Справа № 336/9729/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 336/9729/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 08.10.2025 року (суддя Худіна О.О. м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 08.10.2025 року) у адміністративній справі №336/9729/25 за позовом Шевченківського відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року Шевченківський відділ у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому просило продовжити строк затримання та пересування в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2025 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив касувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що він 20.11.2003 року через КПП «Козача лопань» по паспортному документу громадянина російської федерації № НОМЕР_1 від 23.072002 року, виданому ВВС Сузунського району Новосибірської області; у період з 2002 року по 2003 року проходив контракту службу на базі чорноморського флоту російської федерації на території АР Крим. На сьогоднішній день у нього відсутній паспортний документ (втрачений при невідомих обставинах в 2004 році). За порушення строків перебування на території України та у зв`язку з відсутністю у громадянина російської федерації ОСОБА_1 паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, 01.08.2025 року Шевченківським відділом у м. Запоріжжя УДМС у Запорізькій області було прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 . Апелянт зазначив, що він звертався до органів ДМС України щодо отримання громадянства України, але отримав відмову, йому порадили спочатку відмовитися від громадянства російської федерації, однак, він не встиг відмовитися від громадянства російської федерації у зв`язку з карантином короновіруса а потім у зв`язку зі збройною агресією російської федерації були припинені дипломатичні відносини України з російсько федерацією, закрито посольство російської федерації.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував, що відповідно до наданого ОСОБА_1 пояснення, він прибув у м. Запоріжжя з території АР Крим у 2004 році. У період з 2002 по 2003 років ОСОБА_1 проходив контрактну службу на базі чорноморського флоту РФ на території АР Крим. Був документований паспортом громадянина НОМЕР_2 , виданим ВВС Сузунського району Новосибірської області 23.07.2002 року, який втратив при невідомих обставинах. Весь цей час ОСОБА_1 проживав в Україні без документів на право проживання/перебування. Впродовж перебування на території України ОСОБА_1 за межі України не виїздив, до відділів міграційної служби із заявами щодо легалізації свого проживання в Україні не звертався. Діючий паспортний документ відсутній. Дозволений строк перебування ОСОБА_1 на території України закінчився в 2004 році та з цього часу ОСОБА_1 перебуває на території України незаконно. 01.08.2025 року за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, керуючись положеннями ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Шевченківським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області було прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина РФ ОСОБА_1 12.08.2025 року Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області також було прийнято рішення про поміщення ОСОБА_1 до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2025 року у справі №336/7284/25 було ухвалено затримати ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 2 місяці з поміщенням до Чернігівського ПТПІ. Згідно із протоколом №000052 про адміністративне затримання ОСОБА_1 затриманий о 15 год. 20 хв. 12.08.2025 року Шевченківським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області. Відповідно до акту приймання передачі іноземця або особи без громадянства від 13.08.2025 року ОСОБА_1 передано до Чернігівського ПТПІ. З Чернігівського ПТПІ не надходила інформація про вжиття ОСОБА_1 заходів щодо свого документування, особа самостійно не зверталася ні до Міжнародного Комітету Червоного Хреста, ні до консульських установ РФ в інших державах, що можна розцінювати як відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації. 25.08.2025 року від Чернігівського ПТПІ надійшло повідомлення про звернення ОСОБА_1 із заявою про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту на території України. Заява особи направлена для розгляду до Управління ДМС України в Чернігівській області. Станом на 06.10.2025 інформація про результати розгляду заяви відсутня. ОСОБА_1 був поміщений до Чернігівського ПТПІ з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України, але у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звернувся до ДМС із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, Шевченківський відділ у м. Запоріжжя УДМС у Запорізькій області не може забезпечити виконання рішення про примусове видворення з України ОСОБА_1 до остаточного прийняття рішення за заявою. У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що в м. Запоріжжі у нього є цивільна дружина та двоє дітей, син 2013 року народження та донька 2018 року народження. Він неодноразово звертався з приводу оформлення документів, але надати офіційного підтвердження цьому не може; бажає залишитися в Україні, оформити документи на проживання та всиновити дітей; офіційно на території України працевлаштований не був, податки не сплачував. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався п.13 Інструкції №141; Розділом VІ Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, СБУ від 23.04.2012 року № 353/271/150; ст.289 КАС України; ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та прийшов до висновку про те, що відсутність документів, що дають право на перетин кордону, можливість забезпечення примусового видворення з України до остаточного прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту в Україні, унеможливлює застосування до нього інших, крім затримання, заходів, передбачених ч.1 ст.289 КАСУ та свідчить про наявність підстав для продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України терміном на шість місяців.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 прибув у м. Запоріжжя з території АР Крим у 2004 році, де він у 2002 та 2003 роках проходив контрактну службу на базі чорноморського флоту РФ на території АР Крим. ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина НОМЕР_2 , виданим ВВС Сузунського району Новосибірської області 23.07.2002 року, який втратив при невідомих обставинах., тобто з 2004 року ОСОБА_1 проживав в Україні без документів на право проживання/перебування; ОСОБА_1 за межі України не виїздив, до відділів міграційної служби із заявами щодо легалізації свого проживання в Україні не звертався.

Встановлено, що 01.08.2025 року за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, керуючись положеннями ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Шевченківським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області було прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина РФ ОСОБА_1 . Рішення про примусове видворення було вручено ОСОБА_1 01.08.2025 року, рішення не було оскаржене.

Встановлено, що 12.08.2025 року Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області було прийнято рішення про поміщення ОСОБА_1 до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2025 року у справі №336/7284/25 надано дозвіл на затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 2 місяці з поміщенням до Чернігівського ПТПІ. 13.08.2025 року ОСОБА_1 поміщений до Чернігівського ПТПІ згідно протоколу №000052 про адміністративне затримання ОСОБА_1 , останній затриманий о 15 год. 20 хв. 12.08.2025 року Шевченківським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області.

Встановлено, що 25.08.2025 року від Чернігівського ПТПІ надійшло повідомлення про звернення ОСОБА_1 із заявою про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту на території України. Заява особи направлена для розгляду до Управління ДМС України в Чернігівській області.

Встановлено, що 02.12.2025 року до суду апеляційної інстанції від Управління ДМС в Запорізькій області надійшла заява про те, що 27.11.2025 року ОСОБА_1 було фактично видворено за межі України, що підтверджується актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, тобто дія рішення суду першої інстанції вичерпана його виконанням.

Відповідно до ч.3 ст.9, ч.1 ст.26, частин 1, 3, 4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України. Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1)затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2)затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3)взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4)зобов`язання внести заставу.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції. Крім того, суд апеляційної інстанції враховує те, що ОСОБА_1 27.11.2025 року видворений за межі України, що підтверджується актом приймання-передачі іноземця або особи без громадянства.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 243, 289, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 08.10.2025 року у адміністративній справі №336/9729/25 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова