Справа № 440/4196/25
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа №440/4196/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Лазебної А.В.

та представників сторін:

від позивача Машкевич О.С.,

від відповідача Мамчич А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позовних вимог та їх обґрунтування.

Приватне підприємство "Торгова компанія "Молімпекс" (надалі - ПП "ТК "Молімпекс", позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області), у якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 19.10.2023 №6 про донарахування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 167136,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність висновків податкового органу щодо порушення ПП "ТК "Молімпекс" строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. За твердженням позивача, ГУ ДПС у Полтавській області помилково розраховано пеню, а також не враховані форс-мажорні обставини, що призвели до неможливості здійснення розрахунків у визначені законом строки.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /т. 1, а.с. 150-153/. Свою позицію мотивував посиланням на висновки, наведені в акті від 15.09.2023 №9018/16-31-07-06-02/35414234 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "ТК "Молімпекс".

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 07.10.2025 суд відповідно до частини сьомої статті 243 КАС України постановив ухвалу (без оформлення окремого документа) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

У судових засіданнях 21.10.2025, 06.11.2025, 13.11.2025 та 10.12.2025 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а представник відповідача - проти позову заперечувала, наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог.

Обставини справи

ПП "ТК "Молімпекс", ідентифікаційний код 35414234, зареєстроване як юридична особа та взяте на облік в органах державної податкової служби як платник податків, що не оспорюється сторонами.

ГУ ДПС у Полтавській області у період з 04.09.2023 по 08.09.2023 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "ТК "Молімпекс", результати якої оформлені актом від 15.09.2023 №9018/16-31-07-06-02/35414234 /т. 1, а.с. 154-158/.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивач не оспорює.

За висновками акта перевірки відповідач встановив порушення ПП "ТК "Молімпекс" вимог частини другої статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII "Про валюту і валютні операції" щодо несвоєчасного надходження/ненадходження валютної виручки в установлені НБУ граничні строки розрахунків при виконанні зовнішньоекономічних контрактів, укладених з нерезидентом ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща.

Заперечення ПП "ТК "Молімпекс" на акт перевірки відхилені листом ГУ ДПС у Полтавській області від 12.10.2023 /а.с. 164-166/.

На підставі висновків акта перевірки відповідач сформував та надіслав платнику податків податкове повідомлення-рішення від 19.10.2023 №6 про донарахування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 167136,96 грн /т. 1, а.с. 161-162, 158 - зі звороту/.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.

Зокрема, як визначено підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Закон України від 21.06.2018 №2473-VIII "Про валюту і валютні операції" визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Частиною першою статті 3 Закону №2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Частинами п`ятою, шостою цієї статті передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Згідно з частиною дев`ятою статті 11 Закону №2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

За змістом частини десятої статті 11 Закону №2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 Закону №2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частин першої, другої, третьої, п`ятої, восьмої статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У справі, що розглядається, позивач оспорює правомірність податкового повідомлення-рішення про нарахування пені за порушення строку розрахунків за операціями з експорту товарів.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку /частина друга статті 2 КАС України/.

Перевіркою встановлено, що між ПП "ТК "Молімпекс" (продавець) та нерезидентом ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, (покупець) укладено експортний контракт від 27.09.2022 №3 на поставку олії соняшникової /т. 1, а.с. 192, 194-200/.

Документальною позаплановою перевіркою (Акт від 02.08.2023 №7842/16-31-07-06-02/35414234) було перевірено МД, згідно яких нерезиденту ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, було відвантажено товар, на загальну суму 33158,40 євро /1 179 149,18 грн, (МД ЕК10 від 30.09.2022 №6462), на суму 33158,40 євро /1 179 149,18 грн, з граничним терміном надходження валютної виручки 28.03.2023).

Оплата за товар надійшла на валютний рахунок ПП "ТК "Молімпекс", відкритий в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, IBAN НОМЕР_1 , на загальну суму 32928,00 євро / 1305538,30 грн.

За результатами документальної позапланової перевірки (Акт від 02.08.2023 №7842/16-31-07-06-02/35414234) була нарахована пеня у розмірі 76 337,94 грн, правомірність нарахування якої не є предметом цього спору.

Водночас у ході подальшого виконання контракту ПП "ТК "Молімпекс" відвантажило олію соняшникову рафіновану дезодоровану, виморожену марки П, код товару 15121990, на загальну суму 66316,80 євро / 2361574,41 грн згідно МД типу ЕК10:

- №6764 від 11.10.2022 на суму 33158,40 євро/1 175 753,76 грн, з граничним терміном отримання валютної виручки 08.04.2023;

- № 6975 від 20.10.2022 на суму 33158,40 євро/1 185 820,65 грн, з граничним терміном отримання валютної виручки 17.04.2023.

Оплата за товар надійшла на валютний рахунок ПП "ТК "Молімпекс", відкритий в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, IBAN НОМЕР_1 на загальну суму 4988,00 євро / 200918,14 грн, на підставі платіжного доручення від 13.07.2023 на суму 4988,00 євро/200918,14 грн .

У ході перевірки встановлено, що при виконанні експортного контракту від 27.09.2022 №3, укладеного з нерезидентом ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, має місце ненадходження та несвоєчасне надходження валютної виручки за товар, а саме: в сумі 33158,40 євро на 96 днів з 09.04.2023 по 13.07.2023; в сумі 28170,40 євро на 53 дні з 14.07.2023 по 04.09.2023; в сумі 33158,40 євро на 140 днів з 18.04.2023 по 04.09.2023, що є порушенням частини другої статті 13 Закону №2473-VIII.

Сума пені за контрактом від 27.09.2022 №3 становить 1 119 005,86 грн /т. 1, а.с. 233, 234/.

Крім того, перевіркою встановлено, що між ПП "ТК "Молімпекс" (продавець) та нерезидентом ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, (покупець) укладено експортний контракт від 24.10.2022 №4 на поставку олії соняшникової рафінованої дезодорованої, вимороженої, марки П, код товару 15121990 /т. 1, а.с. 181-188/.

На виконання умов експортного контракту від 24.10.2022 №4, ПП "ТК "Молімпекс" відвантажено товар нерезиденту ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, загальною вартістю 34214,40 євро (1234469,24 грн), згідно МД від 26.10.2022 №7124, з граничним терміном надходження валютної виручки 23.04.2023 /т. 1, а.с. 179, 189-191/.

Оплата за товар від нерезидента ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, не надходила.

З урахуванням наведеного, контролюючий орган зазначив, що у ході виконання експортного контракту від 24.10.2022 №4, укладеного з нерезидентом ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, має місце ненадходження валютної виручки за товар в сумі 34214,00 євро на 134 дні з 24.04.2023 по 04.09.2023, що є порушенням частини другої статті 13 Закону №2473-VIII.

Сума пені за контрактом від 24.10.2022 №4 становить 552231,10 грн /т. 1, а.с. 233/.

Позивач у поданій до суду позовній заяві наполягав на помилковому визначенні відповідачем періоду, за який розрахована пеня.

Зокрема, за твердженням позивача, згідно ВМД № UA806070/2022/006462 на загальну суму 33158,40 євро строк доставки до 10.10.2022, граничний строк оплати до 09.04.2023, але оскільки 09.04.2023 є вихідним днем (неділя) граничний строк сплати 10.04.2023. А отже, розрахунок пені повинен починатися з 11.04.2023.

Однак, суд не погоджується з наведеними доводами позивача, оскільки валютне законодавство (Закон №2473-VIII, Постанова №18, Інструкція №7) не містить положень про виключення вихідних чи святкових днів з розрахунку або про перенесення граничного дня розрахунків. Граничний строк у 180 днів є календарним і рахується з дня здійснення платежу (списання коштів з рахунку).

Отже, доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Щодо посилань позивача на здійснення оплати за товар суд встановив, що кошти, які надійшли на рахунок позивача на підставі платіжних документів від 24.02.2023, 16.03.2023, 24.03.2023, 13.04.2023, 21.04.2023, 10.05.2023 та 19.06.2023 стосувались оплати товару за періоди, перевірені ГУ ДПС у Полтавській області в рамках попередньої перевірки, результати якої оформлені актом від 02.08.2023 №7842/16-31-07-06-02/35414234.

Так, у додатку 5 до акта перевірки від 15.09.2023 №9018/16-31-07-06-02/42381538 зазначено, що за ВМД від 30.09.2022 № UA806070/2022/006462 граничний строк надходження валютної виручки 28.03.2023 на рахунок позивача 24.02.2023, 16.03.2023, 24.03.2023, 13.04.2023, 21.04.2023, 10.05.2023 та 19.06.2023 надійшли кошти, що було предметом перевірки, акт від 02.08.2023 №7842/16-31-07-06-02/35414234 /т. 1, а.с. 234/.

Водночас предметом перевірки у цій справі була поставка товарів відповідно до ВМД від 11.10.2022 № UA806070/2022/006764 та від 20.10.2022 № UA806070/2022/006975, а також ВМД від 26.10.2022 № UA806070/2022/007124.

Зокрема, 11.10.2022 позивач на виконання умов контракту від 27.09.2022 №3 відвантажив нерезиденту ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, олію соняшникову 5 л загальною вартістю 33158,40 євро /т. 1, а.с. 171-174/.

20.10.2022 позивач на виконання умов контракту від 27.09.2022 №3 відвантажив нерезиденту ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, олію соняшникову 5 л загальною вартістю 33158,40 євро /т. 1, а.с. 175-178/.

26.10.2025 позивач на виконання умов контракту від 27.09.2022 №3 відвантажив нерезиденту ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, олію соняшникову 5 л загальною вартістю 34214,40 євро /т. 1, а.с. 179, 189-191/.

13.07.2023 на валютний рахунок ПП "ТК "Молімпекс", відкритий в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, НОМЕР_1 надійшли кошти у розмірі 4988,00 євро / 200918,14 грн, як оплата за товар згідно інвойсу від 11.10.2022 /т. 1, а.с. 211/.

Суд зазначає, що вказана оплата врахована ГУ ДПС у Полтавській області під час розрахунку пені /т. 1, а.с. 233, 234/.

Так, пеня за період з 09.04.2023 по 04.09.2023 розрахована таким чином:

- за період з 09.04.2023 по 13.07.2023 на загальну суму вартості відвантажених товарів (33158,40 євро);

- за період з 14.07.2023 по 04.09.2023 на суму у розмірі 28170,40 грн, тобто за вирахуванням оплати у розмірі 4988,00 євро, що надійшла на рахунок позивача 13.07.2025.

Матеріали справи не містять доказів надходження на розрахунковий рахунок позивача коштів в якості оплати за товар, відвантажений ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, згідно контракту від 27.09.2022 №3 на підставі ВМД від 11.10.2022 № UA806070/2022/006764 (на суму 28170,40 євро) та від 20.10.2022 № UA806070/2022/006975 (на суму 33158,40 євро), а також згідно контракту від 24.10.2022 №4 на підставі ВМД від 26.10.2022 № UA806070/2022/007124 (на суму 34214,00 євро).

Позивач у позовній заяві, а також у ході розгляду справи стверджував про наявність форс-мажорних обставин, внаслідок яких нерезидент ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща, не зміг своєчасно розрахуватися з ПП "ТК "Молімпекс".

Так, за твердженням позивача, місцем поставки товару визначено: Брюссель, Бельгія, вул. Rue Lesbroussart, 18 /т. 1, а.с. 180, 192/.

У залучених до матеріалів справи копіях CMR отримувачем товару зазначено MARKET ALBAZI SPRL, Rue Lesbroussart, 18, 1050 BRUXELLES, BELGIUM /Т. 1, А.С. 174, 178, 191/.

Позивач зазначав, що відповідно до п. 9.1. Контракту від 27.09.2022 №3 та контракту від 24.10.2022 №4 передбачені форс-мажорні обставини, які є підставою для звільнення від виконання взятих на себе зобов`язань сторонами. Так, у тому числі підставою для звільнення від виконання зобов`язань є пожежа.

Посилаючись на документ, наданий нерезидентом ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", позивач стверджував, що увесь поставлений товар був знищений внаслідок пожежі, яка сталася за адресою: Брюссель, Бельгія, вул. Rue Lesbroussart, 18 /т. 2, а.с. 1-53, 54-106/.

З урахуванням наведеного, позивач зазначив, що у нерезидента ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ" внаслідок настання дії форс-мажорних обставин (пожежа) відсутня будь-яка фінансова можливість здійснити оплату знищеного товару.

Оцінюючи наведені доводи позивача, суд виходить з такого.

Частиною шостою статті 13 Закону №2473-VIII визначено, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Суд враховує, що наявний в матеріалах справи документ є викликом до суду Бельгії в порядку спрощеного провадження (ст. 584 ЦПК) /т. 2, а.с. 54/.

При цьому в обсязі, наданому суду, відповідний документ не містить жодної інформації про знищення внаслідок пожежі майна нерезидента ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", зокрема й олії соняшникової, поставленої позивачем відповідно до ВМД від 11.10.2022 № UA806070/2022/006764 та від 20.10.2022 № UA806070/2022/006975, а також ВМД від 26.10.2022 № UA806070/2022/007124.

За змістом документів, наданих позивачем, 24.05.2024 в будівлі компанії NV LANSON PLANT V за адресою: 1731, Зеллік, Франс Шахтштраат №29 сталась сильна пожежа, яка знищила всю будівлю /т. 2, а.с. 54, 55/.

Водночас позивач ні у позовній заяві, ані під час розгляду справи у суді не зміг пояснити, яким чином вищеописаний факт пожежі міг призвести до знищення товару (олії соняшникової), місцем поставки якого зазначено: Брюссель, Бельгія, Rue Lesbroussart, 18, а не 1731, Зеллік, Франс Шахтштраат №29.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів виникнення форс-мажорних обставин, як про це зазначено в абзаці другому частини шостою статті 13 Закону №2473-VIIІ.

Ні у ході проведення перевірки, ані під час розгляду справи у суді позивач не надав позовних заяв, поданих до суду з метою стягнення заборгованості, ухвали суду про відкриття провадження у справі та прийняття позовних заяв до розгляду, рішень суду про задоволення позову та стягнення на користь підприємства суми заборгованості з нерезидента ТОВ "АГРОТРЕЙД ІНВЕСТ", Польща щодо контрактів від 24.10.2022 №4 та від 27.09.2022 №3.

Відсутні в матеріалах податкової перевірки та матеріалах судової справи й документи, що можуть підтверджувати наявність обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), а саме: висновки Міністерства економіки України щодо можливості продовження строків розрахунків у зовнішньоекономічних операціях та сертифікат Торгово-промислової палати про настання форс-мажорних обставин.

З урахуванням наведеного, суд визнав спростованими доводи позивача про наявність обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), що вплинули на здійснення розрахунків за поставлений товар.

Щодо посилань позивача на приписи абзацу 11 пункту 52-1, пункту 69.9 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, суд виходить з такого.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

При цьому положеннями Закону №2473-VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно-господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями Податкового кодексу України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення Податкового кодексу України. Закон №2473-VIII та Податковий кодекс України регулюють різні сфери державної політики.

Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону №2473-VIII) відсутні.

Частинами першою третьою статті 3 Закону №2473-VIII передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

З урахуванням наведеного нормативно-правового регулювання суд дійшов висновку, що спірні відносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом України "Про валюту і валютні операції", і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Так, дійсно, відповідно до абзацу одинадцятого пункту 52-1 підрозділу XX "Перехідні положення" ПК України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі №240/25642/22.

При цьому Судова палата у вказаній постанові відступила від висновків, викладених, зокрема у постанові від 15.02.2024 у справі №420/1538/23, на яку посилався позивач у позовній заяві.

Суд зауважує, що зміни до положень Закону України "Про валюту і валютні операції" здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Однак до Закону №2473-VIII не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).

Не внесені такі зміни й у зв`язку з оголошенням з 24.02.2022 на території України воєнного стану.

Навпаки, постановою Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" зменшено граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з 365 до 180 календарних днів.

Отже, пеня, передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), а також у період дії на території України воєнного стану (зокрема, з 24.02.2022 по 01.08.2023) застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу одинадцятого пункту 52-1, пункту 69.9 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач у ході розгляду справи не надав належних та допустимих доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про наявність обставин непереборної сили, вжиття ним заходів з метою стягнення заборгованості за поставлений товар чи помилковість здійсненого контролюючим органом розрахунку пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Водночас факт порушення позивачем строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності встановлений за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ПП "ТК "Молімпекс" та підтверджений у ході розгляду справи у суді.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПП "ТК "Молімпекс".

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір загалом у розмірі 26213,62 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /т. 1, а.с. 216/.

Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог ПП "ТК "Молімпекс", за відсутності в матеріалах справи доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2025 року.

Суддя Олександр КУКОБА