Справа № 751/6192/25
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/6192/25
Провадження №2-а/751/149/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

за участі секретаря Решетник В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Хоменко Єлизавети Петрівни, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5152358 від 06.07.2025,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕНА № 5152358 від 06 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 за правопорушення ч.1 ст. 126 КУпАП та закриття справи.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.07.2025 близько 07 год 45 хв на автомобільному мості через річку Десна, по трасі Чернігів-Київ, за рухом в бік м.Києва, до позивача був застосований превентивний захід: зупинка транспортного засобу, за допомогою проблискового маячка червоного кольору, капралом поліції Кухтієм Павлом.

Після зупинки транспортного засобу Skoda octavia, яким керував позивач, до нього підійшла сержант поліції Хоменко Єлизавета та на вимогу позивача повідомити про причину вказаної зупинки транспортного засобу, відповіла, що позивач з`їхав з місця зупинки, що не передбачено статтею 35 Закону України № 580-VІІІ «Про національну поліцію».

На неодноразові вимоги позивача пред`явити службове посвідчення без зайвих предметів, щоб надати можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, Хоменко відмовила, посилаючись на те, що позивач, фіксуючи вказане посвідчення , може його використати в злочинних цілях, чим порушила частину третю статті 18 Закону № 580-VІІІ.

Щоб уникнути конфліктної ситуації, позивач дістав зі свого гаманця посвідчення водія та пред`явив його Хоменці, однак остання почала вимагати його фіксацію на бодікамеру, проте вказаний обов`язок не передбачений жодною нормою права.

В подальшому Хоменко повідомила, що приступає до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 126 КУпАП.

Позивачем неодноразово заявлялося клопотання про ознайомлення з доказами, які є в матеріалах справи та підтверджують або спростовують зазначені обставини, проте порушуючи права позивача, визначені ст. 268 КУпАП інспектор не пред`явила жодного доказу та повідомила, що вже винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 425 грн, яку чомусь заповнював на пристрої та роздруковував Кухтій, при цьому зазначивши, що: докази вони є зараз, що позивач не показав посвідчення водія.

На клопотання позивача надати пояснення у справі, Хоменко сказала, що вони до постанови не додаються, чим вчергове порушила право позивача на захист, визначене статтею 268 КУпАП, натомість висловила свою думку, що навіть після закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття рішення у вигляді постанови, позивач може подати свої пояснення, проте вони не вплинуть на прийняте рішення.

Також Хоменко проігнорувала клопотання позивача про необхідність надання професійної правничої допомоги, що є порушенням Конституції України та матеріальних норм права, а обставини, зазначені в ній не відповідають дійсності.

Зазначає, що інспектором належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту наявності підстав зупинки транспортного засобу відповідно до статті 35 Закону № 580-VІІІ, що повинно передувати вимозі поліцейського пред`явити посвідчення водія, тобто, якщо зупинка транспортного засобу була безпідставною, то всі подальші застосовані превентивні заходи та вимоги поліцейського є такими що не підлягають виконанню.

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 17.07.2025 прийняв справу до свого провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.08.2025 від представника Департаменту патрульної поліції України надійшов відзив на позовну заяву в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначають, що 06.07.2025 о 07 год 44 хв в м. Чернігові, Шосе Київське, 3 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Оctavia, номерний знак НОМЕР_1 не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1 а) ПДР.

Зазначають, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п.2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

На вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, оскільки жодною нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання згаданих обов`язків, в тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу.

За загальним правилом водій має спочатку виконати відповідні вимоги, а потім не позбавлений права оскаржити дії працівника поліції.

Зазначають, що порушення в частині не пред`явлення відповідних документів є окремим порушенням і не залежить від порушення, яке стало підставою для зупинки автомобіля.

З наданого відеозапису вбачається, що поліцейськими було зупинено транспортний засіб Skoda Оctavia, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 35 Закону та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції в умовах дії воєнного стану.

Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 у відповідності до положень ч. 3 ст. 35 Закону, останньому повідомлено про причину зупинки та пред`явлено законну вимогу надати для перевірки документи відповідно до пункту 2.4 ПДР, що позивачем було проігноровано.

Можливості ознайомитись з посвідченням водія у поліцейських не було, водія було повідомлено, що за непред`явлення документів передбачена адміністративна відповідальність, однак ОСОБА_1 не реагував на всі зауваження та вимоги поліцейського.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не пред`явив для перевірки документи зазначені в п.2.1 ПДР, винесення відносно позивача оскаржуваної постанови було правомірним та жодним чином не суперечить нормам чинного законодавства.

Вказують, що поліцейською була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, позивачу було повідомлено про причину зупинки та суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський оголосив про початок розгляду справи, ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав.

Отже, поліцейський взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП Хоменко Є.П. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності Манойлика Д.В. та винесення постанови серії ЕНА № 5152358 від 06.07.2025 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Суд, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх, установив наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 06.07.2025 поліцейським взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП Хоменко Є.П. винесено постанову серії ЕНА № 5152358, відповідно до якої 06.07.2025 о 07 год 44 хв (м.Чернігів, вулиці Київське шосе, 3), водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Оctavia, номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.2.1 а) ПДР.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст.245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що 06.07.2025 о 07 год 44 хв (м.Чернігів, вулиці Київське шосе, 3), водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Оctavia, номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.2.1 а) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.2.4а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені і в ст.16 Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII «Про дорожній рух», згідно якої водій зобов`язаний мати, зокрема при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що законодавством визначено перелік випадків, коли працівник поліції має право вимагати, а водій зобов`язаний надати, зокрема посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність документів, зазначених в п.2.1 ПДР кореспондується із обов`язком водія механічного транспортного засобу мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Так, позивач наголошує, що працівник поліції не мав визначених ст.35 Закону України «Про національну поліцію» підстав для зупинки його транспортного засобу.

Як вбачається з відзиву відповідача транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено у відповідності до положень п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», про що було повідомлено водія.

Переглядаючи вказані відеозаписи, встановлено, що відеофіксація порушення була здійснена за допомогою нагрудної боді-камери поліцейського.

Так, дослідивши відеозаписи нагрудної боді-камери поліцейського, судом встановлено, що на відеозапису зафіксовано, що транспортний засіб Skoda Оctavia, водієм якого є ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції на вул. Київське шосе та запропоновано надати документи, передбачені п.2.1 ПДР. Водій ОСОБА_1 попросив повідомити причину зупинки транспортного засобу, на що інспектор зазначив, що причиною зупинки є п.3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію».

Протягом деякого часу водій ігнорував вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В подальшом, ігноруючи вимогу поіцейського пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР, водій ОСОБА_1 взагалі поїхав, внаслідок чого працівниками поліції на службовому автомобілі довелося їхати за ним і за допомогою спецсигналів зупинити транспортний засіб. Після зупинки працівник поліції повідомила ОСОБА_1 про причини зупинки та пред`явлено законну вимогу надати для перевірки документи відповідно до п.2.4 ПДР, що позивачем зроблено не було.

Суд зауважує, що на виконання п.1 ст.4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 № 181-р затверджено План запровадження та забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану в Україні (далі - План).

Згідно п.п.1,11 Плану на органи МВС України та Національної поліції, зокрема, покладено обов`язок щодо: організації посиленої охорони та оборони важливих об`єктів національної економіки та об`єктів, що забезпечують життєдіяльність населення; проведення перевірки документів в осіб, а в разі потреби огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 розділу І Інструкції №1560 встановлено, що ця Інструкція, розроблена відповідно до вимог Законів України «Про Національну поліцію», «;Про правовий режим надзвичайного стану», «;Про правовий режим воєнного стану», Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №877, Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878,Указу Президента України від 21.07.1994 №396 «Про невідкладні заходи щодо посилення боротьби зі злочинністю», визначає організаційно-правові основи та порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності, організацію управління та особливості діяльності поліції в умовах його введення.

Пунктами 2, 5 розділу І Інструкції №1560 визначено, що посилений варіант службової діяльності - комплекс організаційно-правових, превентивних, профілактичних, оперативних та інших заходів, пов`язаних з особливим режимом виконання службових завдань і залученням значної кількості поліцейських з метою швидкої стабілізації оперативної обстановки, якщо наявними силами і засобами, що безпосередньо залучені до забезпечення публічної безпеки і порядку у повсякденному режимі несення служби, їх виконати неможливо.

Правовою основою діяльності поліцейських в умовах посиленого варіанта є Конституція України, закони України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, нормативно-правові акти МВС та ця Інструкція.

Згідно п.1 розділу ІІ Інструкції №1560 посилений варіант може бути введений на території держави або в окремих її регіонах чи населених пунктах до введення в установленому порядку надзвичайного та/або воєнного стану за наявності реальної загрози безпеці або життю громадян, усунення якої є одним із основних завдань НПУ.

Наказом Голови Національної поліції України від 09.08.2022 №568 наказано керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції України, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України організувати до завершення (скасування) на території України воєнного стану службову діяльність поліцейських та державних службовців підпорядкованих органів у посиленому варіанті згідно з правовими засадами діяльності Національної поліції України в умовах воєнного стану та скасувати святкові дні.

Отже в умовах воєнного стану в Україні вибіркова перевірка документів в осіб є, на переконання суду, виправданим заходом.

Таким чином, зупиняючи транспортний засіб позивача та здійснюючи перевірку документів, як превентивний захід в умовах дії воєнного стану, уповноважена особа Національної поліції діяла в межах повноважень та у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію та положень чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування превентивних заходів поліцейськими викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 760/20247/16-а.

Позиція позивача, що він мав право не пред`являти на вимогу працівника поліції для перевірки передбачені в п.2.1 ПДР документи, доки той не доведе законність зупинки його транспортного засобу не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Відтак, пояснення та процесуальна поведінка ОСОБА_1 , що відображена на відеозаписі, наданому представником відповідача, де водій відмовився пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, в силу положень ст.251 КУпАП є належними й допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення, яким відповідачем згідно зі ст.252 КУпАП була надана правова оцінка й винесена законна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду №127/19283/17 від 25.09.2019.

Позивач при оскарженні постанови посилається на порушення порядку розгляду справи, зокрема на не надання можливості отримати правову допомогу відмові в дослідженні наявних доказів. З приводу цього суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру, тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося, а оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч.4 ст.258 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в п.32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч.1 ст.126 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Матеріали справи не підтверджують, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП інспектором поліції вчинялися будь-які дії, які б могли трактуватися судом як перешкоди у реалізації позивачем права на отримання позивачем правової допомоги.

Згідно чинного законодавства, до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності.

Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Поліцейський, згідно із законодавством, лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно така особа вирішує, чи скористається він своїми правами та в який спосіб.

За таких обставин суд приходить до переконання, що поліцейський надав можливість позивачу реалізувати його право на отримання правової допомоги.

Додатково суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OHalloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Хоменко Єлизавети Петрівни, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5152358 від 06.07.2025 відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

відповідач: поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Хоменко Єлизавета Петрівна (адреса: 14000, м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66)

відповідач: Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, )

Суддя Ю.К. Овсієнко