Справа № 280/4883/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 280/4883/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.09.2025 ( суддя Калашник Ю.В.) в адміністративній справі №280/4883/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1984 по 10.11.1985 та з 11.12.1987 по 04.03.1989, період роботи з колгоспі «Зоря комунізму» з 20.04.1984 по 18.04.1992, в колгоспі «Зоря» з 19.04.1992 по 14.08.1993, в КСП «Зоря» з 15.08.1993 по 31.12.1998;

зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 21.01.2025 із зарахуванням страхового стажу періоду навчання з 01.09.1984 по 10.11.1985, з 11.12.1987 по 04.03.1989, та роботи з колгоспі «Зоря комунізму» з 20.04.1984 по 18.04.1992, в колгоспі «Зоря» з 19.04.1992 по 14.08.1993, в КСП «Зоря» з 15.08.1993 по 31.12.1998 з врахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач з 21.01.2025 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку призначено 26.03.2025. При цьому, позивачеві не було враховано стаж роботи у колгоспі «Зоря комунізму» з 20.04.1984 по 18.04.1992, в колгоспі «Зоря» з 19.04.1992 по 14.08.1993, в КСП «Зоря» з серпня 1993 по 31.12.1998 та період навчання згідно з дипломом, оскільки період навчання перетинається з проходженням військової служби. Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 17.04.2025 №6320-5847/К-02/8-0800/25 позивача було повідомлено, що до його трудового стажу не є можливим зарахувати період навчання згідно з дипломом від 04.03.1989 серії НОМЕР_1 , оскільки період навчання перетинається з проходженням військової служби, стаж роботи у колгоспі «Зоря комунізму» в період з 20.04.1984 по 18.04.1992, в колгоспі «Зоря» з 19.04.1992 по 14.08.1993, в КСП «Зоря» з серпня 1993 по 31.12.1998 через неналежне оформлення записів в трудовій книжці. Зазначає, що записи щодо роботи позивача у колгоспі в спірний період містяться в трудовій книжці на сторінках 2-3. Окрім цього, трудова книжка містить записи про прийнятий річний мінімум трудової участі, виконання позивачем цього мінімуму та про його заробітну плату. Вказані записи в трудовій книжці скріплено печаткою, записи про прийняття/реорганізацію/звільнення засвідчено підписом та скріплено відповідною печаткою. Відомості щодо визнання недостовірними відомостей у трудовій книжці у позивача також відсутні. Разом з цим, відповідно до диплому молодшого спеціаліста від 04.03.1989 серії НОМЕР_1 позивач навчався у радгосп-технікумі «Перемога» Василівського району Запорізької області за спеціальністю «Ветеринарія» з 1984 по 04.03.1989. В період навчання позивач був призваний на військову службу з 11.11.1985 по 10.12.1987, що підтверджується військовим квитком від 06.11.1985 серії НОМЕР_2 . Відповідно до архівної довідки від 21.05.2025 №41 відокремленого структурного підрозділу «Василівський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету ім. Дмитра Моторного» позивач навчався у радгосп-технікумі «Перемога» з 01.09.1984 по 04.03.1989 та під час навчання проходив військову службу з 11.11.1985 по 10.12.1987. Також, вказана довідка містить відомості щодо перейменування навчального закладу. Таким чином, з диплому та військового квитка, які належать позивачеві та довідки архівного закладу вбачається, що період строкової служби позивача припадає на період його навчання, тому, саме проходження військової служби призвело до збільшення строку навчання. З огляду на наведене, бездіяльність відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду його навчання з 01.09.1984 по 10.11.1985 та з 11.12.1987 по 04.03.1989 є формальною, та здійснена без урахування усіх індивідуальних обставин, адже з наданих позивачем документів цілком зрозуміло, що після зарахування позивача на навчання до радгосп-технікуму «Перемога» його було призвано на військову службу та після звільнення з військової служби він продовжив навчання. З урахуванням зазначеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.09.2025 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Так скаржником зазначено, що згідно трудової книжки колгоспника позивача серії НОМЕР_3 від 20.11.192 до стажу не зараховано період роботи в колгоспі "Зоря комунізм" з 20.04.1984 по 18.04.1992 та в колгоспі "Зоря" з 19.04.1992 по 14.08.1993 через неналежне оформлення записів в трудовій книжці (наявні виправлення) та відсутні номери та дати документів на підставі яких було внесено записи про відпрацьований в колгоспі річний мінімум трудової участі. Період роботи в КСП "Зоря" з серпня 1993 по 31.12.1998 не зараховано до страхового стажу, оскільки в архівній довідці №05-07/К-442 від 13.03.2025 відсутні записи про переведення (прийняття) з колгоспу в КСП та відсутні записи про періоди роботи з посиланням на накази та дати наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи, періоди роботи з 01.01.1999 зараховано згідно даних персоніфікованого обліку. Інших довідок які містять інформацію про перебування особи як члена колгоспу та виконання нею встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві позивачем надано не було, а отже відсутні підстави для зарахування вищезазначених періодів.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.01.2025, яку призначено 26.03.2025.

При цьому, позивачеві не було враховано стаж роботи у колгоспі «Зоря комунізму» з 20.04.1984 по 18.04.1992, в колгоспі «Зоря» з 19.04.1992 по 14.08.1993, в КСП «Зоря» з серпня 1993 по 31.12.1998 та період навчання згідно з дипломом, оскільки період навчання перетинається з проходженням військової служби.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 17.04.2025 №6320-5847/К-02/8-0800/25 повідомлено позивача, що за матеріалами пенсійної справи позивачу призначено з 21.01.2025 пенсію по інвалідності (особа з інвалідністю III групи, загальне захворювання) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням страхового стажу 20 років 1 місяць 21 день, в тому числі додатковий стаж 2 роки 6 місяців 28 днів. До страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплома НОМЕР_1 від 04.03.1989, оскільки період навчання перетинається з проходженням військової служби. Для зарахування зазначеного періоду необхідно надати уточнюючу довідку закладу де позивач навчався, в якій буде зазначено терміни, форму навчання. Трудова книжка колгоспника НОМЕР_3 від 20.11.1992 заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме період роботи починається з 20.04.1984, а дата заповнення трудової книжки підприємством зазначена 20.11.1992. Також, згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_3 від 20.11.1992 до стажу не зараховано період роботи в колгоспі "Зоря комунізм" з 20.04.1984 по 18.04.1992 та в колгоспі "Зоря" з 19.04.1992 по 14.08.1993 через неналежне оформлення записів в трудовій книжці (наявні виправлення) та відсутні номери та дати документів на підставі яких було внесено записи про відпрацьований в колгоспі річний мінімум трудової участі. В долученій до заяві архівній довідці №05-07/К-442 від 13.03.2025 також відсутні дані про встановлений та відпрацьований в колгоспі річний мінімум трудової участі. Період роботи в КСП "Зоря" з серпня 1993 по 31.12.1998 (з 01.01.1999 зараховано згідно даних персоніфікованого обліку) не зараховано до страхового стажу, оскільки в трудовій книжці та в архівній довідці №05-07/К-442 від 13.03.2025 відсутні записи про переведення (прийняття) з колгоспу в КСП та відсутні записи про періоди роботи з посиланням на накази та дати наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи (а.с.17).

Позивач не погодившись з відмовою у зарахуванні до страхового стажу період навчання з 01.09.1984 по 10.11.1985 та з 11.12.1987 по 04.03.1989, періодів роботи з колгоспі «Зоря комунізму» з 20.04.1984 по 18.04.1992, в колгоспі «Зоря» з 19.04.1992 по 14.08.1993, в КСП «Зоря» з 15.08.1993 по 31.12.1998 звернувся із даним позовом до суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Спеціальним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058), яким визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частинами 1-3 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Закон України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788 (далі - Закон №1788) гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно положень статті 2 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно абзацу 2 пункту 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (п.6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Так пенсійним фондом до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплома НОМЕР_1 від 04.03.1989, оскільки період навчання перетинається з проходженням військової служби. Згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_3 від 20.11.1992 до стажу не зараховано період роботи в колгоспі "Зоря комунізм" з 20.04.1984 по 18.04.1992 та в колгоспі "Зоря" з 19.04.1992 по 14.08.1993 через неналежне оформлення записів в трудовій книжці (наявні виправлення) та відсутні номери та дати документів на підставі яких було внесено записи про відпрацьований в колгоспі річний мінімум трудової участі. В долученій до заяві архівній довідці №05-07/К-442 від 13.03.2025 також відсутні дані про встановлений та відпрацьований в колгоспі річний мінімум трудової участі. Період роботи в КСП "Зоря" з серпня 1993 по 31.12.1998 (з 01.01.1999 зараховано згідно даних персоніфікованого обліку) не зараховано до страхового стажу, оскільки в трудовій книжці та в архівній довідці №05-07/К-442 від 13.03.2025 відсутні записи про переведення (прийняття) з колгоспу в КСП та відсутні записи про періоди роботи з посиланням на накази та дати наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи.

Суд зазначає, що стаж роботи позивача у колгоспі підтверджений документально записами (№ № 1-3) в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_3 від 20.11.1992, які не вимагають надання додаткових документів (а.с.15-16).

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами на підтвердження його страхового (трудового) стажу.

Відповідно до Архівної довідки Державного архіву Запорізької області №05-07/К-442 від 13.03.2025, у протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Зоря комунізму» (з квітня 1992 - колгоспу «Зоря», з серпня 1993 - КСП «Зоря») за 1984, 1989 - 1995, 1997 - 1999 роки значиться позивач російською мовою, як такий, що прийнятий в члени колгоспу, та якому надавались премії та відпустки. При цьому означена Архівна довідка містить зауваження, що у протоколах загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Зоря комунізму» (з квітня 1992 - колгоспу «Зоря», з серпня 1993 - КСП «Зоря») за 1984 - 1990 p.p., 1992 -1999 p.p. відсутні рішення щодо затвердження мінімуму вихододнів.

Також, в Архівній довідці зазначено, що документи з особового складу вищеозначеного колгоспу (КСП) за 1984 - 2000 на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати довідку про фактично відпрацьовані вихододні та заробітну плату позивача не має можливості (а.с.18).

Також в матеріалах справи міститься Архівна довідка Державного архіву Запорізької області від 13.03.2025 № 05-07/К-443 щодо перейменування та реорганізації вищевказаного колгоспу (а.с.19).

Разом з цим, суд зауважує, що Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 21.06.2019 у справі №727/384/17 та від 10.12.2020 у справі №195/840/17 зазначав, що відсутність додаткових відомостей, а саме уточнюючої довідки про встановлений мінімум трудоднів та кількість відпрацьованих вихододнів (трудоднів) не може бути підставою для не зарахування даного періоду в страховий стаж позивача.

Таким чином, відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу періоду його роботи у колгоспі «Зоря».

Суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, та її ведення. Вказані відповідачем обставини, не можу бути підставою для неврахування записів у трудовій книжці та виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства (установи) не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22, 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, посилання відповідача, як підставу відмови у задоволені позову, на порушення вимог законодавства в частині заповнення трудової книжки, не відповідає положенням законодавства та не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів. Будь яких доказів щодо неналежності трудової книжки позивачеві або відомостей зазначених в ній відповідачем не надано. Тобто, трудова книжка позивача містить всі належні записи про роботу, що дають право на зарахування всього спірного періоду роботи.

Стосовно питання зарахування до страхового стажу навчання через те, що період навчання перетинається з проходженням військової служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до диплому молодшого спеціаліста від 04.03.1989 серії НОМЕР_1 позивач навчався у радгосп-технікумі «Перемога» Василівського району Запорізької області за спеціальністю «Ветеринарія» з 1984 по 04.03.1989 (а.с.11).

В період навчання в радгосп-технікумі «Перемога» Василівського району Запорізької області, позивач був призваний на військову службу з 11.11.1985 по 10.12.1987, що підтверджується військовим квитком від 06.11.1985 серії НОМЕР_2 (а.с.13-14).

Оскільки період строкової служби позивача припадає на період його навчання, очевидно, що саме проходження військової служби призвело до збільшення строку навчання.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що період навчання має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.09.2025 в адміністративній справі №280/4883/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 16 грудня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова