Справа № 673/617/25
Суддя: Дворнін О. С.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/617/25
Провадження № 2-а/673/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2025 р. м.Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

що діє як адміністративний суд

в складі : головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судового засідання Демчишиній Н.Г.

з участю представника позивача адвоката Довгаля П.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся із зазначеним адміністративним позовом до суду, вказавши, що у його справі про адміністративне правопорушення, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , було ухвалено Постанову № 4868 від 17 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення вимог абз. 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 ч. 1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», визначених Постановою КМУ № 1458 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» під час дії особливого періоду та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з якою позивач категорично не погоджується, тому просить суд визнати оскаржувану постанову протиправною та скасувати її.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив суд скасувати оскаржувану постанову.

Представник відповідача в судове засідання не прибув.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказаний адміністративний позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, судом враховується, що згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Судом об`єктивно встановлено, що дійсно Постановою № 4868 від 17 квітня 2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення вимог абз. 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 ч. 1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», визначених Постановою КМУ № 1458 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» під час дії особливого періоду та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 перебував у розшуку та не прибув 20.01.2025 року на 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці № 1747716, направленій Укрпоштою № 698, яку він не отримав, що підтверджується повісткою, трекінгом відправлення, причин неявки не повідомив, про що ніби-то свідчить складений відносно нього 09.04.2025 року протокол про адміністративне правопорушення № 82 за статтею 210-1 ч. 3 КУпАП.

Протокол також містить графу в якій зазначено, що гр. ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Також у протоколі ОСОБА_1 власноручно надано пояснення, що повістку він не отримував, оскільки не проживав за місцем реєстрації.

Вказана вище оспорювана постанова не містить інформації про присутність ОСОБА_1 під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 09.04.2025 року, відсутні підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відомості про отримання мною такої постанови.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було проведено начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 за його відсутності.

Про існування вказаної постанови Позивач дізнався лише 02.06.2025 року з внесених відомостей до бази «Резерв+», яка була йому вручена працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 03.06.2025 року відповідно до поданої ним заяви.

За вказаних обставин, суд визнає поважною причину пропуску Позивачем десятиденного строку, визначеного статтею 289 КУпАП, для оскарження постанови № 4868 від 17.04.2025 року, у зв`язку з чим пропущений строк підлягає поновленню судом.

Так, згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Приписами статті 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

В свою чергу, статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто, закріплює лишезагальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

У відповідності до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутностіцієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскаржувана Позивачем постанова винесена Відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, оскільки постанову було винесено у відсутність Позивача без належного його повідомлення, чим було порушено його право на захист.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

У зв`язку з військовою агресією російської федерації, Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України та триває на момент розгляду справи.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що Позивачеві інкримінується порушення вимог абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.2 ч.1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Так, згідно зазначеної у постанові вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий обліквійськовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

В той же час у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушено вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації, яким передбачено, що громадяни зобов`язані: надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, складений 09.04.2025 року відносно Позивача та в подальшому в ході його розгляду винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 постанова від 17.04.2025р., містять посилання на відмінні нормативно-правові акти, які інкримінуються ОСОБА_1 в порушення.

З таких обставин, обвинувачення, яке інкриміноване Позивачеві згідно постанови від 17.04.2025 року не містить посилання на ті норми законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, порушення яких, на думку ІНФОРМАЦІЯ_4 безпосередньо мали місце.

З наведенного слідує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Зважаючи на вище наведене, відповідачем не перевірено правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення, не дотримано процедури порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим має місце порушення прав Позивача, які закріплені у ст.268 КУпАП, що є достатньою підставою для скасування згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи винесеної відносно нього Постанови від 17.04.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-244 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Поновити строк оскарження постанови № 4868 від 17 квітня 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та про накладення адміністративного стягнення.

Постанову № 4868 від 17 квітня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення вимог абз. 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

п. 2 ч. 1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», визначених Постановою КМУ № 1458 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» під час дії особливого періоду та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, визнати протиправною та скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях події та складу передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП адміністративного правопорушення.

Роз`яснити сторонам провадження, що судом при прийнятті рішення були застосовані положення частини третьої статті 243 КАС України, тому складання рішення у повному обсязі може бути відкладено на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області. У разі застосування судом частини третьої ст. 243 КАС України, а також прийняття постанови (рішення) у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. С. Дворнін