Справа № 160/28883/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/28883/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року (головуючий суддя Юрков Е.О.)

у справі №160/28883/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 , в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №81 від 18.04.2024 «Про результати спеціального розслідування смерті солдата ОСОБА_2 », яким наказано визнати смерть солдата ОСОБА_2 такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України провести службове розслідування за фактом смерті солдата ОСОБА_2 , яка сталася 14.03.2024 відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №332 від 27 жовтня 2021 року, з метою встановлення загибелі (смерті) ОСОБА_2 , пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та скласти акти форми НВ-2 і НВ-3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №523, довідки про причину смерті лікарського свідоцтва про смерть причина смерті: Гостра серцева судинна недостатність, ішемічна хвороба серця. Однак, за висновком службового розслідування, смерть ОСОБА_2 настала від загального захворювання, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи, за встановлених фактичних обставин не визнається такою, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Позивачка не погоджується із висновками службового розслідування та вважає, що смерть її сина пов`язана з виконанням обов`язків військової служби і тому повинен бути складений акт за формою НВ-3, а не НВ-2.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 №81 від 18.04.2024 «Про результати спеціального розслідування смерті солдата ОСОБА_2 », яким наказано визнати смерть солдата ОСОБА_2 такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України провести службове розслідування за фактом смерті солдата ОСОБА_2 , яка сталася 14.03.2024, відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 332 від 27 жовтня 2021 року, з метою встановлення причини загибелі (смерті) ОСОБА_2 , за результатами якого скласти відповідний акт проведення спеціального службового розслідування.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Суд, виходячи з правового регулювання спірних відносин, дійшов висновку, що відповідачем всупереч вимогам розділу ІІІ Інструкції №332 проведено спеціальне розслідування, з порушенням складу осіб, включених до його проведення, внаслідок чого висновки комісії з розслідування, викладені в Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , зроблено без урахування визначених Порядком №608, Інструкцією №332 вимог, а кваліфікація нещасного випадку як такого, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, якщо нещасний випадок стався з вини військовослужбовця, за відсутності відповідного підтвердження належними доказами є передчасною та суперечить спеціальним нормам Порядку №608 та Інструкції №332.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що склад комісії повністю відповідав вимогам Наказу Міністерства оборони від 27.10.2021 №332. Крім того, висновки комісії ґрунтувались виключно на підставі висновку листа Миколаївського обласного бюро судово-економічної експертизи Миколаївської обласної ради від 26.03.2024 №867 та лікарського свідоцтва, виданого Миколаївського обласного бюро судово-економічної експертизи Миколаївської обласної ради від 15.03.2024 №623, де зазначено, що смерть настала внаслідок загального захворювання. Скаржник вважає, що судом помилково не враховано норму прямої дії, а саме: абз. 10 п. 11 розд. ІІ Інструкції №332, якою визначено, що обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, зокрема: погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем; природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження. Поряд із зазначеним, скаржник вважає, що позивачкою без поважних причин пропущений строк звернення до суду, який слід обраховувати з 24.06.2024.

Дана адміністративна справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 17.07.1989.

ОСОБА_2 проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 21.03.2014.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №523 від 15.03.024, довідки про причину смерті лікарського свідоцтва про смерть причина смерті: Гостра серцева судинна недостатність ішемічна хвороба серця.

Згідно повідомлення про смерть №12/2326 від 15.03.2024 син ОСОБА_1 , солдат резерву 6-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 1989 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи №867 від 26.03.2024 визначено, що при судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_2 виявлений спирт етиловий в концентрації 4,32 Проміле.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №91 від 16.03.2024 створено комісію зі спеціального розслідування смерті солдата ОСОБА_2 .

Актом проведення службового розслідування, складеного за формою НВ-2, визначено, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок загального захворювання, смерть не визнається такою, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, відповідно Акт за формою НВ-3 не складався.

Згідно пояснень свідків, долучених до акту службового розслідування, 13.03.2024 солдат ОСОБА_2 з військовослужбовцями підрозділу займалися загальновійськовою підготовкою із дисципліни. Приблизно о 18:00 після закінчення занять прибули до місця тимчасового розташування підрозділу, де після чищення зброї та прийому їжі залишився відпочивати. У вживанні спиртних напоїв та наркотичних засобів ОСОБА_2 помічений не був.

14.03.2024 приблизно о 06:00 під час ранкового підйому солдат ОСОБА_2 був виявлений без ознак життя. При візуальному огляді неподалік від ліжка було знайдено пусту пляшку спиртного напою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №81 від 18.04.2024 «Про результати спеціального розслідування смерті солдата ОСОБА_2 » наказано - визнати смерть солдата ОСОБА_2 такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

12.07.2024 представником позивачки подано скаргу до командування морської піхоти Військово-Морських Сил Збройних Сил України Військової частини НОМЕР_5 , в якій адвокат просив: в межах повноважень вжити заходів щодо скасування Акту про проведення спеціального розслідування смерті військовослужбовця від 16.04.2024 та Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №81 від 18.04.2024 «Про результати службового розслідування за фактом смерті солдата ОСОБА_2 » та зобов`язати Командування Військової частини НОМЕР_1 провести спеціальне розслідування факту смерті загибелі (смерті) ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата резерву 6-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Листом Військової частини НОМЕР_1 №633/3153 від 17.07.2024 надана відповідь на скаргу, в якій зазначено, що порушень нормативно-правових актів, керівних наказів під час проведення спеціального розслідування не допущено.

Не погоджуючись із висновками службового розслідування та вважаючи, що смерть сина пов`язана з виконанням обов`язків військової служби і тому повинен бути складений акт за формою НВ-3, а не НВ-2, позивачка звернулася до суду із позовом у цій справі.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює та загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року (далі Закон № 2232-XII).

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV.

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статей 18-19 Статуту військовослужбовці перебувають під захистом держави і мають усю повноту прав і свобод, закріплених Конституцією України.

Держава гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей соціальний і правовий захист відповідно до законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за № 1667/37289.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції №332 - військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, визначених частиною четвертою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції №332 - ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.

Пунктом 1 розділу II Інструкції №332 встановлено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції встановлено, що командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний:

негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції(далі - повідомлення за формою НВ-1);

у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів;

залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо),- протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері;

якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини,- повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1;

протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця;

забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції №332 визначено, що нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції.

За правилами п.8 розділу ІІ Інструкції №332 Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.

Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:

обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;

з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;

скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції №332 якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.

Пунктом 10 розділу II Інструкції №332 визначено обставини, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3.

Обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби визначено пунктом 11 розділу ІІ Інструкції №332.

Тобто, пункт 11 розділу ІІ Інструкції №332 містить виключний перелік обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.

Так, відповідно до пункту 11 розділу ІІ Інструкції №332 обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби:

Обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби:

перебування потерпілого військовослужбовця за місцем постійного проживання, крім перебування військовослужбовців строкової служби та курсантів військових навчальних закладів за місцем проживання в казармах та гуртожитках військових частин;

перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку;

погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником);

алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку;

використання в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині або використовуються нею;

навмисне вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження;

навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю;

самовільне залишення військовослужбовцем місця служби;

природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.

Відповідно до Пунктів 16-18 Розділу ІІ Інструкції №332 командир військової частини, де стався нещасний випадок, забезпечує фотографування місця події, складання ескізів та схем, проведення експертних досліджень.

Командир військової частини протягом двох робочих днів після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3. Матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками) зберігаються в діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються): безпосередньому командиру для вручення потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі; начальнику відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо); командирам військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні; командиру військової частини, у штаті якої перебуває потерпілий, якщо військовослужбовець був тимчасово відряджений з цієї військової частини.

У разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.

За результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу).

Згідно пунктів 1, 3, 4, 6, 7 розділу ІІІ Інструкції №332 спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком; нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми; групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю; випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби; випадки смерті військовослужбовців.

Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.

Визначення ступеня тяжкості травм здійснюється відповідно до Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 липня 2007 року № 370, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 серпня 2007 року за № 902/14169.

Командир (начальник) органу військового управління вищого рівня, який отримав від командира підпорядкованої військової частини повідомлення, зобов`язаний призначити своїм наказом комісію для проведення спеціального розслідування.

До складу комісії зі спеціального розслідування включаються: один із заступників командира (голова комісії) органу військового управління вищого рівня; начальники відповідних служб органу військового управління вищого рівня або їх заступники; начальники відповідних служб військової частини, у якій стався нещасний випадок; командир підрозділу (крім безпосереднього командира), де стався нещасний випадок; представник відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), за узгодженням з начальником цього органу; представник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за узгодженням з її керівником.

Спеціальне розслідування групового нещасного випадку, під час якого загинуло від двох до чотирьох військовослужбовців включно або травмовано від чотирьох до дев`яти військовослужбовців включно, проводиться комісією, яка залежно від підпорядкованості військової частини, у якій стався нещасний випадок, призначається наказами: Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, командувача об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачів видів, родів військ (сил) Збройних Сил України.

Спеціальне розслідування групового нещасного випадку, під час якого загинуло п`ять і більше військовослужбовців або травмовано десять і більше військовослужбовців, проводиться комісією, яка залежно від підпорядкованості військової частини, у якій стався нещасний випадок, призначається наказом Міністерства оборони України або Головнокомандувача Збройних Сил України.

Спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 15 робочих днів. За потреби зазначений строк може бути подовжений командиром (начальником), який призначив комісію зі спеціального розслідування, але не більш як на тридцять днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків. За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені цією Інструкцією.

Якщо за висновком комісії з розслідування в акті за формою НВ-2 випадок визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, у військовій частині, де стався нещасний випадок, протягом доби на кожного потерпілого складаються та подаються на затвердження командиру військової частини акти за формою НВ-3. У цьому разі в актах за формою НВ-3 замість підписів членів комісії з розслідування робиться запис: «Складено відповідно до акта спеціального розслідування».

До матеріалів спеціального розслідування включаються:

1) копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування;

2) акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються:

протокол огляду місця події (додаток 10);

ескіз місця події, що сталася (додаток 11), необхідні плани, схеми, фотознімки; висновок експертизи (технічної, медичної тощо), якщо за рішенням комісії зі спеціального розслідування вона проводилася;

протоколи опитування (додаток 12) та пояснювальні записки (додаток 13) свідків та інших осіб, причетних до події;

копії документів про проходження потерпілими військовослужбовцями навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки під час виконання обов`язків військової служби та копії документів про проходження військової служби;

медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого військовослужбовця, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;

копії актів перевірок (довідок за результатами перевірок) та приписів, що стосуються нещасного випадку, виданих командиру військової частини представниками вищого командування або представниками відповідних військових органів нагляду чи контролю (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо) до настання нещасного випадку і під час його розслідування;

3) акти розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого окремо.

Командир військової частини, де стався зазначений у пункті 1 цього розділу випадок, зобов`язаний після затвердження акта розслідування за формою НВ-2:

протягом двох робочих днів видати наказ, в якому зазначаються питання, визначені в пункті 18 розділу II цієї Інструкції;

протягом трьох робочих днів після видання наказу надіслати матеріали спеціального розслідування разом з копіями наказу командиру (начальнику), який призначив розслідування, до військового органу державного нагляду або контролю, до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні, а також до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, де проводилось кримінальне провадження за фактом травмування, загибелі, зникнення або смерті військовослужбовця.

Затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 зберігаються у військовій частині, де сталася подія, протягом 45 років. Завірені копії матеріалів спеціального розслідування зберігаються до виконання всіх зазначених в акті за формою НВ-2 заходів, але не менше п`яти років.

Таким чином, аналіз вищевикладених положень Інструкції №332 дозволяє зробити висновок, що у разі виникнення будь якої обставини, передбаченої п. 1 розділу ІІІ Інструкції №332, проводиться спеціальне розслідування за процедурою, визначеною розділом ІІІ Інструкції №332, за результатами якого, з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування, складається акт за формою НВ-2 та оформлюються інші матеріали, передбачені цією Інструкцією.

Якщо ж за наслідками проведення спеціального розслідування комісія дійде висновку, що нещасний випадок є таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, у військовій частині, де стався такий нещасний випадок, на кожного потерпілого складаються та подаються на затвердження командиру військової частини акти за формою НВ-3.

Отже, для визнання нещасного випадку таким, що не пов`язаний зі службою, потрібно встановити наявність конкретних обставин, передбачених пунктом 11 розділу II Інструкції №332, що мають бути доведені належними й допустимими доказами.

В спірному випадку, як встановлено судом, наказом командира Військової частини НОМЕР_2 №91 від 16.03.2024 створено комісію зі спеціального розслідування смерті солдата ОСОБА_2 .

Членами комісії проведено службове розслідування, результати якого оформлено актом проведення розслідування нещасного випадку форма НВ-2, яким визначено, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок загального захворювання, смерть не визнається такою, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, відповідно Акт за формою НВ-3 не складався.

За наведених вище обставин, зафіксованих в акті проведення службового розслідування, складеного за формою НВ-2, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що, оскільки в даному випадку мала місце подія смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , командир (начальник) органу військового управління вищого рівня, який отримав від командира підпорядкованої військової частини повідомлення, був зобов`язаний призначити своїм наказом комісію для проведення спеціального розслідування, до якої включаються: один із заступників командира (голова комісії) органу військового управління вищого рівня; начальники відповідних служб органу військового управління вищого рівня або їх заступники; начальники відповідних служб військової частини, у якій стався нещасний випадок; командир підрозділу (крім безпосереднього командира), де стався нещасний випадок; представник відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), за узгодженням з начальником цього органу; представник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за узгодженням з її керівником.

Проте, всупереч вищезазначеним вимогам розділу ІІІ Інструкції №332, наказом командира Військової частини НОМЕР_2 №91 від 16.03.2024 створено комісію зі спеціального розслідування смерті солдата ОСОБА_2 , у складі: голови комісії начальника управління організації руху опору - заступника командира військової частини НОМЕР_2 , начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 , заступника командира загону з морально-психологічного забезпечення НОМЕР_6 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , начальника медичного пункту НОМЕР_6 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 головного корабельного старшини.

Отже, відповідачем не дотриманий порядок визначення складу комісії для проведення спеціального розслідування.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що висновки комісії з розслідування, викладені в Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , зроблено без урахування визначених Інструкцією №332 вимог, а кваліфікація нещасного випадку як такого, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, якщо нещасний випадок стався з вини військовослужбовця, за відсутності відповідного підтвердження належними доказами є передчасним та суперечить спеціальним нормам Інструкції №332.

Більш того, суд враховує й те, що під час проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком не проводилась судово-медична експертиза, а висновок про смерть ОСОБА_2 , внаслідок загального захворювання, зроблено виключно на підставі лікарського свідоцтва про смерть від 15.03.2024 №623.

Висновку військово-лікарської експертизи, який підтверджував би причинний зв`язок захворювання, яке заподіяло смерть військовослужбовця ОСОБА_2 матеріали спеціального розслідування, як і матеріали цієї справи також не містять.

У той же час, відповідно до положень абзацу 6 пункту 1.3 глави 1 розділу І Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 № 402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі №160/28883/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров