Справа № 295/9644/25
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9644/25
УХВАЛА

Іменем України

29.12.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №94/67 від 02.03.2025, провадження у справі закрити.

Відповідачем на адресу Богунського районного суду міста Житомира скероване клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском ОСОБА_1 процесуального строку звернення до адміністративного суду.

Пред`явлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки виявлено недоліки, які перешкоджають розгляду справи по суті.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, що передбачено ч. 1 ст. 122 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску, що передбачено ч. 6 ст. 161 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана постанова винесена 02.03.2025 року, натомість із адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач звернувся до суду 15.07.2025 року, тобто із пропуском встановленого строку.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року у справі №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення та поновлення.

Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин: вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інше подібне за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 9901/14/21).

Таким чином, пропуск процесуального строку може визнаватися поважними за умов наведення причин, які:

- унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

- виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка звернулась з адміністративним позовом;

- пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду;

- підтверджені належними і допустимими доказами.

Згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Представник позивача адвокат Кравчук А.В. у позові заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду. Клопотання обґрунтоване тим, що постанова ОСОБА_1 не вручалась, відмітка в постанові про те, що останній її отримав, не відповідає дійсності, підпис не належить ОСОБА_1 . У відмітці зазначено про отримання постанови №67 від 02.03.2025, а не постанови №94/67 від 02.03.2025. В графі підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить розшифрування хто саме підписав її, а наявний підпис не належить ОСОБА_1 . За словами представника позивача, Кухта В.М. зі змістом постанови ознайомився лише 09.07.2025 з матеріалів виконавчого провадження.

З матеріалів справи убачається, що 02.03.2025 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення №94/67, другий примірник якої він особисто отримав того ж дня 02.03.2025 року, що підтверджується проставленням підпису у відповідній графі постанови: «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності».

Дослідивши наведені позивачем доводи, якими він обґрунтовує поважність причин пропуску строку до суду з адміністративним позовом, суд не вбачає підстав для визнання наведених позивачем причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду поважними, за відсутності посилання на об`єктивні причини, які дійсно унеможливлювали подання позовної заяви у визначений законом строк. Твердження ОСОБА_1 у позові про те, що підпис у постанові №94/67 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП належить не йому суд оцінює критично, оскільки така обставина не підтверджується жодним належним й допустимим доказом. Відсутні і докази вжиття позивачем заходів для спростування факту підписання ним спірної постанови.

У цьому контексті, додатково судом звернуто увагу й на те, що в день складення постанови суб`єктом владних повноважень 02 березня 2025 року гр. ОСОБА_1 було доставлено ПОГ до мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ця обставина визнається позивачем та підтверджується доданою до відзиву довідкою про доставлення громадянина(ки) ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У подальшому, як стверджує позивач, на нього була складена постанова за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000 грн. Вказана постанова №94/67 від 02.03.2025 позивачу не вручалась та після її складання позивачу повідомили, що постанову буд надіслано поштою за адресою реєстрації, проте ОСОБА_1 поштою так нічого і не надійшло.

Обставин відмови позивача від отримання оспорюваної постанови та / або її підпису судом не встановлено й сторони про це не зазначали.

Частиною другою статті 77 КАС України врегульовано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Водночас потрібно враховувати і вимоги частини першої статті 77 цього Кодексу, згідно із якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, за загальним правилом в адміністративних справах тягар доказування правомірності прийнятого рішення в разі його оскарження в суді покладається саме на суб`єкта владних повноважень, проте покладення такого тягаря доказування на відповідача не звільняє від права та обов`язку позивача - приватної особи - довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а також спростувати надані відповідачем докази. Такі висновки наводив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 жовтня 2025 року по справі № 344/21472/23.

Беручи до уваги наведене, суд зважує на відсутність у матеріалах справи доказів, які б переконливо спростовували або бодай дозволяли піддати сумніву справжність підпису позивача на оскаржуваній постанові.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини першої якої якщо у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, вказану вище позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаного недоліку позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись ст. 122, 123, 169, 286 КАС України суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовну заяву буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Кузнєцов