Справа № 160/24830/25
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
за участі секретаря судового засіданняКрасовської А.А.
представника позивача Полубан Є.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВІНТІС ПРОМ 12" про стягнення податкового боргу, -
29.08.2025 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТІС ПРОМ 12», в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 01.10.2025 року о 10:30.
У судовому засіданні, відкритому 01.10.2025 року, оголошувалися перерви на 05.11.2025 року (у зв`язку із витребуванням додаткових доказів), 19.11.2025 року.
19.11.2025 року на адресу суду надійшли витребувані докази від позивача.
У судове засідання 19.11.2025 року, сторони не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.
Ухвалою суду від 19.11.2025 року прийнято уточнюючу позовну заяву.
Ухвалою суду від 19.11.2025 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 17.12.2025 року о 10:30.
У судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не заявився про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходив.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України визначено, що до обов`язків платника податків входить, сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Згідно із п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України).
Судом встановлено, що в інтегрованих картках платника податків відповідача обліковується податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 15 769 293,11 грн.
Так, позивачем були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:
-№ 364320411 від 12.12.2022 року на загальну суму 425 933 грн., термін сплати до 03.02.2023 року .
-№ 364320411 від 12.12.2022 року на загальну суму 4 259 322 грн., термін сплати до 03.02.2023 року.
-№ 386510411 від 22.12.2022 року на загальну суму 299 411,00 грн., термін сплати до 15.02.2023 року.
-№ 386510411 від 22.12.2022 року на загальну суму 29 941,00 грн., термін сплати до 03.02.2023 року.
При цьому докази оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень в судовому порядку відсутні.
Суд зазначає, що грошові зобов`язання визначені вказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідачем сплачені не були.
Згідно з п. 42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Відповідно до п. 42.3 ст.42 Податкового кодексу України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Також, сума податкового боргу виникла за наступними податковими деклараціями:
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган фіскальної служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Доказів оскарження податкової вимоги в судовому порядку чи погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов`язаннями відповідач не надав.
Згідно із п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно п. 87.1 та 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:
а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);
б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;
в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно пп. 97.4.3 п. 97.4 ст. 97 Податкового кодексу України, особою відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.
Відповідно п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України - орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Судом встановлено, що узгоджена сума грошового зобов`язання своєчасно та в повному обсязі відповідачем не була сплачена, а тому сума податкового боргу платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТІС ПРОМ 12» за узгодженими податковими зобов`язаннями становить 15 769 293,11 грн.
Також суд зазначає, що податкові строки давності встановленні ст. 102 ПКУ та за загальним правилом такий строк дорівнює 1095 дням (п. 102.1 ПКУ).
Проте, відповідно до п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ перебіг строків давності, передбачений ст. 102 ПКУ, зупиняється на час дії карантину, який розпочався в Україні 12.03.2020 року та діяв по 30.06.2023 року.
Також, строк позовної давності в період дії правового режиму воєнного стану, введеного в Україні, було зупинено з 24.02.2022 року до 01.08.2023 року на підставі п. 102.9 ст. 102 ПК України.
Отже, суд вважає що податковий орган звернувся із вимогою про стягнення податкового боргу у строки визначення Податковим кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та вважає за необхідне їх задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 29 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Серьогіна