Справа № 380/14951/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Карпенко Ю.В.,

за участі:

представника позивача Качмара І.О.,

представника відповідача Паїк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ відповідача від 25.06.2025 року №2835 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Дрогобицького РВП ГУНП», яким до поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВнП№2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним і скасувати наказ відповідача від 30.06.2025 року №464 о/с «Про особовий склад»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВнП№2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області з 30.06.2025 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.06.2025 року по момент винесення рішення судом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що починаючи з 07.11.2015 року, проходив службу в органах Національної поліції на різних посадах, останню з яких обіймав посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі Дрогобицький РВП ГУНП у Львівській області), маючи спеціальне звання старшого сержанта поліції. Однак наказом ГУ НП у Львівській області від 25.06.2025 року №2835 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Дрогобицького РВП ГУНП» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції. У подальшому, наказом ГУ НП у Львівській області від 30.06.2025 року №464 о/с «Про особовий склад» позивача звільнено із займаної посади з 30.06.2025 року. Позивач з вказаними наказами не погоджується та вказав, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Зазначив, що обставини, викладені в оскаржуваних наказах ГУ НП у Львівській області, не відповідають дійсності. Службове розслідування, за наслідками якого вони були прийняті, проведено незаконно та упереджено, наведені у наказі факти є надуманими. Крім того, вказав, що під час службового розслідування відповідачем не враховані наявні в позивача заохочення під час проходження служби в поліції. Вважаючи, що обраний вид дисциплінарного стягнення не відповідає критеріям, встановленим ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо обґрунтованості та пропорційності, позивач звернувся до суду із цим позовом задля захисту та відновлення своїх порушених трудових прав. Просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що оскаржувані накази ГУ НП у Львівській області від 25.06.2025 року №2835 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Дрогобицького РВП ГУНП» та від 30.06.2025 року №464 о/с «Про особовий склад» прийняті на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, ґрунтовно та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, а отже, законодавчо передбачених підстав для визнання їх протиправними та скасування немає. З посиланням на правові висновки Верховного Суду, зауважила, що поведінка працівника Національної поліції України завжди та за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стражі правопорядку. Натомість позивачем вчинено дії та допущено поведінку, яка несумісна з вимогами, які пред`являються до особи, що проходить службу в поліції, а також наносить шкоду авторитету органів поліції в цілому. Враховуючи викладене, вважає, що у відповідача були наявні всі підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування одного з найсуворіших видів дисциплінарного стягнення. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 31.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 17.09.2025 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомлення (викликом) учасників справи.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, допитавши свідків, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач, ОСОБА_2 , з 2015 року проходив службу в органах Національної поліції України, зокрема з 2021 року на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області.

12.06.2025 року до ГУНП у Львівській області надійшла доповідна записка №Рп-341 УГІ ГУНП щодо перевірки несення служби нарядами СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНП у період часу з 11 по 12.06.2025 року. Зокрема, вказано, що окремі поліцейські, серед яких і ОСОБА_3 , проявили непрофесійне та безвідповідальне ставлення до виконання службових обов?язків, умисне ігнорування необхідності дотримання порядку застосування портативних відеореєстраторів та вимог щодо оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, чим порушили вимоги п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, ч.4 ст.256 КУпАП, абз.4 п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, п.5 розділу II, підп.2 п.1, п.2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року №1026, п.8 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затверджених наказом МВС України від 27.04.2020 року №357, п.6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 року №676.

Наказом ГУНП у Львівській області від 12.06.2025 року №2619 призначено за даним фактом службове розслідування у формі письмового провадження та створено дисциплінарну комісію.

У межах службового розслідування позивач надав пояснення, в яких зазначив, що «…Із наказом ГУНП у Львівській області «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» від 12.06.2025 року №2619, ознайомлений. ОСОБА_4 зауважив, що наказом ГУНП у Львівській області від 13.05.2025 року №2151 «Про направлення працівника СРПП» з метою забезпечення публічної безпеки та порядку, зокрема безпеки дорожнього руху до ВнП №1 Золочівського РВП ГУНП був направлений терміном на 30 діб. Так, ознайомившись із доповідною запискою мобільної групи ГУНП за результатами перевірки несення служби нарядів СРПП від 12.06.2025 року, ОСОБА_4 повідомив, що 11.06.2025 року о 08:00 год до 08:00 год 12.06.2025 року заступив на добове чергування спільно із поліцейським СРПП ВнП №1 Золочівського РВП ГУНП сержантом поліції Масловським О.І. у складі екіпажу СРПП із позивним «Ростов-102» на службовому автомобілі марки «Рено Дастер», н.з НОМЕР_1 (на синьому фоні). Після проведення інструктажу добових нарядів отримав спец.іальні засоби (кайданки, сльозогінний газ, ПР-73) та засоби індивідуального захисту шолом, бронежилет. Також, при заступанні на службу отримав портативний відеореєстотор, про що розписався в журналі отримання-повернення нагрудних (портативних) відеореєстраторів ВнП №1 Золочівського РВП ГУНП. Однак такий був майже розрядженим.

На запитання: Чи відомі Вам установлені вимоги про обов`язковість використання портативних відеореєстраторів під час реагування на подію, що передбачено Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року №1026.

Відповів: Так, відомі.

На запитання: Чи відомо Вам про не допускання факту розрядження портативного відеореєстратора під час несення служби поліцейським?

Відповів: Так, відомо.

На запитання: Чи ознайомлювались Ви із Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», затвердженою наказом МВС України від 27.04.2020 року №357?

Відповів: Так, ознайомлений. Йому чітко відомий алгоритм дій поліцейського під час реагування та документування повідомлень (звернень) громадян у випадку вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із стихійною торгівлею і т.д.

Крім цього, пояснив, що ознайомившись із доповідною запискою т.в.о. начальника СРПП ВнП №2 Дрогобицького РВП ГУНП старшого лейтенанта поліції Ульчака І.М. з приводу виявлених порушень його службової діяльністю, пояснив, що, на його думку, жодних порушень при складанні адміністративних матеріалів ним не допускалось, в тому числі при реагуванні на звернення громадян та опрацювання викликів на лінію « 102». Також, зазначив, що в період часу з 20:00 год 13.06.2025 року по 08:00 год 14.06.2025 року він спільно із ДОП СП ВнП №1 Золочівського РВП ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 перебував в наряді на контрольно-спостережному пункті №3, який розташований у с.Струтин, Золочівського району, Львівської області. За час несення служби особисто ним не складались адміністративні матеріали у сфері БДР, так як такі не виявлялись. Під час забезпечення охорони переїзду контрольно-спостережного пункту при зупинці т/з відеофіксація на бодікамеру здійснювалась не у всіх випадках.

На запитання: Скільки Вами було зупинено т/з під час несення служби на КСП №3 предмет перевірки даних водія (військово облікових даних), оголошення в розшук, перевірки т/з на наявність заборонених предметів (саморобні-вибухові пристрої, зброя, наркотичні засоби)?

Відповів: Не пригадаю. Однак зазначив, що під час проведення інструктажу нарядів, особливу увагу було звернуто на перевірку т/з, в яких переміщуються особи чоловічої статті та які одягнені у військову чи спортивну форму, відтак ним зупинялись такі автомобілі, проте скільки саме також не пригадує.».

За результатами проведення службового розслідування комісією складено висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих поліцейських ГУНП у Львівській області, який затверджений начальником ГУ НП у Львівській області 23.06.2025 року.

Відповідно до вказаного висновку службового розслідування від 23.06.2025 року, «…Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що факти, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, знайшли своє підтвердження та стали можливими унаслідок: неналежного виконання службових обов?язків зі сторони поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВнП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , який будучи зобов`язаним як працівник поліції відповідно п.1 в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.2, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, унаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування вимог нормативно-правових актів і доручень МВС України, НП України та ГУНП у Львівській області, проявив своє непрофесійне та безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків, а саме не дотримався вимог п.п.3, 8, 16 ч.2 Розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357, оскільки під час несення служби у складі екіпажу СРПП ВнП №1 Золочівського РВП ГУНП із позивним «Ростов-102» в період часу з 11 по 12.06.2025 року здійснив неналежне реагування на події (звернення) громадян, які стосувалась незаконної (стихійної) торгівлі та порушення тиші, що виразилось у формальності вияснення усіх обставин вчиненого порушення. При цьому, в порушення установлених вимог п.п.5, 6 розділу ІІ, п.1 Розділу III, підп.2 п.1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, старшим сержантом поліції ОСОБА_7 не здійснювалась відеофіксація на нагрудний відеореєстратор при спілкуванні з гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_10 , які вчинили адміністративне правопорушення. Крім цього, 11.06.2025 року старший сержант поліції ОСОБА_3 при виконанні службового завдання «Охорона ПБП в дошкільних та освітніх закладах», не зважаючи на проведення мультимедійного тестування в приміщенні школи, не вжив відповідних заходів щодо обстеження зовнішньої та прилеглої території закладу з метою виявлення підозрілих осіб, речей чи інших предметів. Поряд з цим, старший сержант поліції ОСОБА_3 під час несення служби на контрольно-спостережному пункті №3, який розташований у с.Струтин, Золочівського району, Львівської області, у період комендантської години з 00:00 год 13.06.2025 року по 05:00 год 14.06.2025 року не зупиняв транспортних засобів з метою їх перевірки, що в свою чергу надало змогу значній кількості автомобілів здійснювати безперешкодний проїзд. При зупинці транспортних засобів в денний період доби, відеофіксація на нагрудний відеореєстраор, таким здійснювалась частково та не безперервно.

Окрім цього, старшим сержантом поліції ОСОБА_7 допущено ряд порушень службової дисципліни в сфері адміністративно-застосовної діяльності, зокрема при оформленні адміністративних правопорушень із забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, а саме п.п.1, 4 п.2 розділу І підп.підп.1-5 п.п.5, 6 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, п.11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, оскільки 26.01.2025 року при складанні адміністративних матеріалів за ч.2 ст.130, ч.2 ст.126 КУпАП (протокол серії ЕПР 1 №230447, постанова серії ЕНА №3935815) відносно гр. ОСОБА_11 , 13.04.2025 року за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122 КУпАП (протокол серії ЕПР 1 №299247, постанова ЕНА №4491700) відносно гр. ОСОБА_12 , 14.03.2025 року під час оформлення адміністративних матеріалів ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серії ЕПР 1 №271487) відносно гр. ОСОБА_13 , 20.03.2025 року під час оформлення адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП (протокол ЕПР1 №277170) відносно гр. ОСОБА_14 , а також 11.03.2025 року при складанні адміністративних матеріалів відносно гр. ОСОБА_15 за ст.183 КУпАП (постанова серії ЕГА №1712337) та гр. ОСОБА_16 (постанова серія ЕГА №1747708), не здійснював розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, не ознайомив вищевказаних осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, з їхніми правами та обов`язками відповідно до ст.268 КУпАП. Поряд з цим, при оформленні вказаних адміністративних матеріалів вкотре безперервна відеофіксація старшим сержантом поліції ОСОБА_7 не проводилась. Водночас, 17.03.2025 року старшим сержантом поліції ОСОБА_7 допущено порушення вимог п.п.3, 8, 16 ч.2 Розділу IX, Розділу XLIV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357, та вимог Методичних рекомендацій з питань організації діяльності секторів протидії домашньому насильству відділів/секторів превенції управлінь/відділів Національної поліції України від 06.04.2021 року, за результатами опрацювання виклику «Домашнє насильство», зареєстрованого в ІКС ІПНП №2613 від 17.03.2025 року, у зв`язку із тим, що, не встановив місце події вказаного порушення, що в свою чергу унеможливило дослідження об`єктивних обставин його вчинення, відібрання від учасників події письмових пояснень, складання відповідних документів (ТзП, форма оцінки ризиків і тд.).

Такими своїми діями старший сержант поліції ОСОБА_3 допустив порушення службової дисципліни, а саме абз.9 Розділу 2 посадової інструкції поліцейського СРПП ВнП №2 Дрогобцького РВІ ГУНІ, п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.2, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII.».

На підставі викладеного, дисциплінарна комісія запропонувала, за порушення службової дисципліни, зокрема вимог п.1 (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), п.п.2, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ, п.п.3, 8, 16 ч.2 Розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357», вимог п.п.5, 6 розділу ІІ, п.1 Розділу ІІІ, підп.2 п.1 розділу VІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, пункту 1, 4 пункту 2 розділу ІІ підпункту 1,2,3, 4,5 пункту 5,6 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, п.11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, вимог ст.268 КУпАП, абз.9 Розділу 2 посадової інструкції поліцейського СРПП ВнП №2 Дрогобицького РВП ГУНП, Розділу XLIV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357», вимог Методичних рекомендацій з питань організації діяльності секторів протидії домашньому насильству відділів/секторів превенції управлінь/відділів Національної поліції України від 06.04.2021 року, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018року №2337-VІІІ, застосувати до поліцейського СРПП ВнП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

25.06.2025 року, на підставі висновку службового розслідування, ГУ НП у Львівській області прийнято наказ №2835 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Дрогобицького РВП ГУНП», пунктом 1 якого за порушення службової дисципліни, зокрема вимог п.1 (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), п.п.2, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ, п.п.3, 8, 16 ч.2 Розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357», вимог п.п.5, 6 розділу ІІ, п.1 Розділу ІІІ, підп.2 п.1 розділу VІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, пункту 1, 4 пункту 2 розділу ІІ підпункту 1,2,3, 4,5 пункту 5,6 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, п.11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, вимог ст.268 КУпАП, абз.9 Розділу 2 посадової інструкції поліцейського СРПП ВнП №2 Дрогобицького РВП ГУНП, Розділу XLIV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357», вимог Методичних рекомендацій з питань організації діяльності секторів протидії домашньому насильству відділів/секторів превенції управлінь/відділів Національної поліції України від 06.04.2021 року, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018року №2337-VІІІ, до поліцейського СРПП ВнП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

30.06.2025 року наказом ГУНП у Львівській області №464 о/с «Про особовий склад», відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , поліцейського СРПП ВнП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, звільнено зі служби в поліції з 30.06.2025 року. Підстава: наказ ГУ НП у Львівській області від 25.06.2025 року №2835.

Позивач, вважаючи п.1 наказу від 25.06.2025 року №2835 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Дрогобицького РВП ГУНП» та наказ від 30.06.2025 року №464 о/с «Про особовий склад» протиправними, а своє звільнення незаконним, звернувся до суду з цим позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), за приписами ч.1 ст.59 якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ст.3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч.1 ст.7 та ч.1 ст.8 Закону №580-VIII, під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У ст.18 Закону №580-VIII визначені основні обов`язки поліцейського. Зокрема, відповідно до положень п.2 ч.1 цієї статті, поліцейський зобов`язаний: професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 19 Закону №580-VІІІ встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), у ч.1 ст.1 якого визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За змістом ст.23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 5-1) здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України «Про електронні комунікації»; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; 14) вживає всіх можливих заходів для надання до медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

Частиною 1 ст.42 Закону № 580-VIII передбачено, що поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 42 Закону №580-VIII, фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.

Згідно з ч.4 ст.42 Закону №580-VIII, для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби, зокрема: 1) гумові та пластикові кийки; 2) електрошокові пристрої контактної та контактно-дистанційної дії; 3) засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо); 4) засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії; 5) засоби примусової зупинки транспорту.

Так, відповідно до п.5 Розділу І «Загальні положення» Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357 (далі Інструкція №357), з урахуванням отриманої від заявника (інших джерел) інформації про вид, ступінь тяжкості, стадію та наслідок правопорушення або події, їх завершеності (закінченості), часу, який минув після вчинення правопорушення або виникнення події, місця перебування правопорушника та його суспільної небезпеки, заяви (повідомлення) поділяються на такі, що: 1. мають високий ступінь загрози особам та поліцейським (повідомлення категорії «Альфа»); 2. потребують негайного оперативного реагування (повідомлення категорії «Бета»); 3. відпрацьовуються в звичайному режимі (повідомлення категорії «Гамма»); 4. не потребують оперативного реагування (повідомлення категорії «Дельта»).

Згідно з підп.6 п.1 Розділу ІХ «Порядок дій нарядів патрульної поліції, груп реагування патрульної поліції та інших нарядів поліції, залучених до реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події» Інструкції №357, працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорії «Альфа», необхідно при безпосередньому контакті зі зловмисниками, дотримуючись особистої безпеки, ужити заходів для припинення правопорушення та їх затримання.

Відповідно до підп.підп.2, 4 п.2 Розділу ІХ «Порядок дій нарядів патрульної поліції, груп реагування патрульної поліції та інших нарядів поліції, залучених до реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події» Інструкції №357 працівники поліції, що перебувають у складі наряду поліції, залученого до оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або подію, що віднесені до категорії «Бета», повинні: 2) за наявності планшетного пристрою невідкладно проставити в системі ІПНП відповідні відмітки про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення або події та результати реагування; 4) установити осіб, які потребують допомоги, викликати бригаду екстреної медичної допомоги або інші екстрені служби (за потреби), до прибуття якої (яких) невідкладно вжити заходів, спрямованих на врятування та збереження життя людини.

У пункті 8 Розділу ІХ «Порядок дій нарядів патрульної поліції, груп реагування патрульної поліції та інших нарядів поліції, залучених до реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події» Інструкції №357 визначено, що за результатами виконання завдання старший наряду поліції повинен невідкладно оформити результати реагування на правопорушення або подію в системі ІПНП, внісши до електронного рапорту корисну інформацію щодо осіб, речей, виконаних дій, а також фотозображення, що можуть сприяти в установленні осіб, які їх учинили, та/або вирішені інших службових завдань.

Згідно з п.6 Розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 року №676, під час роботи в системі «ІПНП» користувач системи «ІПНП» повинен: використовувати інформаційні ресурси системи «ІПНП» виключно в межах своїх повноважень та наданих прав доступу; надавати достовірну і повну інформацію про себе відповідно до заяви про реєстрацію користувача інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», форму якої наведено в додатку до цього Положення (далі заява); інформувати адміністратора безпеки про компрометацію ідентифікатора доступу засобами відомчого телефонного зв`язку та листом у паперовій або електронній формі через СЕД; використовувати для входу в систему «ІПНП» власний ідентифікатор доступу та не передавати його іншим особам; після завершення роботи в системі «ІПНП» або тимчасового залишення робочого місця здійснювати вихід із системи «ІПНП»; не зберігати ідентифікатор доступу в користувацькому браузері; не виконувати запити на отримання інформації, що не дають змоги ідентифікувати в повному обсязі об`єкт перевірки; не вчиняти дій щодо отримання чи модифікації інформації поза наявними інтерфейсами доступу до системи «ІПНП»; інформувати про виявлені вразливості системи «ІПНП» та не використовувати їх для отримання інформації, а також для її обробки та модифікації; не встановлювати та не використовувати на робочому місці користувача системи «ІПНП» програмне забезпечення, призначене для отримання віддаленого доступу до системи «ІПНП»; не користуватися інформаційними ресурсами системи «ІПНП» під час перебування у відпустці або тимчасової непрацездатності; повідомляти про зміну місця роботи (посади) адміністратора користувачів листом у паперовій або електронній формі через СЕД, підписаним керівником органу або підрозділу; у випадку відрядження до іншого органу (підрозділу), відсторонення від виконання службових обов`язків (посади), за потреби, подавати документи на зміну прав доступу до системи «ІПНП», у порядку, встановленому пунктами 1, 3 розділу V цього Положення.

Копіювання, проведення відео, фотозйомки користувачами системи «ІПНП» інформації із системи «ІПНП» не допускається.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до Розділу ІІІ Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 222 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення у закритому режимі проводиться із додержанням усіх правил провадження. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у закритому режимі можуть бути присутні лише особи, які беруть участь у провадженні в цій справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст.268 КУпАП).

Якщо при складанні протоколу (якщо складення протоколу передбачається КУпАП) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, їй за місцем проживання (перебування), роботи надсилається повідомлення про запрошення до підрозділу поліції (додаток 4) на розгляд справи.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У випадку закінчення на дату розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення.

Поліцейський, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, залежно від установлених обставин зазначає у рішенні про наявність або відсутність вини конкретної особи у його вчиненні та за результатами розгляду справи по суті на підставі статті 247 КУпАП приймає рішення щодо закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Поліцейський, який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом тридцяти календарних днів з дня надходження пропозиції повідомляє орган (посадову особу), який вніс пропозицію.

Згідно Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо його складення є обов`язковим, порушника може бути доставлено до органу поліції.

Відповідно до установлених вимог Розділу XLIV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357, поліцейському при реагуванні на звернення про вчинення домашнього насильства необхідно: з`ясувати: 1) час, місце (адресу) та обставини вчинення домашнього насильства; 2) наявність на місці події малолітньої або неповнолітньої особи; 3) наявність загрози життю або здоров`ю постраждалої особи (заявника) та/або малолітній чи неповнолітній особі на момент надходження повідомлення, стан її (його, їх) здоров`я та чи потребується медична або інша допомога; 4) установчі дані заявника та/або постраждалої особи (прізвище, ім`я та по батькові, дату народження або вік, контактний телефон, адресу проживання (реєстрації) або місце фактичного перебування (знаходження)); 5) інформацію про особу, яка може бути причетна до вчинення домашнього насильства (далі - кривдник), а саме: установчі дані кривдника (прізвище, ім`я та по батькові, дату народження або вік (приблизний вік), контактний телефон) та його прикмети; місце перебування кривдника, а якщо він залишив місце події, можливе місце його знаходження або появи; наявність у кривдника зброї (зареєстрована або не зареєстрована холодна чи вогнепальна зброя, інші предмети, які можуть становити загрозу життю та здоров`ю людей); наявність агресивного собаки (тварин); стан кривдника (можливе алкогольне або наркотичне сп`яніння, агресивна поведінка); участь у збройних конфліктах; перебування кривдника на психоневрологічному або іншому обліку; 6) наявність обмежувального припису або термінового заборонного припису стосовно кривдника; 7) у якому статусі перебувають заявник, постраждала особа відносно кривдника.

У разі необхідності: 1) заспокоїти заявника та поінформувати його про виїзд наряду поліції; 2) викликати на місце події бригаду екстреної медичної допомоги; 3) запропонувати постраждалій особі (іншій особі) обрати безпечне місце та очікувати приїзду наряду поліції.

Зареєструвати повідомлення в установленому порядку.

Негайно направити на місце події мобільну групу реагування на факти вчинення домашнього насильства (за можливості) та/або поліцейського підрозділу ювенальної превенції (у разі вчинення правопорушення дітьми або стосовно них), інші наряди поліції.

Якщо особи (особа), які вчинили правопорушення, з місця події зникли, на їх встановлення та затримання орієнтувати наряди поліції та чергових органів (підрозділів) поліції.

Відповідно до Указу Президента від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан на території України, з метою відсічі збройної агресії Російської федерації та захисту незалежності та територіальної цілісності України.

Згідно наказу Національної поліції України №242 від 08.04.2022 року «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», службова діяльність поліцейських та державних службовців (далі - працівників) підпорядкованих органів до завершення (скасування) на території України воєнного стану здійснюється у посиленому варіанті, згідно з правовими засадами діяльності Національної поліції України в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про основи національного спротиву», Національна поліція України бере участь у проведенні аналізу та оцінки обстановки, яка впливає на виконання завдань підпорядкованих сил і засобів, що залучаються до територіальної оборони та управління ними під час виконання завдань територіальної оборони.

Згідно Інструкції про порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності, затвердженої наказом МВС від 10.12.2015 року №1560, посилений варіант службової діяльності (далі - посилений варіант) - комплекс організаційно-правових, превентивних, профілактичних, оперативних та інших заходів, пов`язаних з особливим режимом виконання службових завдань і залученням значної кількості поліцейських з метою швидкої стабілізації оперативної обстановки, якщо наявними силами і засобами, що безпосередньо залучені до забезпечення публічної безпеки і порядку у повсякденному режимі несення служби, їх виконати неможливо. Правовою основою діяльності поліцейських в умовах посиленого варіанта є Конституція України, закони України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, нормативно-правові акти МВС та ця Інструкція.

В умовах воєнного стану в Україні всі органи та підрозділи Національної поліції України переведено на посилений варіант несення служби, тобто застосування комплексу організаційно-правових, превентивних, оперативних та інших заходів, пов`язаних зі спеціальними умовами виконання службових обов`язків поліцейськими, а також за участю значної кількості поліцейських з метою стабілізації оперативної обстановки, якої неможливо досягти наявними силами та засобами у звичайному режимі несення служби. Таким чином, введення воєнного стану в Україні є безумовною підставою для можливості посилення заходів безпеки. Разом з тим, це не свідчить про відміну визначених законом процедур та відсутності обов`язку виконувати вимоги закону з боку працівників поліції, в тому числі необхідності дотримання поліцейськими службової дисципліни.

Службова дисципліна, як закріплено у ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту, ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до п.п.1, 2, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону №580-VІІІ, зобов`язує поліцейського, серед іншого: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком, згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено у ст.19 Дисциплінарного статуту, частиною 3 якої передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення (п.2 ч.6 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану викладено у Розділ V Дисциплінарного статуту.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.26 Дисциплінарного статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

Згідно з ч.1 ст.27 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Пунктом 6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Спір у цій справі виник у зв`язку у зв`язку зі звільненням позивача з посади за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», тобто з підстав реалізації дисциплінарного стягнення, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

У постанові від 26.01.2022 року у справі №620/39721 Верховний Суд указав, що стосовно правової оцінки правильності й обґрунтованості рішення про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, то вона повинна фокусуватися, насамперед, на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлений Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим діянням.

Суд встановив, що позивачем вчинено діяння (неналежне виконання службових обов`язків), яке, на думку відповідача, несумісне з його посадою.

Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Тому, виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати зв`язків і не вчиняти дій, які підривають авторитет працівника поліції чи носять корисливий або протиправний характер.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 року у справі №420/241/20.

Оцінюючи аргументи позивача щодо необґрунтованості застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби, суд зазначає таке.

Так, дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Як слідує з матеріалів справи, під час надання пояснення в ході службового розслідування позивач не зміг належним чином спростувати встановлені дисциплінарною комісією обставини (описані вище). Не спростовано таких і в процесі судового розгляду справи.

Даючи оцінку аргументам представника позивача, наведеним у позовній заяві, суд враховує наступне.

Щодо посилань на те, що деякі із зазначених у висновку службового розслідування від 23.06.2025 року постанов у справах про адміністративне правопорушення не оскаржувалися та виконані особами, які притягалися до адміністративної відповідальності, а деякі набрали законної сили/не оскаржувались/перебувають на виконанні, то такі є безпідставними.

Суд звертає увагу, що предметом службового розслідування та підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є не законність прийнятих рішень щодо перелічених у висновку службового розслідування цивільних осіб (наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення), а процесуальні порушення, допущені самим поліцейським під час виконання службових повноважень.

При цьому, факт виконання порушником штрафу не нівелює того факту, що позивач не ознайомив особу з правами за ст.268 КУпАП; не провів розгляд справи у встановленому порядку; порушив вимоги щодо безперервної відео фіксації тощо.

Чинність постанов про адміністративні правопорушення підтверджує лише факт події правопорушення з боку водіїв, проте ніяк не спростовує встановлені службовим розслідуванням факти особистої недисциплінованості поліцейського. Дисциплінарний проступок за своєю суттю це невиконання чи неналежне виконання обов`язків. Відтак, навіть законна по суті постанова, винесена з грубим порушенням процедури, свідчить про низький професійний рівень та дискредитацію звання поліцейського.

Суд наголошує, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення було застосовано не за окремий епізод, а за системне ігнорування позивачем службової дисципліни, що виразилось, зокрема, у: формалізмі при реагуванні на заяви громадян (щодо стихійної торгівлі); невиконанні безпекових заходів у дитячих закладах під час тестування; самовільному бездіяльному спостереженні за проїздом транспорту під час комендантської години (незабезпечення контролю на КПП); непрофесійному опрацюванні виклику щодо «Домашнього насильства».

Крім того, судом враховано, що згідно наданої характеристики на старшого сержанта поліції ОСОБА_6 такий за час проходження служби в органах поліції зарекомендував себе з негативної сторони. Нормативні акти, накази, інструкції, що регламентують діяльність поліції, знає, втім не завжди правильно керується ними в своїй практичній діяльності.

До того ж, за час служби в поліції позивач неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності (у вигляді: зауваження, догани, суворої догани, попередження про неповну службову відповідність), а на час проведення службового розслідування у нього наявне діюче дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність, застосоване наказом ГУНП у Львівській області від 15.05.2025 року №2187.

З урахуванням викладеного, враховуючи характер вчиненого порушення та службову характеристику позивача, суд вважає, що приймаючи рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідач діяв обґрунтовано.

Щодо порушення позивачем порядку використання портативних відеореєстраторів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.40 Закону №580-VIII, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року затверджена Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі - Інструкція №1026).

Згідно із п.2 розділу І Інструкції №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Пунктом 2 розділу ІІ Інструкції №1026 встановлено, що портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

У відповідності до п.п.4, 5, 6 розділу ІІ Інструкції №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (пункт 5 розділу ІІ Інструкції №1026).

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

У силу вимог п.1 розділу ІІІ Інструкції №1026, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Згідно з підп.2 п.1 розділу VII Інструкції №1026, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються, зокрема: примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Як видно з матеріалів справи, дисциплінарною комісією виявлені факти системного порушення позивачем вимог нормативно-правових актів, а саме незабезпечення безперервної відеофіксації несення служби.

Заперечуючи вказане, позивач у своїх поясненнях посилався на те, що портативні відеореєстратори є давніми, тому погано тримають заряд.

Проте, суд не приймає до уваги вказані аргументи позивача, адже такі спростовуються матеріалами справи. По-перше, позивачем не надано суду жодного доказу (рапорту, заявки на ремонт), який би свідчив про його намагання повідомити керівництво про технічну непридатність спецзасобу до роботи в безперервному режимі. По-друге, обов`язок не допускати розряджання відеореєстратора прямо передбачений п.6 розділу ІІ Інструкції №1026.

З наведеного слідує, що недотримання вимог щодо безперервної фіксації є наслідком суб`єктивного ставлення позивача до своїх службових обов`язків, а не об`єктивних технічних перешкод.

Щодо доводів про неможливість застосування найсуворішого заходу дисциплінарного впливу.

Як уже зазначалось вище, Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 року №2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Зазначені зміни набрали чинності 01.05.2022 року.

Частиною 1 ст.26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Отже, положеннями ст.29 Дисциплінарного статуту передбачено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1 ст.29 Дисциплінарного статуту).

За змістом ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Указаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.

Таким чином, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливостей його застосування, визначеного у ст.29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29.10.2025 року у справі №420/36768/23.

Крім того, у постанові від 23.11.2023 року у справі №420/14443/22 Верховний Суд зазначив, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Отже, аргументи позивача про те, що в спірних правовідносинах відповідач неправомірно застосував до позивача найсуворіше дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції ґрунтуються на неправильному застосуванні ст.ст.19 і 29 Дисциплінарного статуту.

Разом з тим, під час визначення виду дисциплінарного стягнення позивачеві відповідачем ураховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, а також його ставлення до служби.

Також, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування відносно позивача, що не оспорюється і самим позивачем.

Будь-які інші доводи представника позивача зводяться до того, що обставини, викладені у спірному наказі ГУ НП у Львівській області від 25.06.2025 року №2835 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Дрогобицького РВП ГУНП», не відповідають дійсності. Однак які це «дійсні обставини» представник позивача так і не зміг аргументовано довести суду, а судом таких не встановлено.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що при прийнятті рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, розсудливо та пропорційно, забезпечивши баланс між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких спрямоване таке стягнення. Будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про протилежне, у матеріалах справи відсутні.

Як наслідок, суд вважає, що оскаржувані накази ГУ НП у Львівській області відповідають критеріям, визначеним у ст.19 Конституції України та ч. ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому не можуть бути визнані судом протиправними.

Оскільки судом встановлено правомірність наказів від 25.06.2025 року №2835 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Дрогобицького РВП ГУНП» (у частині, що стосується позивача) та від 30.06.2025 року №464 о/с «Про особовий склад», вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як похідні, також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Як наслідок, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування п.1 наказу від 25.06.2025 року №2835 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Дрогобицького РВП ГУНП» та наказу від 30.06.2025 року №464 о/с «Про особовий склад», поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Беручи до уваги те, що рішення у цій справі по суті спору ухвалено не на користь позивача, а інших судових витрат, окрім сплати ОСОБА_7 судового збору, сторонами не здійснювалось, суд констатує, що відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ч.2 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення буде складено до 29.12.2025 року.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 29.12.2025 року.