Справа № 450/5417/25
Суддя: Кукса Д. А.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/5417/25 Провадження № 2-а/450/54/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Глинській У.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити адміністративну справу за позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції від імені якого діє Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом та просить скасувати постанову ЕНА № 6109055 від 08.11.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесену Департаментом патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

В обґрунтування позову покликається на те, що 08.11.2025 інспектором 1 взводу 1 рота 3 батальйону УПП у Львівській області лейтенантом поліції Канарською Христиною Романівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6109055 від 08.11.2025. Згідно з вказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6109055 від 08.11.2025 на позивачку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (триста сорок гривень 00 коп.) за те, що ОСОБА_1 23.10.2025 о 17:45:58 год. на автодорозі М11 Львів Шегині у населеному пункті Зимна Вода, керуючи автомобілем марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 76 км./год., чим порушив п.12.4 ПДР, тобто порушення швидкості режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км./год.), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAM LTI 20/20 TC000705. Зауважує, що будь-яких фотоматеріалів, відеоматеріалів, які б свідчили про фіксацію правопорушення, позивачка та її представник не отримували. Враховуючи вищевикладене, вважає, що оскаржувана постанова справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6109055 від 08.11.2025 є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи, оскільки позивачка не перевищувала обмеження швидкості руху транспортного засобу, Правил дорожнього руху не порушувала, відповідачем не доведено перевищення швидкості руху, а також не надано належних доказів, які підтверджують описані у постанові порушення, що є істотним порушенням її прав.

Також, 22.12.2025 позивачка подала до суду заяву в якій, стверджує, що доводи, які відповідачем наведені у відзиві щодо пропуску строку є необґрунтованими. Процесуальні дії повинні вчинятись учасниками справи у встановлені судом строки, а відповідачем не наведено винятковості випадку щодо пропуску встановленого строку. Ще наведені відповідачем доводи щодо необґрунтованості позову є надуманими та спростовуються як доводами, які наведені в позовній заяві так і доданими до неї документами. Крім того, зазначає, що Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.12.2025, який складений одноособово т.в.о. інспектора ВБДР УПП у Львівській області Семенів Р.М. неналежним доказом, який не спростовує її доводів, які наведені у позовній заяві з наступних підстав, а саме: даний Акт складено одноособово т.в.о. інспектора ВБДР УПП у Львівській області Семенів Р.М., тобто працівником Відповідача4 даний Акт не підтверджує розташування даних дорожніх знаків станом на 23.10.2025; належним доказом у справах даної категорії є інформація, яка може бути отримана від органу, який здійснює обслуговування даної ділянки автодороги СЛУЖБА ВІДНОВЛЕННЯ ТА РОЗВИТКУ ІНФРАСТРУКТУРИ У ЛЬВІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (ідентифікаційний код 25253009). Додотково звертає увагу, що у відповідності до ст. 249 КАС України, за наявності підстав, постановити окрему ухвалу щодо використання органами патрульної поліції України приладів вимірювання швидкості транспортних засобів в порушення вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та неналежної організації дорожнього руху в межах населеного пункту Зимна Вода на АД М11 Львів-Шегині. З урахуванням вищенаведеного повністю підтримує позовні вимоги.

Позиція відповідача: На адресу суду 11.12.2025 року надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Забродоцької Я.Р., у якому зазначено, що факт вчинення адміністративного правопорушення було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II № ТС000705 та підтверджено фото- і відеозаписами з указаного технічного засобу. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000705 є придатним до застосування, що підтверджується сертифікатом відповідності від 09.01.2019 року № UA.TR.001 22 3-19. Крім того, 10.12.2025 року відділом безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Львівській області було проведено обстеження ділянки вулично-дорожньої мережі, а саме автомобільної дороги М-11 Львів Шегині, за результатами якого складено відповідний акт щодо встановлених дорожніх знаків. Згідно з указаним актом, дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» Зимна Вода встановлено на 9 км 107 м, а дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту» Зимна Вода на 12 км 396 м. Виходячи зі змісту постанови серії ЕНА № 6109055 від 08 листопада 2025 року, можна дійти висновку, що інспектор діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а саме статей 268, 278, 279, 280, 283, 284, 288, 307, 308 КУпАП. Оскільки постанова відповідає вимогам законодавства, її винесення ґрунтувалося на положеннях статей 278, 279 КУпАП. З огляду на викладене, зазначається, що рух транспортного засобу позивачки та фіксація правопорушення здійснювалися в межах населеного пункту Зимна Вода. У зв`язку з цим представник відповідача заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

19.11.2025 ухвала про залишення позовної заяви без руху; 01.12.2025 заява про усунення недоліків позовної заяви; 01.12.2025 ухвала про відкриття провадження; 11.12.2025 відзив на позовну заяву; 22.12.2025 заява.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак в позовній заяві просила здійснювати розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву зазначила про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою інспектора 1 взводу 1 рота 3 батальйону УПП у Львівській області лейтенантом поліції Канарською Христиною Романівною серії ЕНА № 6109055 від 08.11.2025, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, 23.10.2025 о 17:45:58 год. на автодорозі М11 Львів Шегині у населеному пункті Зимна Вода, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 76 км./год., чим порушив п.12.4 ПДР, тобто порушення швидкості режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км./год.), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAM LTI 20/20 TC000705.

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи додано відеозаписи з нагрудного відеореєстратора, які в розумінні ст. 251 КУпАП є належними доказами по цій справі.

Так, проаналізувавши долучені стороною відповідача відеозаписи, судом встановлено, що цей відеозапис не підтверджує, що позивач рухаючись транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN», моделі «JETTA» із д.н.з НОМЕР_2 проігнорувала дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту», оскільки на відрізку дороги, що рухалась ОСОБА_1 відповідно до відео взагалі відсутній дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту».

Також, з відеозапису не є можливим встановити, що позивач порушила проїзд дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту».

Суд зазначає, що згідно з ПДР дорожній знак 5.49 позначає - "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.49 і 5.50 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Докази наявності знаку 5.49 необхідні для визначення законності накладення адміністративного стягнення ще й тому, що ПДР України також передбачений дорожній знак 5.51 - "Початок населеного пункту", який містить і означає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Отже, згідно з ПДР знак 5.49 позначає не лише найменування населеного пункту, а й його початок. При цьому, місце встановлення такого знаку співпадає з фактичними межами забудови населеного пункту. Таким чином, зона дії знаку 5.49. поширюється на ділянку автодороги від місця його установлення до знаку 5.52 "Кінець населеного пункту" (місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах).

В матеріалах справи належні та допустимі докази розміщення знаку 5.49 відсутні.

Однак посилання представника відповідача на Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, а саме автомобільної дороги М-11 Львів Шегині, є неналежним, оскільки у справах даної категорії належним та допустимим доказом є інформація, отримана від органу, який відповідно до вимог законодавства здійснює утримання та обслуговування цієї ділянки автомобільної дороги, а саме Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області.

Аналогічна правова позиція щодо оцінки належності таких доказів викладена, зокрема, у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у справі № 539/2492/23.

Також суд зазначає, що посилання представника відповідача, що факт вчинення адміністративного правопорушення було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II № ТС000705 та підтверджено фото- і відеозаписами з указаного технічного засобу є неналежними.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» врегульовано порядок застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 40 зазначеного Закону, поліція з метою виконання покладених на неї завдань та реалізації визначених законом повноважень має право застосовувати, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі таку, що працює в автоматичному режимі, а також технічні прилади та технічні засоби, призначені для виявлення та/або фіксації правопорушень.

При цьому технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, можуть закріплюватися на однострої поліцейських, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі таких, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтуватися або розміщуватися по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Розкриття змісту термінів «монтовані/розміщені» у контексті статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» дає підстави вважати, що відповідний технічний засіб має перебувати у стаціонарному, фіксованому положенні, яке виключає можливість його механічного руху чи коливання під час здійснення вимірювань, зокрема швидкості руху транспортних засобів.

Водночас використання технічних засобів у ручному режимі, тобто шляхом тримання їх у руках, зазначеною нормою закону не передбачено, а відтак не відповідає встановленому законодавством порядку застосування таких засобів.

Зазначеної правової позиції послідовно дотримується судова практика апеляційних судів, зокрема Восьмий апеляційний адміністративний суд у постановах: від 21.01.2021 у справі № 157/703/20 (№ рішення в ЄДРСР 94294753), від 21.12.2021 у справі № 608/1642/21 (№ рішення в ЄДРСР 102260589), від 23.07.2025 у справі № 451/533/25 (№ рішення в ЄДРСР 129134673), від 27.08.2025 у справі № 441/724/25 (№ рішення в ЄДРСР 129818671).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції Канарської Х.Р. такими, що не узгоджуються з нормами чинного законодавства, що і стало наслідком прийняття протиправної постанови.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано та представлено суду належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, окрім оскаржуваної постанови, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підставі яких інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції Канарської Х.Р. була винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому суд, вважає, що позивач у даному випадку не порушувала вимог Правил дорожнього руху, а обставини, викладені позивачем у позовній заяві, представником відповідача належними та допустимими доказами не спростовані.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_2 дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо вирішення питання про постановлення окремої ухвали з приводу використання органами патрульної поліції України приладів для вимірювання швидкості транспортних засобів з порушенням вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», а також неналежної організації дорожнього руху в межах населеного пункту Зимна Вода на автомобільній дорозі М-11 Львів Шегині, суд зазначає наступне. Обставини, на які посилається позивачка, були предметом безпосередньої оцінки суду в межах розгляду справи та отримали належну правову оцінку у мотивувальній частині судового рішення. За таких умов підстави для постановлення окремої ухвали відповідно до вимог процесуального законодавства відсутні.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, задоволення позовних вимог підлягають частковому задовленю. Вказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення документально підтверджені понесені останнім судові витрати з юридичної особи - Департамента патрульної поліції як міжрегіонального територіального органу Національної поліції, структурним підрозділом якого був відповідач - Управління патрульної поліції у Львівській області.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції від імені якого діє Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕНА № 6109055 від 08.11.2025, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (триста сорок гривень 00 копійок) скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605/шістсот п`ять гривень/ 60 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції від імені якого діє Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3.

СуддяД. А. Кукса