Справа № 320/2771/19
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року справа № 320/2771/19
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу № 320/2771/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа - ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати державну реєстрацію технологічного транспортного засобу автонавантажувача KOMATSU FD30T-16, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що була вчинена 30 січня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Київській області;

- визнати протиправним та скасувати державну реєстрацію технологічного транспортного засобу автонавантажувача CATERPILLAR DP30NT, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що була вчинена 30 січня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Київській області;

- визнати протиправним та скасувати державну реєстрацію технологічного транспортного засобу автонавантажувача CATERPILLAR DP18NT, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , ш була вчинена 30 січня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Київській області;

- скасувати свідоцтво про реєстрацію автонавантажувача KOMATSU FD30T-16 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 від 30.01.2018 №010573, яким автонавантажувачу присвоєний номер НОМЕР_4 ;

- скасувати свідоцтво про реєстрацію автонавантажувача CATERPILLAR DP30NT ідентифікаційний номер НОМЕР_2 від 30.01.2018 №010574, яким автонавантажувачу присвоєний номер НОМЕР_5 ;

- скасувати свідоцтво про реєстрацію автонавантажувача CATERPILLAR DP18NT ідентифікаційний номер НОМЕР_3 від 30.01.2018 №010572, яким автонавантажувачу присвоєний номер НОМЕР_6 .

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач протиправно вчинив реєстраційні дії щодо відомчої реєстрації транспортних засобів - автонавантажувачів KOMATSU FD30T-16, CATERPILLAR DP30NT та CATERPILLAR DP18, які належать позивачу, та здійснив видачу спірних свідоцтв третій особі. За захистом прав позивача звернувся до суду.

16.09.2019 Головне управління Держпраці у Київській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідно до вимог законодавства ОСОБА_1 було подано заяву, з пакетом документів, які мають бути додані до заяви, відповідно до вимог п. 10 Порядку № 8. Вказує, що відповідальність за достовірність поданих на реєстрацію документів або їх копій несе власник технологічного транспортного засобу згідно із законодавством. Відповідач вважає, що діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України. У зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.12.2025 Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці подало до суду пояснення, в яких зазначило, що повністю підтримує позицію первісного відповідача у справі Головного управління Держпраці у Київській області, яка викладена ним у відзиві на позовну заяву, поданому до суду 16.09.2019. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 22.08.2019 відкрив провадження в адміністративній справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва справу передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду. Справа передана шляхом автоматизованого розподілу судді Гаращенку В. В.

Ухвалою від 20.01.2025 суддя прийняв до свого провадження матеріали адміністративної справи № 320/2771/19 та вирішив розгляд справи проводити спочатку у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Ухвалою від 01.12.2025 суд замінив в адміністративній справі № 320/2771/19 відповідача - Головне управління Держпраці у Київській області () правонаступником - Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці ().

Дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ТОВ «Мінова Україна» () зареєстровано як юридична особа 27.03.2008. Основний вид діяльності: 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення. Інші види діяльності: 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у.; 23.64 Виробництво сухих будівельних сумішей; 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткованням для добувної промисловості та будівництва.

ТОВ «Мінова Україна» в особі директора ОСОБА_2 (продавець) та фізична особа ОСОБА_1 (покупець) уклали договір купівлі-продажу спецтехніки від 10.02.2014, а саме: вилкового навантажувача KOMATSU FD30T 16 на суму 400 000 грн (а. с. 50, 51).

ТОВ «Мінова Україна» в особі директора ОСОБА_2 (продавець) та фізична особа ОСОБА_1 (покупець) уклали договори купівлі-продажу спецтехніки від 14.02.2014, а саме: вилкового навантажувача CAT DP18NT на суму 250 000 грн (а. с. 52, 53).

ТОВ «Мінова Україна» в особі директора ОСОБА_2 (продавець) та фізична особа ОСОБА_1 (покупець) уклали договори купівлі-продажу спецтехніки від 03.03.2014, а саме: вилкового навантажувача CAT DP30NT на суму 300 000 грн (а. с. 54, 55).

На підтвердження факту передачі зазначеного майна за вказаними договорами купівлі продажу ТОВ «Мінова Україна» та ОСОБА_1 складені акти приймання передачі майна № б/н від 08.05.2014, 06.03.2014 та 05.05.2014 (а. с. 57-59).

Третя особа ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Держпраці в Київській області із заявами від 24.01.2018 про реєстрацію транспортних засобів автонавантажувачів KOMATSU FD30T-16 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; CATERPILLAR DP30NT ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; CATERPILLAR DP18NT ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . До заяв заявник додав такі документи (копії): паспорт, ідентифікаційний номер, накладну, чеки сплати, акт техогляду, висновок експертизи, інструкцію, договори (а. с. 17-19).

30.01.2018 Головне управління Держпраці у Київській області здійснило державну реєстрацію зазначених транспортних засобів та видало ОСОБА_1 свідоцтва про реєстрацію великотоннажного транспортного засобу або іншого технологічного транспортного засобу, а саме:

свідоцтво від 30.01.2018 НОМЕР_7 про реєстрацію автонавантажувача KOMATSU FD30T-16, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яким автонавантажувачу присвоєний державний номерний знак НОМЕР_4 (а. с. 14);

свідоцтво від 30.01.2018 НОМЕР_8 про реєстрацію автонавантажувача CATERPILLAR DP30NT, ідентифікацій номер НОМЕР_2 , яким автонавантажувачу присвоєний державний номерний знак НОМЕР_5 (а. с. 15);

свідоцтво від 30.01.2018 НОМЕР_9 про реєстрацію автонавантажувача CATERPILLAR DP18NT, ідентифікацій номер НОМЕР_3 , яким автонавантажувачу присвоєний державний номерний знак НОМЕР_6 (а. с. 16).

Облік зазначених транспортних засобів у бухгалтерській звітності ТОВ «Мінова Україна» підтверджують такі документами: договір поставки № 04/09-1 від 04.09.2008 з Додатком 1 (Специфікація) та Додатком 2 до Договору поставки № 04/09-1 (Гарантійні зобов`язання) щодо вилкового навантажувача KOMATSU FD30T-16 2008; дублікати видаткових накладних від ТОВ «Зевс» від 12.10.2009 №ДО-0000790 (щодо вилкового навантажувача Caterpillar DP30NT) та № ДО-0000789 (щодо вилкового навантажувача Caterpillar DP18NT); наказ від 12.10.2009 № 4 «Про введення в експлуатацію основних засобів» від 12.10.2009 (щодо вилкового навантажувача Caterpillar DP30NT); наказ выд 12.10.2009 № 3 «Про введення в експлуатацію основних засобів» про введення в експлуатацію від 12.10.2009 (щодо вилкового навантажувача Caterpillar DP18NT); акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 12.10.2009 (щодо вилкових навантажувачів Caterpillar DP30NT та Caterpillar DP18NT); оборотно-сальдової відомості ТОВ «Мінова Україна» за вересень 2014 року; звіт від 31.01.2015 про рух товарно-матеріальних цінностей в місцях зберігання; протокол інвентаризації від 03.06.2016; інвентарна картка обліку основних засобів від 01.12.2008 щодо KOMATSU FD30T-16 2008; інвентарний опис основних засобів від 28.09.2012; інвентаризаційний опис основних засобів від 01.10.2012.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у листопаді 2017 року Компанії «Minova Holding GMBH» звернулася до господарського суду з позовом до ТОВ «Мінова Україна» та ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу спецтехніки, зокрема, від 10 й 14 лютого 2014 року та 03 березня 2014 року, укладених між товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» та ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.05.2018 у справі № 905/2559/17 позов задоволено частково, визнано недійсним з моменту підписання договір купівлі-продажу спецтехніки від 17.01.2014, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Донецький апеляційний господарський суд постановою від 03.09.2018 у справі № 905/2559/17 рішення Господарського суду Донецької області від 04.05.2018 скасував у частині відмови в задоволенні позовних вимог Компанії та ухвалив нове рішення, яким визнав недійсними з моменту підписання договори купівлі-продажу спецтехніки від 10 та 14 лютого, 3 березня 2014 року, укладені ТОВ «Мінова Україна» і ОСОБА_1 ; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Постановою від 15.10.2019 у справі № 905/2559/17 Велика Палата Верховного Суду рішення Господарського суду Донецької області від 4 травня 2018 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 3 вересня 2018 року у справі № 905/2559/17 скасувала. Ухвалила нове рішення, яким відмовила у позові.

Не погоджуючись з проведенням державної реєстрації зазначених транспортних засобів та видачею свідоцтв про їх реєстрацію, представник за захистом прав та інтересів позивача звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Відповідно до ч. 7 ст. 34 зазначеного Закону відомчу реєстрацію та облік транспортних засобів Збройних Сил України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, житлово-комунального господарства, а також тих, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, здійснюють: великотоннажних транспортних засобів та інших технологічних транспортних засобів - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Порядок відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.01.2010 № 8 (далі Порядок № 8, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає процедуру відомчої реєстрації (далі - реєстрація) та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування.

Відповідно до пп. 5 та 6 п. 2 зазначеного Порядку реєстраційні дії - дії, пов`язані з реєстрацією, перереєстрацією або тимчасовою реєстрацією технологічного транспортного засобу на певний строк;

реєстрація технологічного транспортного засобу - здійснення комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою та за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків

Пункт 3 Порядку № 8 передбачає, що реєстрація, перереєстрація, тимчасова реєстрація, взяття на облік та зняття з нього технологічного транспортного засобу здійснюється територіальними органами Держпраці.

Пункт 10 Порядку № 8 визначає, що реєстрація технологічного транспортного засобу здійснюється на підставі письмової заяви власника за зразком згідно з додатками 1 і 2, до якої додаються копії:

паспорта (для повнолітньої фізичної особи та особи віком від 16 до 18 років), свідоцтва про народження (для осіб віком до 16 років);

документів, що підтверджують правомірність придбання технологічного транспортного засобу;

наказу про призначення посадової особи, відповідальної за безпечну експлуатацію та технічний стан технологічного транспортного засобу (для юридичної особи);

експлуатаційної документації;

документів, що підтверджують оплату вартості бланків, номерних знаків, виданих під час реєстрації, та послуг за проведення технічного огляду;

сертифіката відповідності, свідоцтва про визнання відповідності, декларації про відповідність для технологічного транспортного засобу, на який розповсюджуються відповідні вимоги.

До заяви додається також акт технічного огляду та позитивний висновок експертизи, проведеної фахівцями експертно-технічного центру, на відповідність технологічного транспортного засобу нормативно-правовим актам з охорони праці України (для технологічних транспортних засобів, виготовлених за межами України чи переобладнаних або самостійно зібраних).

Якщо відповідно до законодавства копії документів, зазначених в абзацах другому - шостому цього пункту, не потребують нотаріального або іншого засвідчення, такі копії можуть бути виготовлені з оригіналів працівниками територіальних органів Держпраці в установленому порядку.

Пункт 11 Порядку № 8 передбачає, що правомірність придбання або використання технологічного транспортного засобу, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери,може бути підтверджена будь-якими з наведених документів:

довідкою-рахунком, яка видана підприємством-виготовлювачем або іншим суб`єктом господарювання, що реалізує технологічний транспортний засіб, за формою, встановленою постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 ( 1388-98-п ) «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів»;

актом приймання-передачі, виданим підприємством-виготовлювачем технологічного транспортного засобу чи його вузлів і агрегатів або в інших випадках, передбачених законодавством;

договором купівлі-продажу, міни, дарування, лізингу, позички, застави, біржовою угодою, договором про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що перебуває у спільній частковій власності;

документами, що підтверджують реалізацію технологічного транспортного засобу на аукціоні;

договором оренди майна із зазначенням у ньому домовленості між сторонами щодо реєстрації технологічного транспортного засобу за орендарем та доручення на право керування і використання цього транспортного засобу;

вантажною митною декларацією на технологічний транспортний засіб, що ввозиться, або посвідченням митного органу про реєстрацію ввезених на митну територію України технологічних транспортних засобів, вузлів і агрегатів (на технологічний транспортний засіб, реалізований на митній території України одним суб`єктом господарювання іншому суб`єкту господарювання, вантажна митна декларація для взяття на облік не надається);

рішенням уповноваженого органу про відчуження технологічного транспортного засобу;

виконавчим написом нотаріуса про витребування від боржника майна;

рішенням суду про визначення права власності на технологічний транспортний засіб;

договором про спільне володіння, користування у разі отримання технологічних транспортних засобів кількома громадянами в рахунок майнових паїв у зв`язку з виходом або виключенням їх із кооперативу, рішенням органу управління господарського товариства, засвідченим в установленому порядку, про повернення засновникові (учасникові) товариства у зв`язку з його виходом або виключенням з товариства технологічного транспортного засобу, переданого ним у власність або для користування;

іншими документами, що встановлюють право власності або користування технологічним транспортним засобом.

Відповідальність за достовірність поданих на реєстрацію документів або їх копій несе власник технологічного транспортного засобу згідно із законодавством.

Як встановив суд, позивач та ОСОБА_1 уклали договори купівлі-продажу спецтехніки від 10.02.2014, від 14.02.2014 та від 03.03.2014 щодо придбання вилкових навантажувачів KOMATSU FD30T 16, CAT DP18NT та CAT DP30NT.

Актами приймання передачі майна № б/н від 08.05.2014, 06.03.2014 та 05.05.2014 підтверджується факт передачі спецтехніки за наведеними договорами купівлі продажу.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держпраці в Київській області із заявами від 24.01.2018 про реєстрацію зазначених транспортних засобів, до яких додав такі документи (копії): паспорт, ідентифікаційний номер, накладну, чеки сплати, акт техогляду, висновок експертизи, інструкцію, договори.

30.01.2018 ГУ Держпраці у Київській області здійснило державну реєстрацію зазначених транспортних засобів та видало ОСОБА_1 спірні свідоцтва про реєстрацію великотоннажних транспортних засобів.

Суд вважає, що ОСОБА_1 було дотримано всіх вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, а саме: подано повний пакет документів, необхідний для здійснення державної реєстрації транспортних засобів (спецтехніки), відповідно до вимог пункту 10 Порядку № 8.

Таким чином, оскільки подані документи відповідали нормативно-правовим актам, що регулювали цю процедуру, у Головного управління Держпраці у Київській області, яке виконувало функції Держтехнагляду на той час, були відсутні законні підстави для відмови в проведенні державної реєстрації зазначених транспортних засобів та, як наслідок, для невидачі відповідних свідоцтв про їх реєстрацію.

Ураховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач, здійснюючи свої дискреційні повноваження, діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Щодо посилання представника позивача у позовній заяві на те, що постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.09.2018 у справі № 905/2559/17 договори купівлі-продажу спецтехніки, які були укладені між позивачем та третьою особою, було визнано недійсними з моменту підписання, що свідчить про те, що третя особа не набував права власності на транспорті засоби, а отже вони належать позивачу, суд врахував наступне.

Дійсно, Донецький апеляційний господарський суд постановою від 03.09.2018 у справі № 905/2559/17 скасував рішення Господарського суду Донецької області від 04.05.2018 у частині відмови в задоволенні позовних вимог Компанії «Minova Holding GMBH» та ухвалив нове рішення, яким визнав недійсними з моменту підписання договори купівлі-продажу спецтехніки від 10 та 14 лютого, 3 березня 2014 року, укладені ТОВ «Мінова Україна» і ОСОБА_1 ; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Разом з тим, постановою від 15.10.2019 у справі № 905/2559/17 Велика Палата Верховного Суду рішення Господарського суду Донецької області від 4 травня 2018 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 3 вересня 2018 року у справі № 905/2559/17 скасувала. Ухвалила нове рішення, яким відмовила у позові.

Тобто, Велика Палата Верховного Суду постановою від 15.10.2019 у справі № 905/2559/17 відмовила у задоволенні позову, предметом розгляду якого була дійсність договорів купівлі-продажу спецтехніки, зокрема, від 10.02.2014, 14.02.2014 та 03.03.2014, укладених між ТОВ «Мінова Україна» та ОСОБА_1 .

Таким чином, суд зауважує, що на сьогодні відсутні належні та допустимі докази визнання зазначених договорів купівлі-продажу транспортних засобів недійсними.

Щодо посилання представника позивача на кримінальні провадження відносно ОСОБА_1 , то суд врахував наступне.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у встановленому законом порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Оскільки в матеріалах справи відсутній стосовно ОСОБА_1 обвинувальний вирок щодо дій, зокрема, щодо спірних у цій справі транспортних засобів, твердження про його винуватість у вчиненні відповідного злочину є юридично необґрунтованими та передчасними. Факт відсутності обвинувального вироку, що набрав законної сили, виключає можливість констатації вини особи в будь-якому іншому судовому процесі (цивільному, господарському чи адміністративному). Самі лише матеріали кримінального провадження (підозра, обвинувальний акт) без обвинувального вироку не є доказами вини особи.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО