Справа № 480/4689/25
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року Справа № 480/4689/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4689/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 ), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень на підставі п. 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 р. № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень на підставі п. 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 р. № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 квітня 2025 року з метою реалізації прав ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової винагороди, яка передбачена Постановою КМУ №153 від 11 лютого 2025 року, адвокатом Жовтаном Олександром Володимировичем було подано заяву до відповідача з проханням здійснити виплату одноразової грошової винагороди, ОСОБА_1 відповідно до положень Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153 за тривалість проходження служби в бойових умовах та включити, ОСОБА_1 , в наказ про виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень відповідно до Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153.

За результатом розгляду вищевказаної заяви НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України надіслав лист-відповідь №04.2/Ж-296/374 від 24.04.2025 року, яким відмовив ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової винагороди, передбаченої пунктом 4 Постанови № 153 від 11 лютого 2025 року.

Відмову було мотивовано тим, що станом на 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 перебував на строковій службі та в подальшому уклав контракт на проходження військової служби, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» не відповідає умовам для виплати одноразової грошової винагороди.»

ОСОБА_1 вважає, що відмова у задоволенні заяви адвоката Жовтана О.В. від 15 квітня 2025 року є незаконною та необґрунтованою, оскільки Постанова №153 не містить жодних застережень чи обмежень щодо попереднього проходження військовослужбовцем строкової служби. Визначальним критерієм для отримання одноразової грошової винагороди є факт прийняття на військову службу у період ди воєнного стану та у віці до 25 років.

Представник позивача просить суд врахувати, що ОСОБА_1 відповідає цим вимогам, оскільки 20 березня 2022 року, тобто після введення воєнного стану 24 лютого 2022 року, уклав контракт про проходження військової служби.

Відтак, вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 (одного мільйону) гривень, яка передбачена Постановою КМУ від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».

Відповідач відповідь на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Як свідчить з матеріалів справи, позивач, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), був прийнятий на службу за контрактом під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 2102-ІХ.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) на посаді старшого кухара відділення тилового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20 березня 2022 року між молодшим сержантом ОСОБА_1 та начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу на 3 (три) роки з 20 березня 2022 року по 19 березня 2025 року (Наказ від 20 березня 2022 року№18-ОС).

11 лютого 2025 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».

Згідно з пунктом 4 Постанови особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 2102-ІХ, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави- агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень.

17 лютого 2025 року в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Жовтаном О.В. було направлено адвокатський запит до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України з прохання надати документи, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримувань збройної агресії (копію довідки, витягу з бойового розпорядження, витягів з наказів та ін).

У відповідь на запит було отримано лист №08/2574-25-Вих від 19 лютого 2025 року, в якому зазначено, що у запитуваних витягах з журналів бойових розпоряджень, бойових дій міститься інформація, яка є інформацією з обмеженим доступом.

При цьому, разом із зазначеним листом також було надано довідку № 12/80 від 06 грудня 2022 року про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

При цьому, до матеріалів справи представником позивача, на підтвердження своєї позиції, додано довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 12/80 від 06 грудня 2022 року (а.с.20), з якої свідчить, що ОСОБА_1 д і й с н о 06 вересня 2022 року б р а в у ч а с т ь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи в Харківській області, Ізюмського району, населеному пункті Байрак, підставою є витяг з Журналу бойових дій прикордонної комендатури швидкого реагування (від 26.07.2022 року №61 ДСК) ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка від 01.11.2022 року № 8987 військова частина НОМЕР_4 Міністерства оборони України.

На переконання представника позивача, на підставі аналізу положень Постанови №153 та Окремого доручення Міністерства оборони України №999/уд від 20 лютого 2025 року, ОСОБА_1 повністю відповідає усім критеріям, визначеним Постановою №153 та її редакції зі змінами (Постанова КМУ №387 від 01 квітня 2025 року), а саме:

- Позивач є громадянином України, який був прийнятий на військову службу в умовах дії воєнного стану, у віці до 25 років, що підтверджується датою укладення контракту про проходження військової служби 20 березня 2022 року.

- Під час проходження військової служби ОСОБА_1 безпосередньо брав участь у бойових діях, про що зазначено у пункті 4 Постанови №153, а також конкретизовано у підпунктах 2 та 3 пункту 2 Окремого доручення Міністерства оборони України №999/уд від 20 лютого 2025 року.

- Станом на 13.02.2025, тобто на дату набрання чинності Постанови КМУ № 153 від 11.02.2025 ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді сержантського складу Державної прикордонної служби України, б р а в безпосередню у ч а с т ь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить більше, ніж пів року.

При цьому, суд зауважує, що стверджуючи в позовній заяві про те, що ОСОБА_1 , б р а в безпосередню у ч а с т ь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить б і л ь ш е , ніж п і в р о к у, - а ні представником позивача, а ні самим позивачем відповідних доказів стосовно даних обставин до суду не надано, на зазначено чітко визначені дати безпосередньої участі у бойових діях. Тоді як Довідка №12/80 від 06 грудня 2022 року (а.с.20), фактично свідчить лише про те, що ОСОБА_1 лише один день - 06 вересня 2022 року б р а в у ч а с т ь у заходах необхідних для забезпечення оборони України.

- Крім цього, позивач звертає увагу суду на те, що він не притягався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни.

З урахуванням вищезазначеного, 15 квітня 2025 року з метою реалізації прав ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової винагороди, яка передбачена Постановою КМУ №153 від 11 лютого 2025 року адвокатом Жовтаном Олександром Володимировичем було подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням здійснити виплату одноразової грошової винагороди, ОСОБА_1 відповідно до положень Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153 за тривалість проходження служби в бойових умовах та включити, ОСОБА_1 , в наказ про виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень відповідно до Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153.

За результатом розгляду вищевказаної заяви НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України надіслав лист-відповідь №04.2/Ж-296/374 від 24.04.2025 року, яким відмовив ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової винагороди, передбаченої пунктом 4 Постанови № 153 від 11 лютого 2025 року.

Відмову було мотивовано наступним: «станом на 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 перебував на строковій службі та в подальшому уклав контракт на проходження військової служби, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» не відповідає умовам для виплати одноразової грошової винагороди.».

Вважаючи таку відмову відмова у задоволенні заяви адвоката Жовтана О.В. від 15 квітня 2025 року протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон 2232-ХІІ).

Частиною 3 статті 1 Закону 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною 9 статті 1 Закону 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі Постанова № 153) та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі Порядок №153).

Пунктом 3 постанови КМУ №153 установлено, що:

1) учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби;

2) координатором експериментального проекту є Міністерство оборони;

3) фінансування експериментального проекту здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Пунктом 4 постанови КМУ №153 (в редакції постанови КМУ №387 від 01.04.2025, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що:

особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №2102-ІХ, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;

військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);

військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;

військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин, приписи постанови КМУ №153 встановлюють 5 (п`ять) обов`язкових умов, в разі виконання яких військовослужбовцю може бути виплачена одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн. гривень (диспозиція правової норми), а саме:

1. приналежність військовослужбовця на дату виплати до певної категорії: особи рядового, сержантського і старшинського складу рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;

2. вік на дату прийняття або призову на військову службу до набрання чинності Постановою №153 (11 лютого 2025 року): до 25 років;

3. факт прийняття або призову на військову службу під час воєнного стану, тобто після 24 лютого 2022 року, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. №64;

4. фактичне проходження служби на дату звернення за вказаною виплатою;

5. безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних бойових дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11 лютого 2025 року) (абз. 2 п. 4); або безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11 лютого 2025 року) у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) (абз. 4 п. 4).

В подальшому Міністром оборони України видано Доручення №999/уд від 20.02.2025 (далі - Доручення №999/уд), відповідно до якого передбачено виплату одноразової грошової допомоги після укладення контракту на проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу, затвердженого Постановою, у розмірі один мільйон гривень, яка виплачується трьома частинами (далі - Допомога); одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - Винагорода) у розмірі один мільйон гривень. Виплата здійснюється один раз за весь період проходження військової служби та не підлягає поділу на частини.

Дорученням № 999/уд визначено, що право на Винагороду мають виключно особи рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які до набрання чинності Постановою (до 13.02.2025) у віці до 25 років (яким не виповнилося 25 років) були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (далі військовослужбовці) строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на 13.02.2025.

Підтвердження участі військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій здійснюється на підставі щонайменше одного документа з кожної з наступних груп: а) бойовий наказ (бойове розпорядження); б) журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно- вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення; в) рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на 13.02.2025, Винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від одного мільйону гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених).

Військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на 13.02.2025 у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон), винагорода виплачується в повному обсязі.

На час розгляду справи судом першої інстанції до постанови КМУ №153 від 11.02.2025 були внесені зміни постановою КМ У №942 від 30.07.2025, відповідно до яких:

- абзац 2 п. 4 постанови КМУ №153 установлює, що громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №2102-ІХ, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;

- абз. 4 п. 4 постанови КМУ №153 передбачає, що військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.

При цьому пункт 4 постанови КМУ №1053 доповнений новими абзацами, за приписами яких виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу (абз 6 та 7 п. 4).

Суд встановив та матеріалами справи підтверджено і не заперечується сторонами у справі, що позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), був прийнятий на службу за контрактом під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 2102-ІХ.

Зокрема, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) на посаді старшого кухара відділення тилового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20 березня 2022 року між молодшим сержантом ОСОБА_1 та начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу на 3 (три) роки з 20 березня 2022 року по 19 березня 2025 року (Наказ від 20 березня 2022 року№18-ОС).

Таким чином, позивач був прийнятий на військову службу за контрактом під час дії воєнного стану, до досягнення 25-річного віку, та за час проходження військової служби. Відповідач не вказує та не доводить обставини щодо притягнення позивача до кримінальної, адміністративної та дисциплінарної відповідальності.

При цьому, спірним є питання безпосередньої участі позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій в розумінні абз. 2 п. 4 постанови КМУ №153.

В підтвердження відповідної обставини позивач надав до суду копію довідки № №12/80 від 06 грудня 2022 року (а.с.20) в якій чітко зазначено, що дана Довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Як вже зазначалося вище, даною довідкою підтверджується, що позивач , один день - 06 вересня 2022 року , брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Харківській області, Ізюмському районі, н.п.Байрак.

Суд зазначає, що вказане у довідці від 06.12.2022 формулювання є загальним визначенням щодо осіб, які відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» мають право на статус учасника бойових дій. У вказаній довідці зазначено, що вона є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

Разом з тим, п.4 постанови КМУ №153 від 11.02.2025 не використовує поняття «учасник бойових дій», та формулює поняття значно вужче ніж сформульовано у п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави - агресора.

Суд звертає увагу на те, що абзац 2 п. 4 постанови КМУ №153 містить прислівник «зокрема», який вживається у даному випадку для пояснення попередньої думки. Тобто роз`яснює в яких саме районах ведення воєнних (бойових) дій особа має брати безпосередню участь у бойових діях.

Суд зазначає, що позивач не заперечує того факту, що територія н.п.Байрак, Ізюмського району, Харківська область, в період проходження позивачем там військової служби, не відноситься до тимчасово окупованої російською федерацією території України, або до території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, або до території держави-агресора, що є однією з вимог постанови КМУ №153 від 11.02.2025.

Отже, додана представником позивача до позовної заяви довідка від 06 грудня 2022 року (а.с.20) не є беззаперечним підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, строком, що за сукупністю становить не менше ш е с т и місяців станом на дату набрання чинності постановою КМУ від 11.02.2025 №153.

Слід зазначити, що представник позивача, під час розгляд даної справи, просив суд витребувати Довідку про безпосередню участь позивача у бойових діях.

Відповідно, на момент розгляду відповідачем відповідного рапорту позивача який було подано його представником 15 квітня 2025 року з метою реалізації прав ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової винагороди, до заяви не додавались відповідні докази безпосередньої участі позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, строком, що за сукупністю становить не менше ш е с т и місяців станом на дату набрання чинності постановою КМУ від 11.02.2025 №153.

Не надання усіх документів запитуваних адвокатським запитом від 17 лютого 2025 року в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Жовтаном О.В. з прохання надати документи, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримувань збройної агресії, - не є підставою для визнання дій відповідача протиправними, оскільки не надання повної відповіді та документів на адвокатський запит не є предметом спору в цій справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмова НОМЕР_2 прикордонноого загону Державної прикордонної служби України, яка викладена в листі-відповіді №04.2/Ж-296/374 від 24.04.2025 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової винагороди, є правомірною.

За наведених фактичних обставин та правового врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для задоволення позову відсутні. В задоволенні позову відмовити повністю

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він не позбавлений права повторно звернутися до військової частини із рапортом щодо виплати грошової винагороди, передбаченої Постановою №153, з наданням належного документального підтвердження його безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою №153.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець