Справа № 460/8334/25
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду

29 грудня 2025 року м. Рівне№460/8334/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 постановлено:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №11 від 27.03.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи у з 21.08.1992 по 30.09.2006 в Комунальному підприємстві Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення Рівненської обласної ради; до загального страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 04.03.2025 у закладі з надання психіатричної допомоги в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору у розмірі 484 грн 48 коп».

Позивач звернувся до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, в порядку статті 383 КАС України, в якій просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 у справі №460/8334/25 щодо не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 у закладі з надання психіатричної допомоги в подвійному розмірі з 01.01.2004 по 04.03.2025 в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення до страхового стажу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 у справі №460/8334/25

Ухвалою суду від 19.11.2025 заяву призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для вжиття заходів судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 383 КАС України, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина друга статті 370 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Так, рішенням суду постановлено, зокрема, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи у з 21.08.1992 по 30.09.2006 в Комунальному підприємстві Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення Рівненської обласної ради; до загального страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 04.03.2025 у закладі з надання психіатричної допомоги в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Позивач у заяві зазначає, що із рішення від 21.10.2025 №11 вбачається, що пенсія за віком ОСОБА_1 обчислена виходячи із середньомісячного заробітку 14496,06 та страхового стажу 48 років 17 днів (з урахуванням кратності). При цьому, виключно період роботи з 21.10.1989 по 09.02.1993, з 02.01.1997 по 02.01.1997 та з 01.01.1998 по 31.12.2003 врахований до страхового стажу у подвійному розмірі, а з 01.01.2004 по 04.03.2025 у одинарному (календарному).

Відповідач 2 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянуто заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи у з 21.08.1992 по 30.09.2006 в Комунальному підприємстві «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради; до загального страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 04.03.2025 у закладі з надання психіатричної допомоги в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що на виконання судового рішення Відповідачем 2 прийняте рішення про призначення пенсії, зі змісту якого вбачається, що страховий стаж визначений 69 років 2 місяці 19 днів.

Щодо спірного періоду з 01.01.2004 по 04.03.2025 суд зазначає, що стаж визначений у подвійній кратності.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Установлені судом обставини та наявні в матеріалах справи докази свідчать про відсутність правових підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 29 грудня 2025 року.

Суддя К.М. Недашківська