Справа № 480/9711/25
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 грудня 2025 року Справа № 480/9711/25

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Глазько С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сумської міської ради, Сумської обласної державної (військової) адміністрації про визнання бездіяльності злочинною та незаконною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовною заявою до Сумської міської ради, Сумської обласної державної (військової) адміністрації, про визнання бездіяльності злочинною та незаконною, зобов`язання вчинити дії.

Суд, перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається з позовної заяви її подано "Автор від імені людини у правовому статусі громадянина: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Хільгора - народ" та " ОСОБА_5 від імені людини у правовому статусі громадянина: Вадим, ОСОБА_6 , Хільгора - народ", проте документів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності вказаних осіб до матеріалів позовної заяви не долучено (копія паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу), у зв`язку з чим, у суду відсутня можливість ідентифікувати особу підписанта поданого адміністративного позову та з`ясувати факт наявності в нього адміністративної процесуальної дієздатності.

Враховуючи вищенаведене, позивачу/позивачам необхідно усунути вказаний недолік позовної заяви шляхом надання суду належним чином завіреної копії паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» .

Також суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як вбачається з позовної заяви у ній не зазначено хто саме є позивачем чи позивачами у даній справі, а зазначено: "Автор від імені людини у правовому статусі громадянина: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Хільгора - народ" та " ОСОБА_5 від імені людини у правовому статусі громадянина: ОСОБА_7 , Хільгора - народ", тобто зазначені особи не визначають себе позивачами у даній справі відповідно до вимог КАС України.

Також, в порушення п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача/ позивачів.

Вказані недоліки позивачем/позивачами можуть бути усунені у строк, вказаний в резолютивній частині даної ухвали, шляхом подання до суду заяви, у якій слід вказати позивача/позивачів (Позивач прізвище, ім`я, по батькові підпис) по справі з зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номеру і серії паспорта.

Крім того, відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві, серед іншого, зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, позивач/позивачі у позовній заяві письмово не підтвердили того факту, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказаний недолік може бути усунений позивачем/позивачами шляхом надання до суду власного письмового підтвердження позивача про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Приписом ч.2 ст.160 КАС України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (друге речення ч.10 ст.44 КАС України).

Отже, КАС України передбачено подання позовної заяви до суду у вигляді документа, на якому буде особистий підпис особи, яка має право підписувати позовну заяву і цим підписом буде виражена воля такої особи, що є обов`язковим для дотримання принципу диспозитивності.

Суд звертає увагу, що підпис - це графічний знак або набір знаків, який особа ставить на документі для підтвердження його автентичності, згоди або авторства.

Зазвичай підпис розташовується у кінці документа після його основного тексту та відомостей про додатки (у разі їх наявності).

Наведене зумовлене тим, що підпис ідентифікує автора і слугує задля підтвердження того, що особа, яка його підписала, ознайомлена із документом і погоджується з його змістом.

В юридичному сенсі, підпис є підтвердженням певної дії, угоди чи зобов`язання і надає документу юридичну силу.

Суд акцентує увагу, що особистий підпис це власноручно виконаний зразок почерку, що дозволяє ідентифікувати особу, що його виконала.

У той же час, дана позовна заява підписана як: "Автор від імені громадянина держави Союз РСР/Українська PCP, який є народ", " ОСОБА_3 " " ОСОБА_5 ", " ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Хільгора, основний інвестор, Кредитор, вигодонабувач цінних паперів та прав за ними" та "Автор від імені громадянина держави Союз РСР/Українська PCP, який є народ", "Вадим" "Автор", "Вадим, Васильович, Хільгора" основний інвестор, Кредитор, вигодонабувач цінних паперів та прав за ними", без зазначення, що зазначені особи є позивачем/позивачами у даній справі.

Враховуючи викладене, позивачу/позивачам необхідно ідентифікувати себе як позивач/позивачі у даній справі та підписати позовну заяву в статусі позивача/позивачів.

Також слід зазначити, що відповідно до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту своїх прав, свобод чи інтересів, які мають бути сформульовані максимально чітко і зрозуміло.

За приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч.2 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У свою чергу, в силу приписів ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

Частиною 3 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, адміністративний позов спрямований на захист прав, свобод та інтересів особи, які порушив відповідач - суб`єкт владних повноважень, надаючи позивачу можливість вибору способу захисту для ефективного відновлення його порушених прав та інтересів з урахуванням приписів ч. 1-2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, позивачу/позивачам необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом уточнення позовних вимог з урахуванням приписів ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України та наданням нормативного обґрунтування позовних вимог.

Крім того, судом встановлено, що у позовній заяві зазначено, що Сумський окружний адміністративний суд є боржником у даній справі (а.с.28).

Враховуючи викладене, позивачу/позивачам необхідно надати пояснення з відповідним обґрунтуванням, чи є Сумський окружний адміністративний суд відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з цим, в порушення вказаних вимог позивачем/позивачами не надано жодного доказу на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, позивачу/позивачам необхідно усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом подання до суду доказів порушення оскаржуваними діями прав, свобод, інтересів позивача/позивачів, зазначити та/або надати докази, що підтверджують вказані обставини.

Також позивачу/позивачам необхідно зазначити норми Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі яких позивач/позивачі вважають, що зазначена позовна заява має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

У позовні заяві позивачем/позивачами заявлено клопотання про витребування доказів, розглянувши яке, суд зазначає наступне.

Згідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Всупереч вимогам ст.80 КАС України позивач/позивачі не зазначили, яких заходів ними було вжито для отримання доказів, про витребування яких заявлено клопотання та/або причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача/позивачів про витребування доказів не відповідає вимогам ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо клопотання позивача/позивачів про залучення третіх осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

З наведеного слідує, що залучення третьої особи до участі у справі повинно бути мотивованим зазначенням прав та обов`язків, на які може вплинути судове рішення, а відповідне звернення позивача - обґрунтованим.

При цьому позивач/позивачі не зазначили та не обґрунтували того, яким чином рішення суду по даній справі вплине/може вплинути на права та обов`язки осіб, які зазначені у позовні заяві.

Враховуючи зазначене позивачу/позивачам необхідно надати клопотання з обґрунтуванням необхідності залучення третіх осіб до участі у розгляді даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сумської міської ради, Сумської обласної державної (військової) адміністрації про визнання бездіяльності злочинною та незаконною, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

2. Позивачу усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

4. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Глазько