Справа № 560/5721/25
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5721/25
РІШЕННЯ

іменем України

29 грудня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у безпідставній невидачі ОСОБА_1 наказу (розпорядження, повістки) про його призов на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану, а також довідки, чи постанови військово-лікарської комісії від 11 березня 2025 року, що позбавляє позивача права на захист щодо незаконного позбавлення волі;

- зобов`язати відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надати позивачу ОСОБА_1 належним чином завірені копії наказу (розпорядження, повістки) про його призов на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану, а також довідку (постанову) військово-лікарської комісії від 11.03.2025 року про його придатність до військової служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що всупереч вимог законодавства відповідач не розглянув адвокатський запит №194 від 13.03.2025, поданий в інтересах позивача, а також, звернення ТОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ», яке є роботодавцем позивача.

Відповідач правом подати відзив не скористався, а тому, відповідно до вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.04.2025 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з відомостями військово-облікового документу постановою ВЛК від 11.03.2025 позивач визнаний придатним.

Відповідач 14.03.2025 отримав адвокатський запит від 13.03.2025 №194 з проханням надати завірену копію довідки / рішення військово-лікарської комісії (ВЛК) прийняте 11.03.2025 року за результатами огляду ОСОБА_1 . У додатках запиту зазначені завірені копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги Юшко О.В. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001896 від 08.07.2022. Проте, відповідь не надано.

ТОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» направило відповідачу запит від 14.03.2025 №1403/1 з проханням надати інформацію та завірену копію документу про мобілізацію ОСОБА_1 для оформлення товариством увільнення від роботи.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Закон України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Статтею 1 Закону №5076-VI надані наступні визначення:

адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;

адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту;

клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність;

договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України "Про лобіювання";

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 7 частини 1 статті 20 Закону №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема:

звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);

представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами;

ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом;

складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку;

збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Гарантії адвокатської діяльності визначені статтею 23 Закону №5076-VI і до таких гарантій пунктом 1 частини 1 цієї статті віднесена заборона будь-яких втручань і перешкод здійсненню адвокатської діяльності.

Статтею 24 Закону №5076-VI визначено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Отже, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію.

Повертаючись до обставин справи, суд зазначає, що 14.03.2025 відповідач отримав адвокатський запит від 13.03.2025 №194, про що свідчить відмітка про отримання на примірнику адвокатського запиту, в якому адвокат Урода Олександр Вячеславович просив надати завірену копію довідки / рішення військово-лікарської комісії (ВЛК) прийняте 11.03.2025 року за результатами огляду ОСОБА_1 , в порядку статті 24 Закону №5076-VI. До адвокатського запиту було долучено копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги Юшко О.В. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Таким чином, адвокатський запит від 13.03.2025 №194 відповідав вимогам статті 24 Закону №5076-VI та мав бути розглянутий відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у встановленому законом порядку і не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту відповідач зобов`язаний був надати адвокату відповідь.

Позивач стверджує, що відповідь на адвокатський запит не надана.

Суд враховує, що відповідач не надав відзиву і не подав доказів надання відповіді на адвокатський запит від 13.03.2025 №194.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою бездіяльність - пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в конкретних умовах, і яка характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду адвокатського запиту від 13.03.2025 №194, поданого в інтересах ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про звернення позивача щодо видачі наказу (розпорядження, повістки) про його призов на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану. Також, відсутні відомості про їх існування.

Наданий запит ТОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» від 14.03.2025 №1403/1 з проханням надати інформацію та завірену копію документу про мобілізацію ОСОБА_1 для оформлення товариством увільнення від роботи, суд оцінює критично, оскільки він поданий не в інтересах позивача, а з метою дотримання прав ТОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» та виконання ним своїх обов`язків, як роботодавця.

При прийнятті цього рішення суд виходить виключно із існуючої доказової бази, наявної у справі, яка стосується стверджуваної бездіяльності відповідача.

Враховуючи викладене, належним способом захисту прав та інтересів позивача є зобов`язання відповідача розглянути адвокатський запит від 13.03.2025 №194, поданий в інтересах ОСОБА_1 .

Щодо клопотання про встановлення судового контролю, то суд зазначає та враховує таке.

Відповідно до частини 5 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.

Положення статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин, відсутня необхідність застосування положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судового збору. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду адвокатського запиту від 13.03.2025 №194, поданого в інтересах ОСОБА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути адвокатський запит від 13.03.2025 №194, поданий в інтересах ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк