Справа № 932/17243/25
Суддя: Стадченко О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/932/275/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпро у складі: головуючого судді Стадченко О.В., при секретарі Маховій А.М., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 якою просив скасувати його постанову № ПК121 від 21 травня 2025 року, якою накладено штраф в розмірі 17000 гривень, а провадження у справі - закрити.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що постанова, яку він оскаржує ґрунтується на тому, що він порушив законодавство про мобілізацію, а саме з 17.04.2025 його нібито викликали повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уточнення облікових даних. В зазначений час він не прибув, причину неявки не повідомив, а був доставлений співробітниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 тільки 06.05.2025. Вказану постанову вважає незаконною з тих підстав, що він повістку не отримував, доказів про її отримання відповідачем не надано. Крім того, для нього є незрозумілим мета його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з огляду на те, що дані ним були уточнені вчасно -16.07.2024, про що свідчать сповіщення в додатку «Резерв+», скриншоти яких він додає до позову. Зареєстроване місце проживання, номер телефону та адресу електронної пошти він не змінював. Отже вважає, що порушення законодавства про мобілізацію ним допущено не було. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем було допущено порушення норм ст.ст.245, 246, 268, 277-2 КУпАП, що полягає в тому, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто у його відсутності без належного вручення повістки про виклик із зазначенням дати і місця розгляду справи, що призвело до однобічного та упередженого розгляду справи та позбавило його можливості скористатись своїми процесуальними правами. Також в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу його вини у скоєнні вищевказаного правопорушення. Про оскаржувану постанову він дізнався лише 29.10.2025 у Першому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра. З огляду на необґрунтованість постанови та процесуальні порушення просив суд скасувати постанову № ПК121 від 21 травня 2025 року, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 05 листопада 2025 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 05.11.2025 отримана відповідачем у Електронному кабінеті 09.11.2025 (а.с.30) Крім того, копія ухвали про відкриття провадження у справі від 05.11.2025 та копія позовної заяви з додатками була направлена відповідачу поштовим відправленням та отримана ним 19.11.2025 (а.с.38).

В ухвалі судді від 05.11.2025 відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

В свою чергу, після отримання відповідної ухвали, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення про вручення, не надходило з боку відповідача відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Саме таким чином відповідач розпорядився своїми правами.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що постанова, яку він оскаржує ґрунтується на тому, що він порушив правила військового обліку, а саме не прибув у визначений у повістці день і час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив правила військового обліку. Однак йому жодним чином не було відомо про те, що він мав з`явитись з 17.04.2025, оскільки жодних повісток не отримував і відповідно не був жодним чином оповіщений про необхідність прибуття до ТЦК. Крім того, ним своєчасно було уточнено дані у додатку «Резерв+», тому взагалі не зрозуміла мета такого виклику. Зазначає про те, що протокол про адміністративне правопорушення, який було складено при ньому у Покровському ТЦК 07.05.2025, було розглянуто без нього, він не отримував повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 та навіть не знає, де він знаходиться. Його дійсно зупинили працівники поліції 07.05.2025, коли він перебував у справах у с. Покровське, доставили до місцевого ТЦК, де і склали протокол, нібито у зв`язку з тим, що він перебуває у розшуку, як особа, який не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 .

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14-18, 21).

18.05.2024 року, тобто вчасно до 16.07.2024, ОСОБА_1 оновив дані про себе, як військовозобов`язаний із застосуванням мобільного застосунку "Резерв +", про що надав суду відповідні скриншоти сповіщень із застосунку (а.с.19-20).

07.05.2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , оскільки з 17.04.2025 останнього було викликано повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уточнення облікових даних. В призначений час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим порушив вимоги абзацу 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.1 ст.22 ЗУ « про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.11).

21.05.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 виніс постанову № ПК 121, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн. за те, що той не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17.04.2025 з метою уточнення облікових даних (а.с.9).

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли публічні правовідносини, в межах яких між ними виник спір, у якому позивач не погодився із рішенням суб`єкта владних повноважень в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 , про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами другою і третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положення частини 1 статті 284 та частини 1 статті 283 КУпАП передбачають, що постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення виноситься органом (посадовою особою) тільки після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

А в силу положень частини 1 статті 280 цього ж кодексу, при розгляді такої справи орган (посадова особа), у першу чергу, зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення. При цьому встановлення такої обставини, з огляду на зміст статей 251 та 252 КУпАП, здійснюється тільки на підставі оцінки органом (посадовою особою) доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, але керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням правової природи такого акту, як постанова у справі про адміністративне правопорушення, що описана у статтях 283-284 КУпАП, ні орган (чи посадова особа), що розглядали справу про адміністративне правопорушення), ні суд не можуть розглядати і приймати постанову у справі про адміністративне правопорушення, саму по собі, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки в силу вже вказаних вище положень статті 251 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення до доказів у такій справі не відноситься, а є актом правозастосовчої діяльності.

Разом з цим суд враховує, що в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Таким чином, у цій справі, в якій позивач оскаржує постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, докази правомірності свого рішення повинен надати суду саме відповідач. І зокрема докази того, що позивачем дійсно було вчинено те адміністративне правопорушення, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення постановою, яку оскаржує позивач.

Як вже було встановлено судом, відповідач прийняв оскаржувану постанову, оскільки вважав, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП та наклав штраф на нього у розмірі 17000 гривень.

Положеннями частини 3 статті 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію яке вчинено в особливий період, є адміністративним правопорушенням.

Також згідно з ч.3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п.п.1 п.41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі Порядку), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Як вже вказувалось вище, у постанові відповідача зазначено, що ОСОБА_1 було вручено викликано повісткою з вимогою заявитись з 17.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак будь яких доказів, визначених п.п.1 п.41 Порядку, на підтвердження вручення такої повістки ОСОБА_1 суду не надано та про наявність таких доказів у оскаржуваній постанові не зазначено.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд ураховує, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Фактичні дані, які містяться в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що позивач був належним чином викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачем також не надано доказів, на підставі яких він дійшов висновку про порушення позивачем правил військового обліку.

Також будь-яких доказів на спростування адміністративного позову відповідачем не надано.

Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого рішення.

Отже відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів перед судом правомірність свого рішення та висновку про те, що позивач ОСОБА_1 вчинив діяння, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

В силу положень частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а постанова визнанню неправомірною і скасуванню, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В свою чергу доводи ОСОБА_1 , щодо порушення відповідачем вимог ст.ст.268, 277-2 КУпАП при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за його відсутності та без належного його виклику не заслуговують на увагу суду, з огляду на таке.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.05.2025 року ОСОБА_1 під підпис сповіщений про розгляд справи про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_6 21.05.2025 об 11 год. 00 хв., кабінет №110, отже останній був завчасно (більш ніж за три доби) повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та, будучи завчасно сповіщеним під підпис про час і місце розгляду справи, мав об`єктивну можливість вжити заходи для явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для реалізації свого права бути присутнім під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, незацікавленість і пасивність позивача не може свідчити про порушення відповідачем вимог ст.268 КУпАП.

Враховуючи, що рішення ухвалено на користь позивача, то саме на його користь слід присудити здійснені ним документально підтверджені витрати у виді судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 139, 242-246, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №ПК 121 від 21 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а також закриття провадження у справі - задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №ПК 121 від 21 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

За рахунок бюджетних асигнувань стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, сплачений ним 30 жовтня 2025 року (квитанція №7628-7301-2873-8068, через АТ «Таскомбанк»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя : О.В.Стадченко