Справа № 320/11988/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року м. Київ справа №320/11988/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати незаконного, безпідставного зменшеного розміру пенсії по інвалідності (І гр.) як особі, яка одержала захворювання при виконанні службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, прирівняної до інваліда війни, ОСОБА_1 , з 01.09.2018р. по 01.07.2019р. (з 11 803,28 грн. до 4 435,06 грн.);

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок та виплату незаконно, безпідставно зменшеного розміру пенсії з 01.09.2018р. по 01.07.2019р. з 11 803,28 грн. до 4 435,06 грн. (а разом за 10 місяців - зменшену на 73 682,20 грн.) та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначає, що на виконання Постанови Ірпінського міського суду Київської області від 11.12.2015 у справі №367/7062/15-а з 01.05.2016 йому була перерахована пенсія, відповідно до оновленої довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану особою за роботу (службу) у зоні відчуження в 1986 1190 роках, розмір пенсії з 01.05.2016 склав 10 740,00 грн., а з 01.01.2018 11 803,28 грн. Листом від 17.08.2018 Пенсійний орган повідомив Позивача, що з 01.09.2018 відповідно до перерахунку пенсії, її розмір буде становити 4435,06 грн. Пенсія у розмірі 4435,06 грн. виплачувалася з 01.09.2018 по 01.07.2019 без аргументації підстав для зменшення її розміру. Вказані дії Відповідача Позивач вважає протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, з урахуванням чого звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч.2 ст.175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд назначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку у УПФУ у м. Ірпінь, як отримувач пенсії по інвалідності ІІ групи захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_1 від 08.05.2008 року.

11.12.2015 Ірпінським міським судом Київської області винесено Постанову №367/7062/15-а, якою задоволено позов ОСОБА_1 , визнано неправомірними дії Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області по наданні ОСОБА_1 довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), с. Копачі, м. Прип`ять, за період з 10:00 год. 26.04.1986 року по 20:00 год. 27.04.1986 року за наказом №200 від 09.08.1990 року без урахування нарахування та виплати коштів за: виплату посадових окладів та окладів за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі; виплату в зоні відчуження в період з 26.04.1986 року по 05.05.1986 року премії в розмірі 500 крб.; виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення - в розмірі 500 крб.; виплати добових в розмірі 3,50 крб.; виплати за харчування 2,85 крб. на добу; зобов`язано Ірпінський МВ ГУМВС України в Київській області на підставі проведеного розрахунку нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму коштів - 1 023,7 крб.; зобов`язано Ірпінський МВ ГУМВС України в Київській області видати нову довідку про грошове забезпечення з урахуванням вищезазначених виплат для подачі до Управління ПФУ у м. Ірпінь Київської області для перерахування пенсії; зобов`язано Управління ПФУ у м. Ірпінь Київської області встановити ОСОБА_1 пенсійні виплати з урахуванням перерахованої заробітної плати за час роботи в зоні відчуження.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.02.201бр. вказана постанова залишена без змін.

Після набрання постановою законної сили Позивач отримав нову довідку про розмір грошового забезпечення від 18.04.2016 року №6282/109/1007/01-2016 з урахуванням перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження.

Відповідно до оновленої довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану особою за роботу (службу) у зоні відчуження в 1986 1190 роках, розмір пенсії з 01.05.2016 склав 10 740,00 грн., а з 01.01.2018 11 803,28 грн. Листом від 17.08.2018 Пенсійний орган повідомив Позивача, що з 01.09.2018 відповідно до перерахунку пенсії, її розмір буде становити 4435,06 грн. Пенсія у розмірі 4435,06 грн. виплачувалася з 01.09.2018 по 01.07.2019 без аргументації підстав для зменшення її розміру.

Вважаючи вказані дії відповідача щодо виплати пенсії у зменшеному розмірі протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України передбачено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11.12.2015 у справі №367/7062/15-а зазначено, що: «з 01 січня 2012 року набула чинності Постанова КМУ від 23.11.2011 року за №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає проведення із січня поточного року перерахунків та осучаснення пенсій для осіб, що брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1990 роках і які були визнані інвалідами.

Якщо роботу в зоні відчуження оплатили неправильно (зарплату нарахували без урахування деяких урядових рішень), підприємство, установа, організація на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством.

Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, що передбачено ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний - захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до Розпорядження Ради Міністрів СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" № 964 - рс від 17 травня 1986 року - в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації - виплачується одноразова винагорода, якщо ця особа відноситься, серед інших, до молодшого керівного складу органів внутрішніх справ - в розмірі 500 карбованців.

Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені ст. 5 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» від 1998 року. Згідно цієї норми основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати І мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Стаття 8 цього закону визначає - якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може досягти 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей. Відповідно примітки до частини 1 ст. 5 зазначеного закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

У відповідності до Картки обліку доз радіоактивного опромінення, отримана доза радіоактивного опромінення ОСОБА_1 склала 196 мілізівертів.

Таким чином, розрахунок пенсії повинен бути здійснений з урахуванням дози радіоактивного ураження організму, тобто в розмірі 500 крб.

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс було введено зони небезпечності в залежності від рівня радіоактивного забруднення території з відповідною оплатою, а саме: в 3-й зоні небезпечності - в п`ятикратному розмірі в порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, в 2-й зоні - чотирикратному розмірі і в 1-й зоні - трьохкратному розмірі. Ці норми в оплаті роботи з зонах небезпечності були поширені на осіб начальницького і рядового складу органів Внутрішніх справ СРСР, які були задіяні на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 05 червня 1986 року № 655-195 (постанова Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року № 207-7) узагальнені раніше прийняті норми в оплаті праці працівників незалежно від їх відомчої підпорядкованості, зайнятих ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Названі постанови Ради Міністрів СРСР і Ради Міністрів УРСР не відміняли раніше діючі норми в оплаті праці (у тому числі і осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, а навпаки, поширили дію п.1 постанови Ради Міністрів СРСР від 07 травня 1986 року № 524-156 (підпункт 1 постанови Ради Міністрів УРСР від 08 травня 1986 року № 168-5) на інших працівників (включаючи тимчасово переведених і відряджених) міністерств і відомств, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, на період проведення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до п.1, абз. 3 вищевказаної постанови Ради Міністрів СРСР та підпункту 1, абз. 3 постанови Ради Міністрів УРСР, керівникам міністерств і відомств надано право проводити оплату праці працівників, зайнятих ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у відповідних зонах небезпечності, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс.

Згідно зі ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.».

Відповідно до ч. 5 ст. 78 КАС України обставини, які були встановлені судом у господарській, цивільній чи адміністративній справі (що набрало законної сили) стосовно певної особи, не потребують доказування у наступній справі за участю тих самих осіб (якщо інше не передбачено законом).

Судом встановлено, що Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області листом від 06.11.2018 №9021/11 зазначило, що відповідно до заяви від 25.04.2016 року про перерахунок пенсії згідно з довідкою про заробітну плату від 18.04.2016 року №6282/09/1007/01-2016 виданою Ірпінським міським відділом ГУ МВС України в Київській області за рішенням Ірпінського міського суду від 11.12.2015 року №367/7062/15-а, управлінням проведено перерахунок пенсії 01.05.2016 року.

Суд зазначає, що дії ПФУ вже містять ознаки протиправності, оскільки на виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15.02.2018 року у справі №367/260/17 перерахунок пенсії Позивача має бути здійснений з 01.10.2015 року.

Відповідач зазначає, що розмір пенсії склав 11 674,48 грн., однак до виплати встановлено 10 740,00 грн.

З урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку, що при перерахунку та здійсненні виплати пенсії Позивача. пенсію обмежено максимальним розміром, хоча, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, котрий введено в дію Законом №3668-VI, яким регулюються обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до наданого листа від 06.11.2018 №9021/11 ПФУ зазначає, що на виконання листа Пенсійного фонду України від 20.07.2018 №13420/5-11 управлінням проведено перерахунок пенсії з 01.09.2018 року, враховуючи заробітну плату за роботу в зоні відчуження.

Так, із доказів які містять у матеріалах справи вбачається, що: «відповідно до заяви від 25.04.2016 року про перерахунок пенсі згідно з довідкою про заробітну плату від 18.04.2016 № 6282/09/1007/01-2016 виданою Ірпінським міським відділом ГУ МВС України в Київській області за рішенням Ірпінського міського суду від 11.12.2015 року №367/7062/15-а, управління проведено перерахунок пенсії з 01.05.2016 року.

Коефіцієнт заробітної плати склав 14,52514, заробітна плата для розрахунку пенсії - 13491,10 (928,81x14,52514).

Розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії:

Розмір заробітної плати склав 0,02600 грн., де:

Оклад - 1023,70 крб.

1023,70:10 (перебування в зоні відчуження з 26.04.1986 по 05.05.1986 за рішенням суду)x25,4=2600,198

2600,198:100 000=0,02600

Розмір пенсії склав 11674,48 грн., до виплати 10740,00, де

10792,88 грн. - основний розмір пенсії від середнього заробітку;

452,00 грн. - підвищення інваліду армії, прирівняного до інваліда війни II групи;

379,60 грн. - додаткова пенсія інваліду війни ІІ групи (ст. 49);

50,00 грн. - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інваліду війни.

На виконання листа Пенсійного фонду України від 20.07.2018 року № 13420/5-11 управлінням проведено перерахунок пенсії з 01.09.2018 року, врахувавши заробітну плату за роботу в зоні відчуження.

Коефіцієнт заробітної плати склав 460894, заробітна плата для розрахунку пенсії - 4280,83 (928,81 х 4,60894). Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 80 %

Розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії:

Розмір заробітної плати склав 0,00825 грн., де

Оклад - 165 крб.

165:30=5,5

5,5 х 5 (кратність) х 2 дні (з 26.04.1986 по 27.04.1986)=55 крб.

55:2=27,5

27,5Ч30 днів = 825 крб.

825:100 000=0,00825 грн.

Розмір пенсії склав 4435,06 грн., де 3424,66 грн. основний розмір пенсії від середнього заробітку;

580,80 грн. - підвищення інваліду армії, прирівняного до інваліда війни групи;

379,60 грн. - додаткова пенсія інваліду війни ІІ групи (ст. 49);

50,00 грн. щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інваліду війни.

Отже, судом встановлено, що Відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії з 01.09.2018 не доведено підстав, якими він керувався при здійсненні вказаного перерахунку та на підставі яких саме актів законодавства проведений перерахунок. Також, звертаючи увагу на неодноразові грубі порушення Відповідача щодо виконання постанови Ірпінського міського суду Київської області від 11.12.2018 у справі №367/7062/15-а, які не являються предметом даної справи, але ставлять під сумнів виконання своїх обов`язків у відповідності до вимог законодавства, суд вбачає обґрунтованість вимог позивача у даній адміністративній справі.

За таких обставин суд погоджується з доводами позивача про те, що у період 01.09.2018р. по 01.07.2019р. його пенсія була обчислені у розмірі, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 , перерахунок пенсії з 01.09.2018р. по 01.07.2019р. у розмірі 11 803,28 грн. та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З наведеного слідує, що повноваження адміністративного суду накладати на суб`єкта владних повноважень зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не його обов`язком, реалізація якого можлива у випадку доведення позивачем або встановлення судом під час розгляду справи, що за відсутності такого контролю рішення суду залишиться не виконаним, чи для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Будь-яких пояснень на обґрунтування необхідності покладення на відповідача додаткового обов`язку під час виконання судового рішення позивач у позовній заяві не зазначив. У свою чергу судом під час розгляду справи обставин, які б вимагали встановлення судового контролю, не встановлено.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про встановлення судового контролю задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати незаконного, безпідставного зменшеного розміру пенсії по інвалідності (І гр.) як особі, яка одержала захворювання при виконанні службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, прирівняної до інваліда війни, ОСОБА_1 , з 01.09.2018р. по 01.07.2019р. (з 11 803,28 грн. до 4 435,06 грн.).

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок та виплату незаконно, безпідставно зменшеного розміру пенсії з 01.09.2018р. по 01.07.2019р. з 11 803,28 грн. до 4 435,06 грн. (а разом за 10 місяців - зменшену на 73 682,20 грн.) та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.