з 22.02.2023р. по 19.05.2023 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплати недоотримане грошове забезпечення громадянину ОСОБА_1 , з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2023 року за період з 22.02.2023р. по 19.05.2023р. включно.
Таким чином, з огляду на вищевикладене позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплати недоотримане грошове забезпечення громадянину ОСОБА_1 , недоотриману одноразову грошову допомогу у разі звільнення з розрахунку грошового забезпечення, розмір окладу якого розрахований з урахуванням встановленого прожиткового встановленого станом на 01 січня 2025 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплати недоотримане грошове забезпечення громадянину ОСОБА_1 , компенсаційні виплати (компенсація за невідгуляні відпустки) з розрахунку грошового забезпечення, розмір окладу якого розрахований з урахуванням встановленого прожиткового встановленого станом на 01 січня 2025 року, нарахування та виплату недоотримане грошове забезпечення громадянину ОСОБА_1 , недоотриману матеріальну допомогу та допомогу на оздоровлення за період військової служби, з урахуванням висновків суду, не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на наведене, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, як учасника бойових дій, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування розміру прожиткового мінімуму встановленого на 01 січня 2018 років для визначення розміру окладу військовослужбовця ОСОБА_1 в період з 22.02.2023р. по 19.05.2023р. включно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату недоотриманого грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням встановленого прожиткового встановленого станом на 01 січня 2023 року за період з 22.02.2023р. по 19.05.2023р. включно.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна