Справа № 440/7061/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/7061/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Кремавтотранс" до Державної служби України з безпеки на транспорті , Відділу державного нагляду у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне підприємство "Кремавтотранс" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №078428 від 16.04.2025 відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

В обґрунтування позовних вимог Приватне підприємство «Кремавтотранс» (далі ПП «Кремавтотранс», позивач) вказав про помилковість висновків відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі- відповідач) про порушення позивачем вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», щодо не забезпечення безпеки дорожнього руху за перевищення встановлених законодавством вагових норм на 52,2% , а саме 36,53 т, в порушення пункту 22.5 Постанови КМУ №1306 від 10.10.2001.

Так, відповідно до даних товарно-транспортної накладної (далі ТТН) №ММ/МАР від 23.01.2025, дані якої використані відповідачем для встановлення загальної маси транспортного засобу автомобільним перевізником є ТОВ «ТК «Лінко» (), а не ПП «Кремавтотранс», про що вказано інспектором в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.01.2025.

Також позивач вказав про порушення відповідачем двомісячного строку, передбаченого пунктом 25 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567) розгляду справи про порушення ПП «Кремавтотранс» законодавства про автомобільний транспорт.

ПП «Кремавтотранс» вказав також про протиправне визначення відповідачем маси транспортного засобу без проведення зважування із використанням сертифікованого і повіреного станом на дату його застосування облаштованого відповідно до вимог закону стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю на підставі виключно даних ТТН №ММ/МАР від 23.01.2025.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 позовна заява прийнята до провадження, відкрите провадження в адміністративний справі, залучено до участі у справі в якості другого відповідача відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідач 11.06.2025 до справи надав відзив, де проти задоволення позовних вимог заперечував. Відповідач вказав про проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) на а/д С041206 «Іванівка-Радісне» місцевого значення Дніпропетровська області під час якої перевірений транспортний засіб марки DAF сідловий тягач номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 з напівпричепом марки WIELTON номерний знак НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_5 , ТСЦ5348 від 28.04.2022 і досліджено надану водієм товарно-транспортну накладну №ММ/МАР-61 від 23.01.2025.

За дослідження вказаної ТТН встановлено перевищення вагових параметрів транспортного засобу: зазначена в ТТН маса вантажу (22 т); маса транспортного засобу (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу без навантаження) - 7430 кг; маса напівпричепу (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу без навантаження) - 7100 кг. Загальна маса транспортного засобу із навантаженням в результаті підрахунку склала 36530 кг, що перевищує нормативно визначені 24 т на 52,2 %.

Відповідачем, в порядку, визначеному законодавством України, розглянута справа про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №078428 від 16.04.2025.

ПП «Кремавтотранс», 13.06.2025, до справи надана відповідь на відзив, де позивач вказав про протиправне визначення відповідачем маси транспортного засобу без проведення зважування із використанням сертифікованого і повіреного станом на дату його застосування облаштованого відповідно до вимог закону стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю на підставі виключно даних ТТН №ММ/МАР від 23.01.2025. Та наголосив, що саме вказана ТТН містила інформацію про перевізника вантажу 23.01.2025 ТОВ «ТК «Лінко» та була надана водієм ОСОБА_1 до перевірки.

Розпорядженням керівника апарату Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 №377, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 , відповідно до підпункту 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначений повторний автоматизований розподіл судової справи №440/7061/25, за результатами якого суддею з розгляду цієї справи визначено суддю Алєксєєву Н.Ю., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025.

Ухвалою від 03.11.2025 адміністративну справу за позовом ПП «Кремавтотранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови прийнята до провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

Відповідач вказав про проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) на а/д С041206 «Іванівка-Радісне» місцевого значення Дніпропетровська області під час якої перевірений транспортний засіб марки DAF сідловий тягач номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 з напівпричепом марки WIELTON номерний знак НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_5 , ТСЦ5348 від 28.04.2022 і досліджено надану водієм товарно-транспортну накладну №ММ/МАР-61 від 23.01.2025.

За дослідження вказаної ТТН встановлено перевищення вагових параметрів транспортного засобу: зазначена в ТТН маса вантажу (22 т); маса транспортного засобу (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу без навантаження) - 7430 кг; маса напівпричепу (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу без навантаження) - 7100 кг. Загальна маса транспортного засобу із навантаженням в результаті підрахунку склала 36530 кг, що перевищує нормативно визначені 24 т на 52,2 %.

Відповідачем розглянута справа про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №078428 від 16.04.2025.

ПП «Кремавтотранс» не погодилось із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №078428 від 16.04.2025, позивач звернувся до суду із позовом про визнання її протиправною та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, встановлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 /надалі - Порядок №1567/.

Згідно з приписами пунктів 3-5 Порядку №1567 рейдові перевірки на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення і направлення на рейдову перевірку.

Рейдова перевірка проводиться на підставі направлення на рейдову перевірку (у паперовій або електронній формі (за наявності технічної можливості) із зазначенням посадових осіб за формою згідно з додатком 1 (далі - направлення), що складається та підписується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу.

Направлення складається з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від дати попередньої перевірки, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, необхідності забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, перевірки дотримання умов перевезень та інших обставин.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За пунктом 13 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою, яка провела перевірку, складається акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 2 (далі - акт проведення перевірки).

Згідно із пунктами 16,17 Порядку №1567 матеріали, складені за результатами рейдової перевірки, формуються у справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - справа про порушення) та розглядаються керівником або заступником керівника територіального органу Укртрансбезпеки в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою автомобільного перевізника або його уповноваженої особи) протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи.

Про час і місце розгляду справи про порушення автомобільному перевізнику або його уповноваженій особі повідомляється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня розгляду особисто під підпис чи шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або на адресу електронної пошти (за наявності) з урахуванням вимог Закону України Про адміністративну процедуру.

У разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі.

Відповідно до пункту 19 Порядку №1567 за результатами розгляду справи про порушення керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник за наявності порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за формою згідно з додатком 5.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій транспортного засобу при перевезенні вантажу у внутрішньому сполученні зобов`язаний, серед іншого, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Таким чином, положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а на водія пред`явлення для перевірки відповідних документів.

Абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено відповідальність автомобільних перевізників за перевезення пасажирів та вантажів за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 16.04.2025 №703 затверджений Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Перелік №703).

Пунктом 8 розділу ІІ Переліку №703 передбачено, що одним із питань для перевірки під час здійснення перевезення вантажів у внутрішньому сполученні є дотримання вимог габаритних та/або вагових обмежень.

Відповідно до положень Закону України «Про автомобільний транспорт» габаритно-ваговий контроль контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з положеннями статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (далі Правила №30) встановлено єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до пункту 3 зазначених Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (в редакції, чинній на момент проведення перевірки), рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси: за типом транспортного засобу до максимального значення для автомобільних доріг, зокрема, місцевого значення, тон 24.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про дорожній рух» автомобільні дороги, вулиці поділяються на: загального користування, відомчі та приватні.

Автомобільні (позаміські) дороги загального користування поділяються на дороги державного та місцевого значення.

Статтею 8 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено принципи класифікації автомобільних доріг в Україні за їх значенням у дорожній мережі, що визначає пріоритети у їх підтриманні і розбудові. Згідно з державною класифікацією автомобільні дороги загального користування поділяються на міжнародні (М-##), національні (Н-##), регіональні (Р-##), територіальні (Т-##-##), обласні (О-######) дороги місцевого значення та районні (C-######).

Отже, дорога, що визначена за класифікатором (О-######) є дорогою місцевого значення по якій відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху можуть рухатися транспортні засоби, загальна вага яких не перевищує 24 тони.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах, визначається Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі Порядок №879).

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (пункт 15 Порядку №879).

Відповідно до пункту 16 зазначеного Порядку габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку №879).

В свою чергу, документальний габаритно-ваговий контроль відповідно до підпункту 51 пункту 2 Порядку №879 являє собою визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

Статтею 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» , що водій транспортного засобу зобов`язаний, серед іншого, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

В свою чергу, відповідно до положень статті 1, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», розділу 1, 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі Правила №363), товарно-транспортна накладна визначається як єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Товарно-транспортна накладна є основним документом на перевезення вантажів та засвідчує факт перевезення вантажу. Зокрема, за змістом зазначених вище нормативно-правових актів обов`язковими відомостями для зазначення в товарно-транспортній накладній є найменування та кількість вантажу та відомості про транспортний засіб, його загальну вагу, у тому числі з вантажем, та масу брутто.

В ході розгляду справи судом встановлено про проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) на а/д С041206 «Іванівка-Радісне» місцевого значення Дніпропетровська області під час якої перевірений транспортний засіб марки DAF сідловий тягач номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 з напівпричепом марки WIELTON номерний знак НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_5 , ТСЦ5348 від 28.04.2022 і досліджено надану водієм товарно-транспортну накладну №ММ/МАР-61 від 23.01.2025.

За дослідження вказаної ТТН встановлено перевищення вагових параметрів транспортного засобу: зазначена в ТТН маса вантажу (22 т); маса транспортного засобу (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу без навантаження) - 7430 кг; маса напівпричепу (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу без навантаження) - 7100 кг. Загальна маса транспортного засобу із навантаженням в результаті підрахунку склала 36530 кг, що перевищує нормативно визначені 24 т на 52,2 %.

Вказане стало підставою для призначення та розгляду справи про порушення ПП «Кремавтотранс» вимог законодавства про автомобільний транспорт та, як наслідок, прийняття оскаржуваної постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 51000,00 грн.

Суд, дослідивши ТТН №ММ/МАР-61 від 23.01.2025, яка є джерелом інформації для відповідача в частині визначення маси транспортного засобу, встановив про визначення автомобільного перевізника іншого, ніж позивач, а саме ТОВ «ТК «ЛІНКО».

Тобто, ПП «Кремавтотранс» у спірних правовідносинах не виступав перевізником. Водієм ОСОБА_1 документ, що вказував перевізника, який здійснював перевезення за ТТН №ММ/МАР-61 від 23.01.2025, наданий відповідачеві. Останній, відповідно, мав встановити належного перевізника.

В ході розгляду справи відповідач вказував про отримання від ТОВ «ТК «Лінко» інформації, що товариство є експедитором і не є перевізником, у зв`язку із чим відповідач розглянув справу про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт стосовно ПП «Кремавтотранс».

Письмових доказів вказаного до справи не надано.

Натомість в матеріалах справи наявна інформація про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт стосовно ТОВ «ТК «Лінко». Про результати про результати розгляду даної справи відповідач документів на надав.

Крім того, до справи надана копія договору №22/01 від 22.01.2025 оренди транспортних засобів марки DAF сідловий тягач номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 з напівпричепом марки WIELTON номерний знак НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , за яким ПП «Кремавтотранс» передав, а ТОВ «ТК «Лінко» прийняло вказані транспортні засоби в користування (акт приймання передачі від 22.01.2025 до договору оренди №22/01 від 22.01.2025).

Саме вказаними транспортними засобами здійснювались вантажні перевезення за ТТН №ММ/МАР-61 від 23.01.2025 для автомобільного перевізника ТОВ «ТК «Лінко».

Протилежного відповідачем не доведено.

За вказаного, суд доходить висновку про безпідставне покладення відповідальності за порушення вагових параметрів на ПП «Кремавтотранс».

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даній справі відповідач не надав суду належних і допустимих доказів правомірності прийняття постанови про застосування до ПП «Кремавтотранс» адміністративно-господарського штрафу №078428 від 16.04.2025, не довів її законності та обґрунтованості.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 2422,40 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Кремавтотранс" (вул. Першотравнева, 3 кв. 4, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ), Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Воскресенська, 24, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №078428 від 16 квітня 2025 року.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Кремавтотранс" за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва