Справа № 260/8539/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2025 року м. Ужгород№ 260/8539/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), яким просить:

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) та скасувати відмову у звільненні ОСОБА_2 .

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) розглянути рапорт про звільнення та звільнити з військової служби ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є чинним військовослужбовцем НОМЕР_3 прикордонного загону в/ч НОМЕР_4 та займає посаду - інспектора прикордонної служби вищої категорії начальник групи мобільних комплексів перешкод відділення перешкод відділу прикордонної служби (тип С) радіоелектронної боротьби . Зазначає, що проходить військову службу за контрактом, а батько позивача, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_5 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зоні бойових дій, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №4464 від 09.08.2025 року.

Відповідно п. 3 ч.12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин. Однією із підстав для звільнення, зазначена у абз. 15, а саме якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Керуючись зазначеною нормою Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також абз. 3 п. 233 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, позивач подав рапорт про звільнення його з військової служби.

Однак, листом від 22.09.2025 року, йому було відмовлено у задоволенні рапорту про звільнення його з військової служби. Зі змісту листа отриманого позивачем слідує, що йому відмовлено у задоволенні рапорту, оскільки необхідно додати документ, який підтверджує факт загибелі його батька безпосередньо під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану (зокрема, це може бути сповіщення про смерть, акт службового розслідування та інше).

Однак позивач зазначає, що у відповідності до лікарського свідоцтва про смерть батько позивача ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а смерть настала внаслідок ушкодження внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій. На момент загибелі військовослужбовець ОСОБА_3 проходив службу у військовій частині НОМЕР_5 , отримав травму та проблеми зі здоров`ям під час захисту Батьківщини, внаслідок якої загинув.

Таким чином, як вважає позивач, зазначені дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України неправомірні та такі, що порушують права позивача, що доводиться наступним.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

30 жовтня 2025 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачем не доведено жодної обставини, яка б підтвердила настання смерті його батька у зв`язку з виконанням бойових завдань або під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони. До матеріалів справи не додано жодного офіційного документа, який би міг підтвердити бойовий характер обставин смерті.

Зокрема:

- відсутній витяг з наказу військової частини про безповоротні втрати або про виключення зі списків частини у зв`язку зі смертю, що пов`язана із захистом Батьківщини;

- не подано сповіщення про загибель військовослужбовця під час виконання бойових завдань;

- немає посвідчення члена сім`ї загиблого військовослужбовця;

- відсутній висновок ЦВЛК або іншої компетентної комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідач наголошує, що у спірних правовідносинах визначальною обставиною є саме безпосередня участь особи, яка загинула, у здійсненні вказаних заходів, в той час, як у наданих позивачем документах відсутня така інформація. Тобто, лише сам факт смерті особи на території бойових дій (під час воєнних дій) без підтвердження обставин такої смерті внаслідок безпосередньої участі особи під час виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, є недостатнім для звільнення військовослужбовця за пп. "г" п. 2 ч. 4, абз. 16 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону №2232-XII.

При цьому, позивач не надав жодного доказу на підтвердження участі його батька та виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України на момент смерті, а тому відповідачем правомірно відмовлено у задоволенні його рапорту про звільнення з військової служби.

Разом з тим, надане лікарське свідоцтво про смерть лише засвідчує факт смерті, спричиненої ішемічним інсультом та набряком головного мозку, а у довідці форми № 0001/о від 01.07.2025 зазначено про кишкову кровотечу. Проте жоден із цих документів не містить відомостей про бойове поранення, травму чи інше ушкодження, яке могло б перебувати у причинно-наслідковому зв`язку із захистом Батьківщини.

У них відсутні будь-які посилання на участь померлого у бойових діях, отримання ним поранення чи виконання службових обов`язків у зоні бойового зіткнення.

Відсутність офіційних документів про безповоротні втрати, сповіщення про загибель, висновку ЦВЛК чи посвідчення члена сім`ї загиблого, а також відсутність у медичних довідках будь-яких даних про травми, пов`язані із виконанням бойових дій, свідчить про відсутність правових підстав для звільнення позивача з військової служби за неведеною підставою. Отже, позовні вимоги є голослівними, не підтвердженими жодними належними доказами і мають бути залишені без задоволення, а дій військової частини визнані законними та обґрунтованими

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд відмовити у задоволенні позову.

03 листопада 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У ній представник позивача вказує, що у відповідності до лікарського свідоцтва про смерть батько позивача ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть настала внаслідок ушкодження внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій. На момент загибелі військовослужбовець ОСОБА_3 проходив службу у військовій частині НОМЕР_5 , отримав травму та проблеми зі здоров`ям під час захисту Батьківщини, внаслідок якої загинув. Враховуючи наведене, вважає, що зазначені дії відповідача неправомірні та такі, що порушують права позивача.

Відповідно до п. 3 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332, ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил. Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що положення Інструкції №332 не поширюються на військовослужбовців, які отримали травму або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій та такі травми або загибель не підлягають обліку, як нещасні випадки. В розумінні положень Інструкції № 332 нещасний випадок настає в разі виникнення обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, унаслідок чого нанесено шкоду його здоров`ю, зокрема, шкоду від сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), а також утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням.

Із зафіксованих обставин загибелі батька позивача встановлено, що його смерть настала саме внаслідок ворожих дій противника під час виконання останнім обов`язків військової служби щодо захисту Батьківщини, що в свою чергу дало позивачу підставу для звернення з рапортом про звільнення його з військової служби з вищевказаних обставин.

Крім того враховуючи факт перебування батька позивача в зоні бойових дій, його виконання обов`язків військової служби щодо захисту Батьківщини тривалий час, що спричинило погіршення його стану здоров`я і як наслідок перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з його загибеллю вважають, що у позивача наявні всі законні підстави для звільнення з військової служби. На противагу цьому дії відповідача, що полягають у відмові у звільненні з військової служби ОСОБА_2 з вказаної обставини є протиправними, незаконними та такими, що порушують права позивача.

12 листопада 2025 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, у якій відповідач вказує, що твердження сторони позивача, викладені у позові та відповіді на відзив є взаємосуперечливими та не підтверджені належними доказами. Зокрема, у лікарському свідоцтві міститься згадка про те, що смерть настала внаслідок «ушкодження внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій».

Однак позивач свідомо ототожнює цю загальну формулу із фактом безпосередньої участі батька у бойових діях, хоча сам у поданих поясненнях визнає, що погіршення стану здоров`я його батька настало внаслідок перебування в зоні бойових дій, а не під час виконання конкретних бойових завдань. Таким чином, навіть із власних слів позивача, вбачається, що смерть настала внаслідок захворювання, спровокованого умовами служби, але не є правим наслідком бойового ураження або дій противника.

Відповідні обставини не можуть бути віднесені до бойових втрат, а тому не створюють правових підстав для застосування статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Крім того, позивачем не надано жодного підтвердження, що випадок смерті був офіційно визнаним бойовим, чи компетентними органами було оформлено акт про обставини загибелі.

Отже, наведені твердження позивача мають виключно припущений характер, є взаємо суперечливими та не підтверджуються жодними належним доказом, у зв`язку з чим не можуть братись судом до уваги як підстави для задоволення позовних вимог

14 листопада 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на заперечення відповідь на відзив. Представник позивача вказує, що у відповідності до лікарського свідоцтва про смерть батько позивача ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть настала внаслідок ушкодження внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій. На момент загибелі військовослужбовець ОСОБА_3 проходив службу у військовій частині НОМЕР_5 , перебуваючи в лавах ЗСУ в зоні бойових дій виконуючи свій конституційний обов`язок по захисту Батьківщини був доставлений до лікарні, не повернувшись з якої, він помер. Можна стверджувати, що така смерть перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з захистом Батьківщини та захисту від дій російського агресора, оскільки батько позивача перебував безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України потрапив до лікарні та в подальшому помер.

З таких підстав вважає, що єдиний син який сумлінно виконує військовий обов`язок по захисту Батьківщини як і його батько, може використати дану підставу як підставу для звільнення з військової служби.

Із зафіксованих обставин загибелі батька позивача встановлено, що його смерть настала саме внаслідок ворожих дій противника під час виконання останнім обов`язків військової служби щодо захисту Батьківщини, оскільки він перебував зоні бойових дій в складі діючої армії, що в свою чергу дало позивачу підставу для звернення з рапортом про звільнення його з військової служби з вищевказаних обставин.

26 листопада 2025 року відповідачем подано додаткові пояснення у справі, у яких останній зазначає, що сторона позивача не надала жодного документу, який би справді підтвердив смерть батька позивача під час виконання бойового завдання, для повного і всебічного розгляду даної справи, та надання суду усіх можливих документів, військова частина НОМЕР_2 06.11.2025 звернулась з листом до командування військової частини НОМЕР_5 з проханням надати інформацію, чи загинув військовослужбовець військової частини НОМЕР_5 майстер сержант ОСОБА_3 під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Обставини встановлені судом.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 батьками позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) являються: батько - ОСОБА_4 ; мати ОСОБА_5 .

Відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_7 ОСОБА_3 приймав участь в ООС в період з 25.07.2018 по 14.01.2019, 16.01.2019 по 03.02.2019, 06.02.2019 по 12.05.2019.

З лікарського свідоцтва про смерть №4464 від 09 серпня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . причина смерті: Ішемічний інсульт у правій півкулі головного мозку.

Відповідно до інформаційної довідки №39/ожк від 03.09.2025 року виданій вдові ОСОБА_5 вбачається, що її чоловік (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) майстер сержант ОСОБА_4 при проходженні військової служби у в/ч НОМЕР_8 Мукачівського гарнізону, дійсно зареєстрований при в/ч НОМЕР_8 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини №311 від 30.10.2025 року вбачається, що майстер-сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_4 , головного сержанта зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок набряку головного мозку, ішемічного інсульту у правій півкулі головного мозку в КНП «ЗОКЛ» ЗОР, відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_8 (по особовому складу) від 30 жовтня 2025 року №322-РС припинено дію контракту та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 09 серпня 2025 року.

25 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_2 з рапортом, у якому позивач просив звільнити його з військової служби на підставі п.3 ч.12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» яким під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин. а саме - якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримувані збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії проти України рід час діє воєнного стану.

До рапорту долучено наступні документи: - засвідчену копію свідоцтва про народження; - засвідчену копію паспорту; - засвідчену копію довідки місця проживання; - засвідчену довідку РНОКПП; - засвідчену копію свідоцтва про смерть батька; - засвідчену копію лікарського свідоцтва про смерть № 4464; - засвідчену копію УБД батька; - засвідчену копію військового квитка батька.

Військова частина НОМЕР_2 супровідним листом за №08/73821-25 від 19.09.2025 року надіслала позивач лист з якого вбачається наступне:

« Для прийняття правового рішення до рапорту необхідно додати документ, який підтверджує факт загибелі Вашого батька безпосередньо під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганський областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану (зокрема, це може бути сповіщення про смерть, акт службового розслідування та інше.

Враховуючи вищенаведене підстави для звільнення Вас з військової служби відсутні.»

Позивач, не погодившись із відмовою військової частини НОМЕР_9 у здійсненні йому виплати одноразової грошової допомоги розміром 1 мільйон гривень, звернувся до суду з цим позовом.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Станом на час розгляду справи, строк дії воєнного стану в Україні не припинений і не скасований.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII).

Згідно із статтею 1 Закону № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, згідно пункту 4 якого встановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 26 Закону № 2232-XII, визначено підстави для звільнення з військової служби.

Так, підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Вимогами абз.16 п. 3) ч. 12 ст. 26 Закону № 2232 встановлено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) :

загинули

або пропали безвісти під час:

безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Отже, викладеною правовою нормою визначено обов`язкову наявність наступних складових:

- наявність у члена сім`ї близьких родичів (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра);

- їх загибель або вони пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, визначено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 травня 2009 р. за № 438/16454 (далі Інструкція).

Відповідно до пп.30) п. 5 Додатку 19 «Перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби» до наведеної Інструкції, документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану:

- документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження тощо), або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці, або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус, або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни;

- копія свідоцтва про смерть особи;

- документи, які підтверджують факт загибелі (смерті) під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану, або копія рішення суду про оголошення особи померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України, або витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин або рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України.

Отже документом, який підтверджує підставу для звільнення з військової служби, у даному випадку, може бути або документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану, або копія рішення суду про оголошення особи померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України, або витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України.

Відповідно до Інструкції з пошуку та транспортування тіл (останків) загиблих, померлих (зниклих безвісти) під час проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, затвердженої спільним наказом Міноборони, МВС, Міністерство охорони здоров`я та СБУ від 10.04.2017 № 208/302/381/204, загиблі це військовослужбовці, державні службовці та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, поліцейські, державні службовці та працівники Національної поліції України, особи рядового, начальницького складу, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, а також особи, які у складі добровольчих формувань захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, що загинули під час ведення бойових дій, виконання службових (бойових) завдань, обов`язків військової служби у районі проведення антитерористичної операції, а також померли від ран, контузій, каліцтва або захворювань під час незаконного утримання.

За змістом п. 2, 3 розділу ХІІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280 (далі «Інструкція»), безповоротні втрати особового складу поділяються на:

- бойові безповоротні втрати, до яких належать особи, які загинули під час виконання бойового завдання, від застосування противником зброї (в тому числі зброї масового ураження), померли унаслідок поранення (травми, контузії, каліцтва), хвороби та з інших причин під час бойової обстановки, перебування в полоні (заручниках), загинули унаслідок подій і нещасних випадків під час виконання бойових завдань;

- інші померлі (загиблі), до яких належать особи, які померли від захворювання та з інших причин, не пов`язаних з участю в бойових діях, покінчили життя самогубством, загинули від необережного поводження зі зброєю, через порушення заходів безпеки, унаслідок позастатутних взаємовідносин, в аваріях, катастрофах та інших випадках, не пов`язаних із виконанням бойових завдань.

Тимчасові втрати особового складу поділяються на:

- бойові тимчасові втрати, до яких належать санітарні втрати, особи, зниклі безвісти за особливих обставин, полонені (заручники) або інтерновані в інших державах;

- інші тимчасові втрати, до яких належать травмовані, хворі, отруєні, зниклі безвісти в умовах, не пов`язаних з бойовою обстановкою, дезертири та військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини або місця проходження служби.

Отже наведені норми права розмежовують безповоротні втрати особового складу на бойові безповоротні втрати та інших померлих (загиблих); тимчасові втрати на бойові тимчасові втрати та інші тимчасові втрати. При цьому, ключовими критеріями у розмежуванні таких категорій втрат особового складу є пов`язаність смерті конкретного військовослужбовця із його участю в бойових діях, із виконанням ним бойових завдань, застосуванням противником щодо нього зброї, санітарні втрати, смерть під час бойової обстановки зниклі безвісти за особливих обставин, полонені (заручники) або інтерновані в інших державах.

Водночас, як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, згідно наданих позивачем документів, його батько брав безпосередню участь в ООС в період з 25.07.2018 по 14.01.2019, 16.01.2019 по 03.02.2019, 06.02.2019 по 12.05.2019, а його смерть відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №4464 від 09 серпня 2025 року настала у м. Запоріжжя внаслідок ішемічного інсульту у правій півкулі головного мозку.

У відповідності п. 21.9 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України , яке затверджене Наказом Міноборони 14.08.2008 № 402 визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, особи, звільненої з військової служби, проводиться штатними ВЛК.

Пунктом 21.25 Положення 402 для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП надаються такі документи (засвідчені копії документів):

довідка про проходження військової служби або копія посвідчення офіцера, генерала (військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу);

довідка за формою, наведеною у Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (за наявності);

медичні документи, які підтверджують початок розвитку, розвиток захворювання або одержання травми (поранення, контузії, каліцтва): медична книжка військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби), медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них, довідки із закладів охорони здоров`я, свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК), витяг із книги обліку хворих в амбулаторії під час первинного звернення по медичну допомогу;

довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення - для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво);

копія Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332 або копія акта розслідування авіаційної події та інциденту в авіації - у разі проведення відповідних розслідувань;

документи, у яких зазначено обставини загибелі (смерті) військовослужбовця (не менш як один з таких документів): витяг з іменного списку безповоротних втрат особового складу, наказ командира (начальника) військової частини, донесення про загибель (смерть), сповіщення (корінець сповіщення) на загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця, постанова про закриття кримінального провадження (за наявності) - надаються у разі загибелі (смерті) військовослужбовця;

лікарське свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби);

свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби).

Штатною ВЛК враховуються: первинна медична картка, службова та медична характеристики, матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, архівні довідки, довідки про причину смерті, висновок судово-медичного експерта.

До вказаних документів особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, за власним бажанням додають інші документи, які підтверджують причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою.

Штатна ВЛК вивчає документи, за потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), та в місячний строк із дня надходження документів приймає рішення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті)), з військовою службою, про що інформує військові частини (органи, підрозділи), ТЦК та СП, осіб, які звернулися до штатної ВЛК.

Таким чином суд погоджується із доводами відповідача про те, що долучені позивачем до рапорту документи належним чином не підтверджують обставин, що є підставою для звільнення з військової служби на підставі положень п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», отже відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що розглянувши рапорт позивача про звільнення та проаналізувавши додані до нього документи, відповідач правомірно, в порядку та в межах визначених чинним законодавством, відмовив позивачу у задоволенні його рапорту, через відсутність підстав для звільнення з військової служби відповідно до абзацу 16 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на викладене у своїй сукупності, суд констатує безпідставність заявлених позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення цього позову.

Оскільки у позовних вимогам відмовлено, то правові підстави для відшкодування позивачу судових витрат у порядку ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова