Справа № 640/1893/22
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1893/22 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьмишиної О.М., секретар судового засідання Заліська Є.Я., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

12.01.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій щодо припинення виплати соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01 серпня 2020 та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 січня 2021- протиправними; про зобов`язання соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації поновити виплату соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 1 серпня 2020 року по теперішній час та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 січня 2021 року по теперішній час.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка у період з 01.09.2019 по 30.09.2020 була здобувачем освіти за денною формою навчання. Також позивачка є матір`ю двох неповнолітніх дітей та перебувала на обліку відповідача як отримувач соціальної допомоги одинокій матері малозабезпеченим сім`ям. З 01.01.2020, 01.01.2021 позивачці припинено виплату соціальної допомоги. У серпні 2020 року та у листопаді 2020 року позивачка зверталась до відповідача з заявою про поновлення виплат, однак листами відповідача відмовлено у поновленні виплат. Також, у березні 2021 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення соціальної допомоги, до якої додала довідки про здобуття освіти за денною формою навчання та про потребу дитини у домашньому догляді. Проте, відповідач своїм рішенням відмовив у призначенні виплат посилаючись на ненадання позивачкою усіх необхідних документів. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивачка звернулась до суду з позовом.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 р. позовні вимоги задоволено частково:

Визнано протиправно протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №1423 від 16.10.2020 та №2720 від 01.06.2021. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо припинення виплати ОСОБА_1 соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01 липня 2020 року. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо припинення виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 січня 2021 року.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної нарахувати та виплатити ОСОБА_1 соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 1 липня 2020 року по 31 грудня 2021 року. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги гуртуються на нормі закону.

Відповідач, не погоджуючись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що Позивачем не було надано або було надано не в повному обсязі, підтверджуючих документів передбачених Порядком № 1751 та Порядком № 250.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на правильності висновків суду першої інстанції та залишення апеляційної скарги без задоволення.

Справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів зауважує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діє на час розгляду даної справи.

Відповідно до рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану опублікованих Радою Суддів України 02.03.2022 процесуальні строки за можливістю продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Отже, враховуючи зазначене та умови сьогодення, колегія суддів продовжує строк розгляду даної справи на розумний термін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту.

Згідно зі свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 08.12.2015 та серії НОМЕР_2 від 18.05.2017 позивачка є матір`ю двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки №10 від 18.10.2020, №12 від 19.04.2021, №14 від 19.10.2021 дитина позивачки, ОСОБА_3 , перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду.

Згідно з довідкою Женевського університету від 11.03.2021 позивачка була зареєстрована як постійна студентка юридичного факультету, починаючи з осіннього семестру 2019 року (вересень 2019 року) до весняного семестру 2020 року (вересень 2020 року) з метою отримання ступеня Бакалавра з права. Татарчук змінила факультет по закінченню другого семестру навчання на Бакалавра з права. По відношенні неї не було оголошено жодного рішення про виключення. Університетська програма навчання на Бакалавра з права (перший напрям підготовки), за якою навчалася позивачка, складалася з 17-19 годин на тиждень занять стаціонару (денної форми навчання) та стільки ж годин на тиждень самостійної роботи.

12.08.2020 позивачка звернулась до відповідача з заявою (вхідний №100/06/6936 від 12.08.2020) про призначення соціальної допомоги на дітей одинокій матері та державної допомоги малозабезпеченим сім`ям. До вказаної заяви позивачкою було додано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

За наслідком розгляду вказаної заяви позивачки, рішення відповідача № 1423 від 16.10.2020 було відмову у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям та призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на період з 01.07.2020 по 31.12.2020, оскільки на дату подання заяви від 10.08.2020 року позивачка не працювала, а перебувала у відпустці за власний рахунок і за неї не було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців, і не доглядала за дитиною, яка потребує догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, оскільки довідка № 10 про потребу дитини у домашньому догляді була видана позивачці тільки 18.10.2020. Одночасно повідомлено позивачку, що їй призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.07.2020 по 31.12.2020 у сумі 1613,17 грн.

15.11.2020 позивачка повторно звернулась до відповідача з заявою (вхідний №100/06-11152 від 25.11.2020) про призначення допомоги одинокій матері з урахуванням довідок про здобування нею освіти у Женевському університеті.

Розглядаючи вказану заяву позивачки відповідач надіслав запит від 25.11.2020 №100/06-11152 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо повторного звернення заявниці за призначенням зазначених допомог па підставі надісланих заявницею документів.

Листом від 12.02.2021 №0000-030203-5/1268 Департаментом адміністрування програм соціальної підтримки Нацсоцслужби було надано відповідь про те, що ОСОБА_1 не має права на призначення допомоги на дітей одиноким матерям за заявою від 10.08.2020 та заявою від 15.11.2020, оскільки допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та зокрема не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (надана заявницею довідка не містить інформацію щодо денної форми здобуття освіти). Крім того, за період (І-ІІ квартал та ІІ-ІІІ квартал), за який враховуються доходи відсутня довідка лікарсько-консультативної комісії про потребу дитини у домашньому догляді, про що позивача було повідомлено листом від 12.02.2020 №100/06-1405.

20.03.2021 позивачка знову звернулась до відповідача з заявами про призначення їх двох видів соціальної допомоги.

На заяву позивачки від 20.03.2021 відповідачем було надіслано запит від 23.03.2021 № 100/06-2867 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) щодо повторного звернення заявниці за призначенням зазначених допомог на підставі надісланих заявницею документів.

Листом від 23.03.2021 №100/06-2869 позивача було повідомлено про запит до Департаменту та що буде повідомлена про прийняте рішення.

Із зазначеного питання 06.04.2021 Департаментом було направлено запит до Національної соціальної сервісної служби України (Лист № 051/6096-002/1).

Листом від 05.05.2021 №0000-030203-5/5957 Департаментом адміністрування програм соціальної підтримки Нацсоцслужби було надано відповідь, що позивач матиме право на призначення допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у випадку, якщо здобувала освіту за денною формою навчання за період з липня 2020 по грудень 2020 року, про що позивача було повідомлено листом від 14.05.2021 № 100/06-4314.

Рішенням відповідача від 01.06.2021 № 2720 було відмовлено у призначення допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки, позивачем не було надано інформації про навчання у зазначений період.

На заяву позивача від 20.05.2021, надіслану до Управління 28.05.2021, про призначення допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям Управлінням для вирішення питання було надіслано запит від 11.06.2021 № 100/06-5935 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) щодо звернення заявниці за призначенням зазначених допомог на підставі надісланих документів.

Листом від 25.06.2021 №051/11843-002/1 Департаментом було надано відповідь, що для прийняття рішення щодо призначення державної соціальної допомоги позивачем, необхідно перевірити достовірність та повноту інформації про доходи і майновий стан сім`ї позивача, оскільки в поданій заявницею декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги відсутні відомості; повторно провести обстеження умов проживання заявниці (за її згодою) з метою визначення складу сім`ї, ступеня нужденності та можливостей знаходження додаткових джерел для її існування шляхом опитування осіб, які входять до складу сім`ї: отримати відомості з Держприкордонслужби про перетин державного кордону заявницею.

Листом від 30.06.2021 №100/06/Т-90-106 позивача було повідомлено, що у зв`язку тим, що при обстеженні матеріально-побутових умов сім`ї діти були відсутні, для позитивного прийняття рішення щодо призначення державної соціальної допомоги необхідне повторне обстеження умов життя родини з метою визначення складу сім`ї, ступеня нужденності та можливостей знаходження додаткових джерел для існування та підтвердити факт догляду за дітьми. Так як, на телефонні дзвінки позивач не відповідала, що унеможливлювало проведення повторного обстеження сім`ї, та відсутністю відповіді з Держприкордонслужби при кордону позивачкою, відповідачем 30.06.2021 №100/06-6764 було направлено запит до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо можливості призначення державних допомог.

Листом від 01.09.2021 №051/12890-002/3 Департаментом було надано відповідь, що оскільки Управління не має можливості здійснити обстеження з метою підтвердження достовірності та повноти інформації про доходи і майновий стан сім`ї позивача (заявниця ухиляється від зустрічі, про що свідчать доповідні від 02.06.2021, 11.06.2021, 14.06.2021, 30.06.2021 та 01.07.2021) та підтвердити проживання сім`ї позивача разом з дітьми, рішення щодо призначення державної соціальної допомоги за вказаних обставин прийняти не можливо, про що Позивача було повідомлено листом від 02.09.2021 № 100/06-9089.

Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 01.06.2000 №1768-III "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", зі змінами та доповненнями (далі - Закон №768-ІІІ) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Статтею 1 Закону №1768-ІІІ визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Сім`я - це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Прожитковий мінімум для сім`ї є визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 1 Закону №1768-ІІІ, соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України (стаття 3 Закону №1768-ІІІ).

Згідно із статтею 4 Закону №1768-ІІІ призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.

На виконання вимог згаданої норми Закону №1768-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою від 24.02.2003 №250 затвердив Порядок, який визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом №1768-ІІІ (далі - Порядок №250).

Порядок №250 визначає умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога), передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", перелік документів, необхідних для призначення такої допомоги, а також підстави для припинення її виплати.

Відповідно до пункту 2 Порядку №250 державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

Пунктом 3 Порядку №250 визначено, що призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім' ї.

За правилами пункту 5 Порядку №250 для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи:

- заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики;

- декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);

- довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

- довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності). Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.

Згідно з пунктом 9 Порядку №250 середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.

Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).

Пунктом 10 Порядку №250 визначено перелік підстав, за наявності яких державна соціальна допомога не призначається.

Зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 10 Порядку №250 державна соціальна допомога не призначається, якщо у складі сім' ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи:

- сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців;

- доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку, за дітьми, хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю І групи, за особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства.

Відомості про доходи осіб та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування орган соціального захисту населення отримує, відповідно поданого ним запиту, з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - Пенсійного фонду України та Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - Державної податкової інспекції.

Перелік підстав для відмови в призначенні соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, визначений Порядком №250, є вичерпним.

Згідно статті 1 Закону України від 21.11.1992 №2811 "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" (зі змінами та доповненнями) громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога на дітей одинокім матерям.

Приписами статті 6 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" встановлено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу. Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення. Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Статтею 18-2 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" встановлено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги, передбачених цим Законом.

Для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 18-3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Для призначення виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 18-4 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" визначено умови, за яких виплата допомоги на дітей одиноким матерям припиняється або призупиняється.

Відтак, виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється у разі: тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового працевлаштування дитини.

Вказаний перелік є вичерпним.

Припинення або призупинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

У разі припинення дії обставин, передбачених частиною другою цієї статті, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин.

Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків призначається на кожну дитину.

Право на отримання державної допомоги одинокій матері безпосередньо залежить від її майнового стану.

Державою встановлені відповідні майнові фільтри для можливості отримання державної допомоги, які зокрема, полягають у обрахунку майнового стану сім`ї.

Умови призначення і виплати видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" встановлені "Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми", який затверджено постановою КМУ від 27.12.2001 №1751 (далі - Порядок №1751).

Згідно із пунктом 36 Порядку №1751 допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах І - IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно.

Допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення волі отримувача допомоги за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) зупиняється у разі тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового працевлаштування дитини. У разі припинення дії обставин, передбачених абзацами четвертим - десятим і дванадцятим-чотирнадцятим цього пункту, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин. Виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженої особи, визначеної виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Постановою КМУ від 27.12.2001 №1751 затверджено Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, у п.1 якого вказано, що цей Порядок визначає умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми": допомога на дітей одиноким матерям (пункти 33-38 цього Порядку).

Згідно пункту 33 Порядку відповідно до статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги.

Згідно пункту 34 Порядку допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям (далі - період, за який враховується дохід).

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №632.

Згідно пункту 35 Порядку для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики (далі - декларація); 3) довідка про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; 4) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави для внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або виданий компетентним органом іноземної держави документ про народження, в якому відсутні відомості про батька, за умови легалізації такого документа в установленому законодавством порядку; 5) копія свідоцтва про народження дитини.

Згідно пункту 10 Порядку №632 та пункту 35-2 Постанови №1751 допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо, зокрема, у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців.

Допомога на дітей одиноким матерям за таких умов на наступний строк призначається не раніше ніж через шість місяців після завершення виплати такої допомоги.

Для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; 3) копія свідоцтва про народження дитини; 4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю. Якщо дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, подається довідка про реєстрацію місця проживання матері та довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування (навчання) дитини.

Висновки суду.

Таким чином, спірним у цьому спорі є правомірність дій відповідача, щодо припинення виплати ОСОБА_1 соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка у період з вересня 2019 року по вересень 2020 року навчалася у Женевському університеті на денній формі навчання.

Позивачка працює у ТОВ "АГРІС-ТРЕЙД" з 01.04.2014, займає посаду менеджера з питань логістики, з 18.10.2020 позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6-ти річного віку згідно з довідкою №10 про потребу дитини у домашньому догляді.

Згідно з довідками №10 від 18.10.2020 (строк дії до 17.04.2021), №12 від 19.04.2021 (строк дії до 18.10.2021), №14 від 19.10.2021 (строк дії до 18.04.2022) дитина позивачки, потребує домашнього догляду.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачка у період з 01.07.2020 до вересня 2020 року перебувала на денному навчанні, з жовтня 2020 року перебуває у відпустці до догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду.

З наведеного вбачається, що позивачка мала право на отримання соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.07.2020 та отримання допомоги малозабезпеченим з 01.01.2021.

Все вищенаведене апелянтом не спростовано, проте підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне, що будь-якої підстави, визначених пунктом 10 вказаного Порядку №250 та пунктом 35-2 Порядку №1751, у відмові в призначенні і виплаті державної допомоги сім`ям з дітьми за яких державна соціальна допомога не може бути призначена, відповідачем ні у наданій відмові, ні у відзиві на позовну заяву не зазначено.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, суд першої інстанції правильно вказав, що неможливість позивачки своєчасно надати необхідний пакет документів, з урахуванням навчання у вузі, не тільки звужують конституційні права позивача, але й фактично обмежують право позивача на призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї та соціальної допомоги одиноким матерям. Несвоєчасне надання таких доказів є формальною підставою для відмови у наданні позивачці державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї та соціальної допомоги одиноким матерям з 01.07.2020 та з 01.01.2021.

Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.

Колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Крім того, надаючи оцінку всім іншим доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

О.М. Кузьмишина