Справа № 740/6052/25
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/6052/25
Провадження № 2-а/740/77/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участі секретаря судового засідання Хомінець Т. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі ГУ НП в Чернігівській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейський Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області Скиба Денис Вікторович, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

установив:

У жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 10 жовтня 2025 року серії ЕНА № 5908716, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що вищевказана постанова, на думку позивача, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що 10 жовтня 2025 року позивач, виїжджаючи на вул. Незалежності в м. Ніжині, увімкнув лівий покажчик повороту. Коли автомобіль Карапути С. М. продовжив рух прямо по вулиці, то покажчик повороту вимкнувся автоматично у зв`язку з поворотом керма. На момент його зупинки працівниками поліції покажчик повороту на автомобілі був вимкнений, оскільки маневр був завершений. Поліцейські безпідставно зупинили автомобіль позивача та склали постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП (яку позивач також оскаржує в суді). Оскільки поліцейські зупинили автомобіль позивача без наявності законних підстав, що є порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», то на вимогу поліцейського позивач пред`явив лише паспорт громадянина України, тому що вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому відповідно він не був зобов`язаний пред`являти посвідчення водія. Для фіксації правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, транспортний засіб має бути законно зупинено. Протиправність зупинки, за відсутності задокументованого порушення ПДР, ставить під сумнів усі подальші дії працівників поліції, а тому в діях Карапути С. М. відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2025 року прийнято до розгляду адміністративний позов та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУ НП в Чернігівській області Зеляк А. В. просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Пояснив, що 10.10.2025 близько 21-15 год. позивач, виїжджаючи на автомобілі від магазину «Сільпо» з прилеглої території на головну дорогу вул. Незалежності в м. Ніжині, здійснив поворот ліворуч без увімкненого відповідного світлового сигналу. У подальшому транспортний засіб позивача зупинено нарядом патрульної поліції. На вимогу поліцейського пред`явити водійське посвідчення ОСОБА_1 відмовився надавати відповідний документ, просив показати йому докази правопорушення, що поліцейськими було зроблено. На відеореєстраторі зі службового автомобіля працівників поліції зафіксовано, що позивач при здійсненні повороту ліворуч, не ввімкнув покажчик повороту. Указані дії позивача надавали працівникам поліції законних підстав для зупинки його транспортного засобу. У п. 2.1 (а), 2.4 (а) ПДР України встановлено імперативний обов`язок будь-якого водія на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення на право керування транспортними засобами. Незгода водія із інкримінованим йому адміністративним правопорушенням не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо пред`явлення документів.

Поліцейський Скиба Д. В. (третя особа) подав до суду відзив на позовну заяву (пояснення), в якому просив відмовити в задоволенні позову, вважав його необґрунтованим нормами матеріального та процесуального права. Пояснив, що 10.10.2025 нарядом ГРПП № 2 Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області близько 21-15 год. під час патрулювання м. Ніжина по вул. Незалежності зупинено автомобіль Mitsubisha Pajero, р. н. НОМЕР_1 , який виїжджаючи від магазину «Сільпо» на головну дорогу вул. Незалежності, під час виконання маневру повороту ліворуч не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України. Під час спілкування з водієм, останній відмовився надавати посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 (а) ПДР України. У подальшому поліцейськими встановлено, що водієм є ОСОБА_1 та винесено стосовно останнього постанову серії ЕНА № 5908688 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та постанову серії ЕНА № 5908716 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. При розгляді та оформленні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 усі вимоги закону дотримані. Постанова складена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, за участі водія транспортного засобу, в порядку та на підставі чинного законодавства. Доказом учинення правопорушення є копія пояснення поліцейського Скиби Д. В., а також сд-диск з відеозаписами з місця події.

Згідно із ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що згідно з оскаржуваною постановою серії ЕНА № 5908716 від 10.10.2025, 10.10.2025 о 21-19 год. по вул. Незалежності, 44, у м. Ніжині, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pajero Sport, р. н. НОМЕР_2 , не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на законну вимогу працівників поліції, чим порушив п. 2.4 (а) ПДР України, таким чином, учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАСУ встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Як слідує зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 2.1 (а, б) ПДР України визначено, зокрема, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

За змістом п. 2.4 (а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема, за ч. 1, 2 і 4 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 73 КАСУ встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАСУ).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАСУ обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Статтею 106 КАСУ встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази.

Усупереч викладеному, позивач не надав жодних доказів на підтвердження вказаних у позовній заяві обставин щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ним постанови.

Як на підставу для скасування оскаржуваної постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, позивач посилався на незаконність зупинки його транспортного засобу працівниками поліції та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З дослідженого судом відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 поліцейський неодноразово звертався до нього з вимогою пред`явити документи, а саме посвідчення водія відповідної категорії. Однак позивач відмовився виконати зазначену законну вимогу. У подальшому поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що стосовно нього будуть складені матеріали за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Більше того, правомірності зупинення керованого позивачем транспортного засобу встановлено рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 листопада 2025 року, яке набрало законної сили 08 грудня 2025 року.

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, що узгоджується з правовим висновком, викладеним постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-2 (провадження № 61-6892св23).

З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 листопада 2025 року, яке набрало законної сили 08 грудня 2025 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ НП в Чернігівській області, третя особа поліцейський Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Сурай Владислав Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5908688 від 10.10.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що з наданого суду відеозапису вбачається, що автомобіль, який рухався в темний час доби, здійснюючи поворот ліворуч, не подав сигнал світловим показником повороту, в подальшому на вимогу поліцейського, автомобіль зупинився на узбіччі дороги, подавши сигнал показником повороту. Особу водія встановлено, ним був ОСОБА_1 , при спілкуванні з поліцейським водій зазначав, що покажчик повороту вимкнувся автоматично (до здійснення маневру), але він його вмикав перед здійсненням маневру. Під час спілкування з поліцейськими позивач вимагав пояснити йому причину зупинки, на що поліцейський повідомив, що позивач не увімкнув покажчик повороту при здійсненні маневру повороту, що заперечував позивач. На відеозаписі зафіксовано, що на вимогу ОСОБА_1 , останньому було надано для огляду докази правопорушення, але він наполягав, що на відео нічого не видно, відмовився пред`явити посвідчення водія, заявив клопотання про юридичну допомогу, здійснивши при цьому дзвінок. ОСОБА_1 роз`яснено його права. З досліджених матеріалів справи, зокрема, з наданих суду відповідачем відеозапису вбачається, що інспектор дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, представився після зупинки Т3, повідомив про причину зупинки транспортного засобу, пред`явив законну вимогу надати документи для перевірки, ознайомив водія із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Суд дійшов висновку, що під час розгляду справи, не було встановлено порушень/обмежень прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи.

Оцінюючи вищевказані докази в сукупності, суд вважає, що відповідач довів правомірність прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу.

При цьому враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно з якою будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

За змістом ст. 24 Конституції України громадяни є рівними перед законом; не може бути привілеїв за будь-якими ознаками.

Суд вважає позов недоведеним та необґрунтованим, і відсутніми підстави для скасування оскаржуваної постанови, а тому дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

У такому разі понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

Керуючись ст. 2, 5, 77, 121, 122, 244, 245, 286 КАСУ, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейський Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області Скиба Денис Вікторович, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко