Справа № 380/20178/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарських санкцій та пені.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю з вимогою стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю заборгованість у сумі 42 751,62 грн, яка складається з адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році у розмірі 39 311,12 грн та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 3 440,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач у 2024 році використовував найману працю, а середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу становила 9 осіб. Згідно з вимогами статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", для підприємств, установ, організацій, у тому числі фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. При чисельності працівників від 8 до 25 осіб норматив становить одне робоче місце.

Позивач вказує, що за даними Пенсійного фонду України, отриманими в автоматизованому режимі, у відповідача середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, становила 0 осіб. Тобто, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 1 робочого місця відповідачем виконано не було. У зв`язку з невиконанням нормативу, позивачем в автоматичному режимі сформовано розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті за 2024 рік, на загальну суму 39 311,12 грн. Цей розрахунок надіслано відповідачу через електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України. Оскільки відповідач самостійно не сплатив суму санкцій у встановлений законом строк (до 15 квітня 2025 року), йому нараховано пеню в сумі 3 440,50 грн.

Також позивач зазначає, що відповідач не подав до центру зайнятості звітність про наявність вакансій (форма № 3-ПН), що свідчить про невжиття заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Ухвалою від 10 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалу про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за його адресою ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим поштовим відправленням.

Конверт з ухвалою повернувся до суду 03.11.2025 з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких пояснень чи заперечень щодо позову до суду не надав.

Згідно з частиною шостою статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності та перебуває на обліку в контролюючих органах.

Згідно з даними з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ФОП ОСОБА_1 за 2024 рік становила 9 осіб.

При цьому середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, у відповідача за 2024 рік склала 0 осіб.

Львівським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю в автоматизованому режимі сформовано Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік. Відповідно до цього розрахунку:

· Фонд оплати праці штатних працівників склав 707 600,13 грн.

· Середня річна заробітна плата штатного працівника розрахована як відношення фонду оплати праці до середньооблікової чисельності працівників і склала 78 622,24 грн (707 600,13 / 9).

· Кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу (для роботодавців з чисельністю від 8 до 25 осіб 1 робоче місце) 1.

· Кількість незайнятих робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 1 (1 норматив 0 фактично працюючих).

· Розмір адміністративно-господарських санкцій: 39 311,12 грн (78 622,24 грн (середня річна з/п) / 2 * 1 (кількість незайнятих місць)). Примітка: для підприємств, де працює від 8 до 15 осіб, розмір санкцій визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати.

Вказаний розрахунок надіслано відповідачу в електронній формі через електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, що підтверджується квитанцією від 04.03.2025.

Сума адміністративно-господарських санкцій у розмірі 39 311,12 грн відповідачем у встановлений законом строк (до 15.04.2025) сплачена не була.

У зв`язку з простроченням сплати санкцій, позивачем нараховано пеню за період з 16.04.2025 по 07.10.2025 (175 днів) у розмірі 3 440,50 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантії для них щодо реалізації прав та свобод нарівні з іншими громадянами визначає Закон України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (далі Закон № 875-XII).

Згідно з частиною першою статті 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону № 875-XII виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Варто зазначити, що Законом України від 18.10.2022 № 2682-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю" було змінено порядок адміністрування виконання нормативу робочих місць. Зокрема, скасовано обов`язок роботодавців подавати до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю. Натомість, запроваджено автоматизований обмін даними між Пенсійним фондом України та Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю.

Так, згідно з частинами 11-13 статті 19 Закону № 875-XII, Пенсійний фонд України надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію з реєстру застрахованих осіб, необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі здійснює визначення підприємств, які не забезпечили виконання нормативу, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій.

Судом на підставі наданих доказів (розрахунку, сформованого в автоматизованому режимі на підставі даних реєстру застрахованих осіб) встановлено, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача у 2024 році становила 9 осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Закону № 875-XII, оскільки чисельність працівників становить від 8 до 25 осіб, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю для відповідача становив 1 робоче місце.

Фактично у відповідача у 2024 році особи з інвалідністю не працювали (середньооблікова чисельність 0). Таким чином, відповідач не виконав встановлений законом норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 1 робочого місця.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції.

Цією ж нормою встановлено диференційований підхід до визначення розміру санкцій:

1. загальне правило: сума визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте такою особою;

2. спеціальне правило: для підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві.

Оскільки у відповідача працювало 9 осіб (що підпадає під діапазон від 8 до 15 осіб), до нього застосовується спеціальне правило розрахунку санкцій у розмірі половини середньої річної заробітної плати.

Згідно з розрахунком, середня річна заробітна плата у відповідача склала 78 622,24 грн. Відповідно, сума адміністративно-господарських санкцій становить: 78 622,24 грн / 2 * 1 (незайняте місце) = 39 311,12 грн.

Розрахунок суми санкцій, проведений позивачем в автоматизованому режимі, судом перевірено та визнано арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам закону.

Згідно з частиною четвертою статті 20 Закону № 875-XII адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач належним чином поінформований про наявність заборгованості. Розрахунок санкцій надісланий йому через електронний кабінет страхувальника на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, що є офіційним способом комунікації між контролюючим органом та платником.

Проте, відповідач самостійно суму санкцій не сплатив у встановлений строк.

Обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатися пошуком осіб з інвалідністю для працевлаштування.

Водночас, підприємство зобов`язане інформувати центр зайнятості про наявність вакантних місць.

Відповідно до листа Львівського обласного центру зайнятості від 16.09.2025 № 06.2-3522/25 (який долучено до матеріалів справи) та додатку до нього (Перелік підприємств, установ, організацій, яким нараховано АГС у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю), відповідач ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не подавав до служби зайнятості звіт за формою № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у 2024 році.

Неподання звітності форми № 3-ПН свідчить про те, що відповідач не вжив усіх залежних від нього заходів для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю та виконання нормативу.

Відсутність таких заходів є підставою для покладення на підприємство відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 806/1368/17.

Суд зазначає, що доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю, є звіт форми № 3-ПН.

Відсутність факту подання такої звітності підтверджує пасивну поведінку відповідача та невиконання ним законодавчо встановленого обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 20 Закону № 875-XII порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені.

Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Порядок нарахування пені та її сплати затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.2007 № 233.

Позивачем нараховано пеню за період прострочення з 16.04.2025 по 07.10.2025 у сумі 3 440,50 грн. Розрахунок пені судом перевірено, він відповідає вимогам законодавства.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї бездіяльності щодо невиплати санкцій.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач допустив порушення вимог Закону № 875-XII, не виконав норматив працевлаштування осіб з інвалідністю, не сплатив самостійно адміністративно-господарські санкції, а також не довів вжиття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю (не подавав звітність про вакансії).

Згідно з ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (79005, м. Львів, пл. Маланюка, 6; ) адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році та пеню в загальній сумі 42751 (сорок дві тисячі сімсот п`ятдесят одна) гривня 62 копійки.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 26.12.2025.

Суддя Коморний О.І.