Справа № 140/11360/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/11360/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ДПОП ОШБ НПУ Лють, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу т. в. о. начальника ДПОП ОШБ Лють полковника поліції Артема Лисогора від 15.09.2025 №226 Про застосування дисциплінарних стягнень в частині застосування до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ т. в. о. начальника ДПОП ОШБ Лють полковника поліції Артема Лисогора від 19.09.2025 №821 ос По особовому складу в частині про звільнення зі служби в поліції, відповідно до Закону України Про Національну поліцію за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77, капітана поліції ОСОБА_1 (0067295), інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 із 19 вересня 2025 року;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 (0067295) на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Департаменту поліції особливого призначення ІНФОРМАЦІЯ_1 із 19 вересня 2025 року та стягнути з Департаменту поліції особливого призначення ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були визначені на день звільнення за час вимушеного прогулу з дня звільнення.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що оскаржувані накази про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та про виконання такого стягнення прийняті відповідачем з порушенням вимог Конституції України, Закону України Про Національну поліцію, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VIII, а також із недотриманням основоположних принципів публічної служби.

Позивач вказує, що з 2003 року проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України, має значну вислугу років, статус учасника бойових дій, неодноразово залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань у зоні проведення антитерористичної операції та в період збройної агресії Російської Федерації проти України. За час проходження служби до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення не притягувався, що, на переконання позивача, свідчить про його загальну службову дисциплінованість та належне виконання обов`язків поліцейського.

Позивач зазначає, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення відповідач визначив нібито невиконання наказу ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських. Водночас, на думку позивача, відповідачем не доведено факту саме відмови від виконання наказу, а матеріали службового розслідування не містять належних та допустимих доказів умисної відкритої непокори чи свідомого невиконання наказу.

Позивач наголошує, що поняття відмова від виконання наказу та невиконання наказу не є тотожними за своїм правовим змістом, а дисциплінарна відповідальність у вигляді звільнення зі служби може наставати лише за наявності доведеного дисциплінарного проступку, який включає протиправність, вину, причинний зв`язок та настання негативних наслідків. На його переконання, жоден із зазначених елементів у його діях належним чином встановлений не був.

Крім того, позивач зазначає, що оспорюваний наказ про відрядження мав гриф обмеження доступу Для службового користування, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості повноцінно ознайомитися з його змістом, з`ясувати конкретні завдання, строки, місце та умови виконання відрядження. За таких обставин, на думку позивача, покладення на нього дисциплінарної відповідальності за невиконання наказу, зміст якого не був належним чином доведений до його відома, суперечить статті 57 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.

Позивач також звертає увагу на те, що під час дисциплінарного провадження відповідачем було допущено істотні порушення процедурних гарантій, передбачених Дисциплінарним статутом Національної поліції України. Зокрема, не було забезпечено повного та всебічного з`ясування обставин справи, не надано всіх матеріалів службового розслідування, не перевірено доводи та пояснення позивача, а також не дотримано принципу пропорційності при виборі виду дисциплінарного стягнення.

Позивач вважає, що відповідач, обираючи найбільш суворий вид дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції, не врахував характер і тяжкість нібито вчиненого проступку, попередню бездоганну службу, тривалу вислугу років, участь у бойових діях, а також відсутність реальних негативних наслідків для службової діяльності підрозділу. Такий підхід, на думку позивача, суперечить принципам справедливості, розумності та індивідуалізації дисциплінарної відповідальності.

Окремо позивач зазначає, що наказ про звільнення по особовому складу був виданий без урахування його права на подання та розгляд рапорту про перегляд чи скасування дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що фактично позбавило його можливості реалізувати гарантоване законом право на захист.

Також у позові наголошується, що внаслідок незаконного звільнення позивач був позбавлений права на працю, гарантованого статтею 43 Конституції України, та зазнав майнових втрат у вигляді невиплаченого грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а також інших соціальних гарантій, передбачених законодавством для поліцейських.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що оскаржувані накази є протиправними, такими, що прийняті не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначений Конституцією та законами України, а тому підлягають скасуванню з одночасним поновленням його на займаній посаді та стягненням на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення адміністративного позову, відповідач у поданому відзиві зазначає, що оскаржувані накази прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України, Законом України Про Національну поліцію, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, а також іншими нормативно-правовими актами, що регулюють проходження служби в органах поліції, а тому є правомірними та обґрунтованими.

Відповідач наголошує, що служба в Національній поліції України є державною службою особливого характеру, що передбачає підвищені вимоги до дисципліни, безумовного виконання наказів керівництва та готовності поліцейського до виконання службових завдань, у тому числі в умовах воєнного стану. У зв`язку з цим, на думку відповідача, будь-які сумніви, застереження чи суб`єктивні міркування поліцейського щодо доцільності або умов виконання наказу не можуть слугувати підставою для його невиконання.

Відповідач зазначає, що позивач як поліцейський був зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, законів України, наказів керівництва та Присяги поліцейського, а також безумовно виконувати накази, віддані в межах повноважень керівників. На думку відповідача, саме ці обов`язки складають сутність службової дисципліни, визначеної Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

У відзиві вказується, що наказ ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286 ДСК Про відрядження поліцейських був виданий уповноваженою службовою особою, у межах її компетенції, з дотриманням вимог Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 №672. Відповідач наполягає, що такий наказ є обов`язковим до виконання незалежно від його форми чи наявності грифа обмеження доступу.

Відповідач звертає увагу суду на те, що предметом дисциплінарної відповідальності у даному випадку є не зміст наказу про відрядження, а сам факт його невиконання. За твердженням відповідача, позивач не відбув у відрядження у визначений наказом строк, що об`єктивно свідчить про невиконання наказу та підтверджується матеріалами службового розслідування.

При цьому відповідач наполягає, що позивачу не ставилося завдання брати участь у бойових (спеціальних) діях або виконувати будь-які дії, пов`язані з безпосереднім застосуванням зброї. Єдиним обов`язком позивача було відбути у службове відрядження, тоді як усі організаційні питання, включаючи визначення конкретних завдань, забезпечення, фінансування та координацію дій, покладалися на керівництво відповідного підрозділу.

Відповідач вважає безпідставними доводи позивача про неможливість виконання наказу через відсутність доступу до його повного тексту. На переконання відповідача, доведення до відома витягу з наказу є достатнім для розуміння обов`язку поліцейського відбути у відрядження, а гриф Для службового користування не звільняє особу від виконання наказу та не обмежує її службових обов`язків.

Також у відзиві зазначено, що позивач на момент видання та доведення наказу до відома не перебував на лікарняному, у відпустці або в іншому законному стані, який би унеможливлював виконання наказу, а тому не мав об`єктивних і поважних причин для його невиконання. Відповідач підкреслює, що посилання позивача на власні припущення або сумніви щодо правомірності наказу не є передбаченою законом підставою для його ігнорування.

Крім того, відповідач у відзиві зазначає, що позивач не вперше демонструє небажання виконувати накази про відрядження, що, на думку відповідача, свідчить про системний характер порушення службової дисципліни та самоусунення від виконання завдань, покладених на підрозділ поліції особливого призначення. Такі дії, за оцінкою відповідача, підривають авторитет Національної поліції України та негативно впливають на рівень дисципліни в підрозділі.

Відповідач також наголошує, що у зв`язку з дією воєнного стану та покладеними на поліцію особливого призначення завданнями щодо участі в обороні держави, забезпечення публічної безпеки та відсічі збройної агресії, вимоги до дисципліни та безумовного виконання наказів є особливо суворими. У цьому контексті будь-яке невиконання наказу, навіть без настання фактичних негативних наслідків, розцінюється як грубе порушення службової дисципліни.

Щодо виду дисциплінарного стягнення відповідач зазначає, що звільнення зі служби в поліції є пропорційним та обґрунтованим заходом дисциплінарного впливу з урахуванням характеру допущеного порушення, його значення для виконання завдань підрозділу, а також необхідності підтримання належного рівня службової дисципліни. Відповідач вважає, що застосування м`якших заходів дисциплінарного впливу не забезпечило б досягнення мети дисциплінарного стягнення.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що оскаржувані накази є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а доводи позивача спрямовані на уникнення відповідальності за допущене порушення службової дисципліни, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач підтримує позовні вимоги та зазначає, що доводи відповідача ґрунтуються на неправильному тлумаченні обставин справи. Позивач вказує, що відмова від виконання наказу та його невиконання є різними правовими категоріями, а матеріали справи не містять доказів саме відмови. Крім того, позивач наголошує, що відповідач не надав суду всіх матеріалів службового розслідування, не довів правомірність своїх рішень та не спростував аргументи щодо порушення процедурних гарантій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) та Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач наполягає на тому, що позивач мав безумовний обов`язок виконати наказ про відрядження відповідно до Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 №672, а всі організаційні питання щодо виконання наказу покладалися на керівництво, а не на позивача. Відповідач вважає, що додаткові аргументи позивача не спростовують встановленого дисциплінарного проступку.

У додаткових поясненнях позивач звертає увагу суду на неможливість належного захисту своїх прав через відсутність доступу до наказу з грифом Для службового користування та просить суд витребувати відповідні докази. Позивач наголошує на необхідності з`ясування конкретного змісту наказу, кола осіб, яким було адресовано завдання, та фактичних дій, які вимагалися до виконання, що, на його переконання, має істотне значення для правильного вирішення спору.

У запереченнях на додаткові пояснення відповідач зазначає, що подання таких пояснень не передбачене КАС України без відповідного дозволу суду, та вважає дії позивача зловживанням процесуальними правами. Разом з тим відповідач повторно наполягає на законності своїх рішень та наявності підстав для застосування дисциплінарного стягнення.

Ухвалою суду від 11.12.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Дослідивши письмові докази, відеозапис, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до біографічної довідки позивача, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_1 працював в органах МВС з 19.03.2003 по 06.11.2015, а в органах поліції - з 07.11.2015 по 19.09.2025 на різних посадах в Управлінні МВС України у Волинській області, у Головному управлінні Національної поліції у Волинській області та у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області.

Впродовж 2023-2024 років виконував бойові (спеціальні) завдання в складі зведених підрозділів ДПОП ОШБ Лють на території Донецької та Харківської областей.

01.09.2025 до управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк Цунамі) Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють) надійшла доповідна записка т. в. о. начальника відділу моніторингу УПОП №2 ДПОП ОШБ ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого лейтенанта поліції Альони Ушакової від 01.09.2025 №23935-2025 за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими батальйонів №2 та №3 полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють, які 01.09.2025 відмовились від виконання наказу ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських, зокрема, інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють капітаном поліції ОСОБА_1

3 метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії проти України в порядку взаємодії підрозділів поліції із Збройними Силами України окремих поліцейських полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють відряджено у зону ведення бойових дій у складі НОМЕР_1 АК угрупування військ (сил) Схід ОСУВ Дніпро з 01.09.2025 до особливого розпорядження, зокрема, і капітана поліції ОСОБА_1

01.09.2025, в період із 08:20 до 09:05, т. в. о. начальника управління - командира полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють капітан поліції ОСОБА_2 довів, зокрема, і до позивача вимоги наказу ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських, шляхом усного оголошення його змісту, що зафіксовано працівниками відділу моніторингу УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють за допомогою портативних реєстраторів.

Крім того, у відомості про ознайомлення з вимогами наказу ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських міститься письмова відмітка з особистим підписом поліцейських, зокрема, ОСОБА_1 від 01.09.2025, де він зазначив, що наказ йому незрозумілий, однак не відмовляється його виконувати.

Із відеозапису (відеофайли під назвами: YUKHYME_ 0001В, загальним розміром 266 МБ (мегабайтів), YUKHYME_ _0002В, загальним розміром 266 МБ (мегабайтів), YUKHYME__0004В, загальним розміром 266 МБ (мегабайтів)), та із матеріалів службового розслідування слідує, що зміст даного наказу позивачу особисто був незрозумілий, оскільки він вважає, що зазначений наказ був виданий в порушення вимог Інструкції з оформлення документів у системі МВС України, затвердженої наказом МВС України від 27.07.2012 №650, зокрема в ньому не вказано до якої дати прибути до визначеного місця, відповідальних осіб за матеріальне та грошове забезпечення, не визначено вид озброєння працівників поліції, які відряджаються та відомості про транспортні засоби для відрядження.

На запитання капітана поліції ОСОБА_2 про готовність до його виконання позивач доповів, що не відмовляється виконувати вимоги наказу, однак причини в частині матеріального та грошового забезпечення тимчасово унеможливлюють його виконання останнім. Крім того, позивач доповів, що починаючи з початку 2025 року він особисто залучався до несення служби у пунктах постійної дислокації батальйону №3 полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють, однак лише до нарядів по охороні кімнати зберігання зброї, охорони об`єктів зберігання майна полку, тощо. Також зазначив, що не проходив за указаний час фізичної, вогневої, тактичної, медичної підготовки, злагодження та інших видів навчань, що унеможливлює наразі виконання ним наказу ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських. Окремо вказав про необхідність надання йому відпустки для врегулювання особистих проблемних питань перед відрядженням.

Матеріалами справи підтверджено, зокрема листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.09.2025 №11253-2025, листом Державної установи Територіального медичного об`єднання МВС України по Одеській області від 03.09.2025 №33/36-853-2025, що станом на 01.09.2025 поліцейський ОСОБА_1 на лікуванні у закладах охорони здоров`я не перебував.

У подальшому, дисциплінарною комісією УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють на підставі наказу УПОП № 2 ДПОП ОШБ Лють від 01.09.2025 №374 Про призначення службового розслідування, за відомостями, викладеними в доповідній записці т. в. о. начальника відділу моніторингу УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють старшого лейтенанта поліції Альони Ушакової від 01.09.2025 № 23935-2025, проведено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими батальйонів №2 та №3 полку управління поліції особливого призначення №2 Департаменту поліції особливого призначення ІНФОРМАЦІЯ_1 , які 01 вересня 2025 року відмовились від виконання наказу Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29 серпня 2025 року №286ДСК Про відрядження поліцейських.

Проаналізувавши зібрані в ході проведення службового розслідування матеріали, дисциплінарна комісія встановила, що 01.09.2025 в м. Одеса т. в. о. начальника управління - командира полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють капітан поліції ОСОБА_2 довів в порядку підпорядкованості до окремих поліцейських полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють, зокрема, до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють капітана поліції ОСОБА_1 наказ ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських, однак після отримання вказаного наказу поліцейські, в т.ч. ОСОБА_1 , не забезпечив неухильне та у визначений строк точне виконання вимог цього наказу.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 дисциплінарна комісія убачила порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року №580-VIII, пунктів 2, 4 частини третьої статті 1 та частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (зі змінами), підпунктів 2, 3, 4 та 16 пункту 3 розділу II посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють, затвердженої т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ Лють капітаном поліції ОСОБА_2 .

Обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частинами четвертою та п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), не встановлені.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частиною шостою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Судом встановлено, що наказом УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють від 26.08.2025 №26C Про застосування дисциплінарного стягнення до позивача вже було застосовано захід дисциплінарного впливу у виді догани, що виразилось у невиконанні наказу ДПОП ОШБ Лють від 18.07.2025 №229ДСК Про відрядження поліцейських та припинення їх відрядження.

Також обставин щодо скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку в стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що, відповідно до вимог частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (зі змінами), виключає можливість застосування до нього дисциплінарного стягнення, не встановлено.

Причинами та умовами, що сприяли скоєнню дисциплінарного проступку, стали особиста недисциплінованість ОСОБА_1 , недотримання ним вимог посадових інструкцій, чинного законодавства України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Також дисциплінарна комісія врахувала, що за період служби в полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють вказаний поліцейський зарекомендував себе з посередньої сторони, що підтверджується службовою характеристикою позивача від 04.09.2025.

Під час проведення службового розслідування у позивача працівником відділу моніторингу УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють було відібрано пояснення по даному факту.

У письмових поясненнях від 03.09.2025, наданих під час проведення службового розслідування, позивач зазначив, що наказ йому незрозумілий, та вказав на суб`єктивні причини щодо його невиконання (в частині матеріального та грошового забезпечення), які на його думку є поважними. Позивач дійшов висновку, що сам наказ на відрядження працівників поліції є, але відомості в частині забезпечення належного його виконання відсутні. Крім того, у письмових поясненнях позивач зазначив, що не бажає продовжувати службу в полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють, оскільки не має довіри до керівництва батальйону №3 полку. Однак повідомив, що має намір в подальшому продовжити службу в підрозділах Національної поліції Волинської області.

Також ОСОБА_1 подав т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ ІНФОРМАЦІЯ_1 капітану поліції ОСОБА_2 рапорт від 04.09.2025, де повторно доповів про наявні причини, які унеможливлюють виконання наказу про відрядження, а саме: 1. відсутність фактичного спорядження та елементів однострою; 2. наказ про відрядження був виданий з порушенням вимог наказу МВС України №672 від 02.08.2017 (відсутність грошового забезпечення та забезпечення транспортом перед виїздом у відрядження); 3. відсутність виду озброєння, з яким відбути у відрядження. Водночас позивач повідомив про готовність після усунення цих причин виконати наказ, незважаючи на низький рівень фізичної, тактичної, вогневої та медичної підготовки.

На підставі викладеного, дисциплінарна комісія вважала відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, такими, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, а за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року № 580-VIII, пунктів 2, 4 частини третьої статті 1 та частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (зі змінами), підпунктів 2, 3, 4 та 16 пункту 3 розділу II посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ Лють, затвердженої т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном поліції ОСОБА_2 , що виразились в особистій недисциплінованості, недотриманні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, невиконанні наказу ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських, застосувати до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Відтак, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія прийняла рішення у формі висновку від 09.09.2025 №3739/01/59/13-2025вн.

На підставі висновку службового розслідування від 09.09.2025 №3739/01/59/13-2025вн т. в. о. начальника ДПОП ОШБ Лють полковником поліції ОСОБА_3 видано наказ від 15.09.2025 №226 Про застосування дисциплінарних стягнень, пунктом 1 якого до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 2 та 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (зі змінами), підпунктів 2-4 та 16 пункту 3 розділу II Посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють, затвердженої т. в. о. начальника - командира полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють 01 січня 2025 року, що виразилось в особистій недисциплінованості, недотриманні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, невиконанні наказу ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських.

Наказом т. в. о. начальника ДПОП ОШБ Лють полковника поліції Артема Лисогора від 19.09.2025 №821 ос По особовому складу відповідно до Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ Лють, із 19.09.2025. Цим наказом також визначено виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної основної і додаткової оплачуваної відпустки. Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, становить 8124,57 грн. Станом на день звільнення стаж служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції 23 роки 11 місяців 11 днів.

Вважаючи спірні накази протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон України №580-VIII), Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут), та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України №580-VIII визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно із частиною 1-3 статті 14 Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Пунктом четвертим Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі Порядок №893), встановлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

Відповідно пункту сьомого Розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Згідно із пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Пунктами 2, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові та усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 19 Закону України Про Національну поліцію, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Згідно з підпунктами 4 та 6 пункту 1 розділу ІІ Посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Департаменту поліції особливого призначення ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженої 01.01.2025 т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном поліції ОСОБА_2 , основними завданнями інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють є: участь у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму надзвичайного або воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, зокрема шляхом виконання бойових розпоряджень, які надані уповноваженими посадовими особами та бойових (спеціальних) завдань в операцій або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), спеціальних та технічних засобів відповідно до законодавства України; виконання бойових завдань із відсічі збройної агресії, проведення штурмових, контрдиверсійних та пошуково-фільтраційних заходів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ цієї Посадової інструкції інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють бере участь у взаємодії з іншими підрозділами Збройних Сил України, Національної гвардії України, Головного управління розвідки МО України та Силами оборони або органами державної влади відповідно до поставлених завдань, сприяючи виконанню спільних завдань із забезпечення національної безпеки і оборони чи ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Згідно з підпунктами 2, 3, 4, 10, 15 та 16 пункту 3 розділу ІІ вказаної Посадової інструкції інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють зобов`язаний: знати та неухильно дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції; бути вірним Присязі працівника поліції, мужньо і вправно служити українському народові, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; дотримуватись дисципліни та підтримувати свій морально-психологічний стан, високу психологічну стійкість і готовність до виконання поставлених завдань; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, і невідкладно інформувати про це безпосереднього керівника; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді; постійно працювати над підвищенням свого освітнього та професійного рівнів, бути дисциплінованим, чітко виконувати доручення керівництва, виявляти ініціативу та мотивувати себе на виконання поставлених завдань.

У відповідності до підпунктів 3, 9 та 10 пункту 1 розділу IV цієї Посадової інструкції інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють несе відповідальність за: порушення Дисциплінарного статуту Національної поліції України та антикорупційного законодавства; порушення службової дисципліни; умисне невиконання доручень, наказів та розпоряджень керівників, відданих (виданих) у межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Із наведеною Посадовою інструкцією ОСОБА_1 ознайомився 05.03.2025, про що свідчить його підпис на цій Посадовій інструкції.

Судом встановлено, що після оголошення 01.09.2025 змісту наказу ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських, виданого т. в. о. начальника ДПОП ОШБ Лють полковником поліції Артемом Лисогором, ОСОБА_1 доповів, що зміст зазначеного наказу йому незрозумілий із причин, які відображені у висновку службового розслідування, про що зазначалося судом вище. Зокрема, у рапорті від 04.09.2025 позивач зазначив наступні причини, які унеможливлюють виконання наказу про відрядження, а саме: 1. відсутність фактичного спорядження та елементів однострою; 2. наказ про відрядження був виданий з порушенням вимог наказу МВС України №672 від 02.08.2017 (відсутність грошового забезпечення та забезпечення транспортом перед виїздом у відрядження); 3. відсутність виду озброєння, з яким відбути у відрядження. Водночас позивач повідомив про готовність після усунення цих причин виконати наказ, незважаючи на низький рівень фізичної, тактичної, вогневої та медичної підготовки.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішній справ України від 02.08.2017 №672 (далі - Інструкція), при направленні поліцейського в службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу (підрозділу) поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступником відповідно до розподілу обов`язків (функціональних обов`язків). У наказі зазначаються пункт призначення (місто або міста призначення, інші населені пункти), найменування органу (підрозділу) поліції, органу військового управління, куди відряджається поліцейський, строк та мета відрядження. У разі направлення поліцейських для проведення оперативно-розшукових заходів, залучення до складу органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), у наказі можуть не зазначатися пункт призначення, найменування органу (підрозділу) поліції, куди відряджається поліцейський.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ Інструкції, строк службового відрядження поліцейських, які в особливий період направляються в межах України в райони воєнних (бойових) дій для участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, а також здійснення заходів із забезпечення правопорядку на окупованих територіях та на державному кордоні, не повинен перевищувати період здійснення таких заходів.

Пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції визначено, що орган (підрозділ) поліції, що відряджає поліцейського, зобов`язаний ознайомити його з кошторисом витрат на відрядження, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, а також забезпечити його коштами для здійснення витрат на відрядження за умови наявності кошторисних призначень на відповідні цілі, оригіналів документів, які є підставою для відрядження, та відсутності заборгованості за раніше виданими авансами. Аванс відрядженому поліцейському може видаватися готівкою або перераховуватися в безготівковій формі на поточний рахунок працівника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжних карток.

Таким чином, згідно з вимогами пункту 1 розділу ІІ Інструкції, у наказі, підписаному керівником органу (підрозділу) поліції або особою, яка виконує його обов`язки, не передбачено зазначення інформації про кошторисні витрати на відрядження, переліку предметів однострою та іншого службового майна, в тому числі виду озброєнь, а також інформації щодо забезпечення транспортом.

Основні завдання і обов`язки поліцейського УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють визначені Законом України Про Національну поліцію, Дисциплінарним статутом, Положенням про ДПОП ОШБ Лють, затвердженим наказом Національної поліції України від 31.01.2023 (зі змінами), положенням про УПОП №ДПОП ОШБ Лють, затвердженим наказом ДПОП ОШБ Лють від 13.03.2025 №354, а також посадовою інструкцією.

Водночас, пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції передбачено обов`язок органу (підрозділу) поліції, що відряджає поліцейського, ознайомити його з кошторисом витрат на відрядження, а також забезпечити його коштами для здійснення витрат на відрядження за умови наявності кошторисних призначень на відповідні цілі.

У наказі ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських міститься інформація про дату початку службового відрядження - 01.09.2025, найменування органу військового управління, до якого відряджаються поліцейські 19 АК угрупування військ (сил) Схід ОСУВ Дніпро, мету відрядження для виконання бойових (спеціальних) завдань, однак відсутня інформація про кінцевий строк службового відрядження, а також про забезпечення коштами для здійснення витрат на відрядження.

Разом з тим, пунктом 2 цього наказу міститься вказівка управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку забезпечити поліцейських коштами на період відрядження в межах видатків, затверджених у кошторисі, з урахуванням підпункту 5 пункту 1 цього наказу.

Так, підпунктом 3 пункту 1 цього наказу зобов`язано УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють забезпечити поліцейських, зазначених у підпункті 1 пункту 1 цього наказу, зброєю, боєприпасами та спеціальними засобами відповідно до вимог Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 жовтня 2018 року №828, приладами та іншим захисним спорядженням.

Підпунктом 4 пункту 1 даного наказу зобов`язано вказане управління поліції особливого призначення забезпечити поліцейських, зазначених у підпункті 1 пункту 1 цього наказу, добовими польовими наборами продуктів (за наявності) відповідно до норми №15 Норм харчування військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426 (зі змінами).

Одночасно підпунктом 5 пункту 1 цього наказу зобов`язано УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють забезпечити подання до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку відомостей щодо забезпечення поліцейських, зазначених у підпункті 1 пункту 1 цього наказу, добовими польовими наборами.

Суд зауважує, що згідно з вимогами пункту 4 розділу ІІ Інструкції строк службового відрядження поліцейських, які в особливий період направляються в межах України в райони воєнних (бойових) дій для участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації не повинен перевищувати період здійснення таких заходів.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ, в Україні введено правовий режим воєнного стану, який в подальшому продовжено Указами Президента України та діє на даний час.

Таким чином, строк службового відрядження поліцейських, які в особливий період направляються в межах України в райони воєнних (бойових) дій для участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації не повинен перевищувати строку дії воєнного стану в Україні.

Згідно з вимогами пункту 5 розділу III Інструкції, витрати на службове відрядження відшкодовуються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №98 та Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1988 №59, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31.03.1988 за №218/2658 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011 №362), та вимог цієї Інструкції.

Отже, суд вважає, що наказ ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських відповідає вимогам Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішній справ України від 02.08.2017 №672.

У відомості про ознайомлення з вимогами наказу ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських міститься письмова відмітка з особистим підписом поліцейських, зокрема, ОСОБА_1 від 01.09.2025.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеними обставинами, поліцейські, і зокрема ОСОБА_1 , фактично не виконали наказ ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських.

Суд, звертаючись до практики Верховного Суду вказує, що згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.12.2021 у справі №120/278/20-а з подібними правовідносинами, повноваження стосовно оцінки обставин, встановлених службовим розслідуванням, надання оцінки критеріям, які враховуються при обранні виду стягнення, тяжкості проступку та заподіяній шкоді, ставленню порушника до службових обов`язків, визнанню особою своєї вини в ході службового розслідування, рівень її кваліфікації тощо, є виключними дискреційними повноваженнями відповідної посадової особи, у даному випадку т. в. о. начальника ДПОП ОШБ Лють, оскільки результатом реалізації таких повноважень є обрання одного з восьми можливих видів дисциплінарних стягнень.

Так, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, прийнято із використанням, зокрема, відомостей, наявних в матеріалах службового розслідування та ґрунтується на самостійних правових підставах.

Аналогічного змісту підхід викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та від 02.10.2018 у справі №9901/454/18.

Враховуючи вище наведені обставини, судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконав наказ ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських та не вибув у службове відрядження для виконання бойових (спеціальних) завдань у складі 19 АК угрупування військ (сил) Схід ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01.09.2025.

При цьому, належних доказів, які б спростовували окреслені висновки службового розслідування, позивачем до суду не надано.

З приводу доводів позивача про протиправність оскаржуваних наказів, суд зазначає наступне.

В обґрунтування позову позивач посилається, зокрема, на те, що: наказ про відрядження оголошувався лише у вигляді витягу; у наказі не було визначено детальних умов відрядження, забезпечення та логістики; він не мав об`єктивної можливості виконати наказ; службове розслідування проведено упереджено та формально; порушено його гарантії професійної діяльності, право на відпустку, право на переведення; неправомірно враховано попередню догану як обтяжуючу обставину.

Суд оцінює наведені доводи як необґрунтовані та такі, що не свідчать про об`єктивну неможливість виконання наказу, з огляду на таке.

Чинне законодавство не вимагає доведення до поліцейського повного тексту наказу з грифом Для службового користування, з яким оформлено наказ від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських. Оголошення витягу з наказу є достатнім способом доведення управлінського рішення, що підтверджується матеріалами службового розслідування та відеофіксацією. Неможливість отримати копію наказу з грифом Для службового користування не впливає на обов`язок виконати наказ, доведений у встановленому порядку.

Позивач не заперечує факту оголошення наказу, а лише його змістовну достатність відносно інформації про матеріальне забезпечення, що не впливає на обов`язок виконати наказ.

Довід про відсутність інформації щодо добових та витрат на відрядження не впливає на обов`язок виконання наказу, оскільки: фінансове забезпечення є елементом реалізації відрядження, а не передумовою його законності; такі питання вирішуються в бухгалтерському порядку після вибуття у відрядження.

Пункт 1 розділу III Інструкції №672 дійсно передбачає обов`язок органу (підрозділу) поліції, що відряджає поліцейського, ознайомити його з кошторисом витрат на відрядження, а також забезпечити його коштами для здійснення витрат на відрядження за умови наявності кошторисних призначень на відповідні цілі.

Однак із системного тлумачення норми випливає, що цей обов`язок: стосується фінансового забезпечення відрядження; виникає на стадії реалізації наказу; не пов`язаний із виникненням або припиненням обов`язку виконати наказ. Тобто, ознайомлення поліцейського з кошторисом витрат на відрядження не передує прийняттю чи оголошенню наказу про відрядження.

Ураховуючи той факт, що позивач наказ від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських так і не погодився виконувати, кошторис витрат на відрядження вказаного поліцейського за спірним наказом не складався.

Інструкція №672 не встановлює, що неознайомлення поліцейського з кошторисом витрат робить наказ про відрядження протиправним.

Кошторис витрат не визначає місце служби, не визначає обсяг повноважень та не впливає на здатність поліцейського прибути до місця дислокації. Він лише орієнтовно визначає фінансові межі, використовується для звітності та контролю.

Позивач у своїх доводах не зазначає, яким саме чином неознайомлення з кошторисом фактично унеможливило його вибуття у відрядження.

Натомість його аргументація зводиться до оцінки доцільності, суб`єктивного уявлення про нестворення умов.

Суд оцінює не комфортність перебування на публічній службі в частині розміру витрат на відрядження, а фактичну можливість виконання наказу.

Хоча пункт 1 розділу III Інструкції №672 передбачає обов`язок органу поліції ознайомити поліцейського з кошторисом витрат на відрядження, зазначена норма регулює фінансово-бухгалтерський порядок забезпечення (реалізації) відрядження і не встановлює, що відсутність такого ознайомлення звільняє поліцейського від обов`язку виконати законний наказ про відрядження або свідчить про його незаконність.

Крім того, суд зазначає, що дисциплінарні комісії зобов`язані встановити факт невиконання наказу, а не перевіряти організаційні, фінансові чи оперативні аспекти його реалізації, які не є складовими дисциплінарного проступку.

Щодо твердження позивача про відсутність відмови від виконання наказу, суд зазначає, що дисциплінарний проступок у вигляді невиконання наказу не вимагає обов`язкового доведення активної або вербальної відмови.

Достатнім є встановлення факту, що: наказ був доведений до відома; поліцейський був зобов`язаний його виконати; наказ фактично не був виконаний.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у визначений строк у відрядження не вибув, а отже наказ залишився невиконаним незалежно від того, чи заявляв він формальну відмову або критику.

Доводи позивача про відсутність у наказі строків прибуття, виду транспорту та деталізації маршруту не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Ні Закон України Про Національну поліцію, ні Дисциплінарний статут, ні Інструкція №672 не вимагають зазначення у наказі про відрядження: виду транспорту; конкретного часу прибуття до місця дислокації; логістичних деталей переміщення.

Такі питання належать до організаційно-розпорядчої компетенції керівництва та можуть вирішуватися окремо під час реалізації наказу, після вибуття поліцейського у відрядження.

Посилання позивача на те, що він не був забезпечений одностроєм, оскільки частина спорядження була здана за вказівкою керівництва, спростовується матеріалами службового розслідування, з яких убачається, що: позивач був забезпечений предметами однострою в межах установлених норм належності; здача окремих предметів не означала повної відсутності речового забезпечення; доказів, що стан забезпечення унеможливлював виконання наказу, позивачем не надано.

Суд наголошує, що оцінка достатності однострою з точки зору суб`єктивного сприйняття поліцейського не є юридичним критерієм можливості виконання наказу.

Позивач посилається на відсутність належного медичного забезпечення, однак: не надав жодних медичних документів, які б підтверджували протипоказання до виконання службових обов`язків; не перебував на лікарняному; не був визнаний тимчасово непрацездатним у встановленому порядку.

Таким чином, твердження про відсутність медичного забезпечення є оціночним і не підтверджене доказами, а тому не може розцінюватися як поважна причина невиконання наказу.

Посилання позивача на відсутність у наказі конкретних відомостей про вид, назву та кількість озброєння не відповідає правовій природі наказу про відрядження.

Питання озброєння: не є елементом наказу про відрядження; вирішуються після прибуття до місця служби відповідно до оперативних завдань; не ставляться законодавством у залежність від виконання наказу про вибуття у відрядження.

Позивач стверджує, що метою службового розслідування було виключно відібрання пояснень у нього та притягнення до дисциплінарної відповідальності, а його пояснення, рапорт від 04.09.2025 та клопотання нібито були проігноровані; при цьому єдиною обтяжуючою обставиною у висновку розслідування зазначено попередню догану.

Суд відхиляє цей довід з огляду на таке.

Службове розслідування проводиться для встановлення факту дисциплінарного проступку конкретної особи, а тому зосередження на діях саме цієї особи відповідає його правовій природі і не свідчить про упередженість. Відібрання пояснень у позивача є обов`язковим елементом процедури, а не доказом заздалегідь визначеного результату.

Матеріалами справи підтверджено, що пояснення позивача були отримані та долучені до матеріалів розслідування. Обов`язку дисциплінарної комісії окремо спростовувати кожен довід у поясненнях закон не встановлює. Неврахування пояснень у бажаний для позивача спосіб не тотожне їх ігноруванню, якщо комісія дійшла обґрунтованого висновку про наявність проступку.

Подання клопотання, яке зареєстроване 11.09.2025 за вх. №11585-2025 після фактичного завершення службового розслідування (висновок від 09.09.2025) не зобов`язувало дисциплінарну комісію поновлювати або повторно проводити розслідування.

Врахування чинної догани як обтяжуючої обставини прямо відповідає вимогам частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Як зазначалося судом вище, наказом УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють від 26.08.2025 №26C Про застосування дисциплінарного стягнення до позивача вже було застосовано захід дисциплінарного впливу у виді догани, що виразилось у невиконанні наказу ДПОП ОШБ Лють від 18.07.2025 №229ДСК Про відрядження поліцейських та припинення їх відрядження.

Те, що попереднє стягнення було застосоване та доведене до відома позивача до вчинення нового проступку, є достатньою і законною підставою для його врахування. При цьому, на час спірного службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів попереднє дисциплінарне стягнення у виді догани було чинним.

Також позивач стверджує, що через дії працівників УПОП №2 та ДПОП ОШБ Лють він був позбавлений можливості реалізувати право на подання та розгляд рапорту про перегляд або скасування спірного дисциплінарного стягнення відповідно до статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сам по собі факт ознайомлення позивача з наказом про застосування дисциплінарного стягнення 17.09.2025, а не в день його видання, не впливає на законність прийнятого дисциплінарного рішення та не позбавляє його можливості реалізувати передбачене статтею 31 Дисциплінарного статуту право на подання рапорту.

Подання позивачем рапорту 18.09.2025 свідчить про те, що право на звернення із таким рапортом було фактично реалізоване, а подальші питання його реєстрації, способу подання чи організаційного забезпечення документообігу не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з правомірністю дисциплінарного стягнення.

Крім того, положення статті 31 Дисциплінарного статуту не встановлюють заборони на видання наказу по особовому складу про виконання дисциплінарного стягнення у разі подання або наміру подати рапорт, а також не пов`язують чинність дисциплінарного наказу з результатами розгляду такого рапорту.

Неврегульовані або спірні питання внутрішнього документообігу, доступу до електронних систем чи строків фактичної реєстрації звернення можуть бути предметом окремої службової або дисциплінарної перевірки, однак не свідчать про порушення процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та не є підставою для скасування оскаржуваних наказів.

Позивач стверджує, що наявність посадової інструкції, затвердженої 01.01.2025, з якою він не був ознайомлений, свідчить про її підроблення та упереджене ставлення керівництва, а також що сума відшкодування вартості предметів однострою у розмірі 8124,57 грн є неправильною.

Як зазначалося судом вище, із посадовою інструкцією інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Департаменту поліції особливого призначення ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженою 01.01.2025 т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ознайомився 05.03.2025, про що свідчить його підпис на цій посадовій інструкції.

Припущення про підроблення посадової інструкції та незгода з розрахунком вартості однострою не підтверджені належними доказами, не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з невиконанням наказу про відрядження та не впливають на правомірність застосованого дисциплінарного стягнення.

Позивач стверджує, що ігнорування відповідачем його рапортів про переведення до іншого підрозділу поліції особливого призначення призвело до протиправного звільнення, попри наявність у нього належних професійних знань і бойового досвіду.

Суд відхиляє цей довід з огляду на таке.

Подання поліцейським рапорту про переведення не породжує обов`язку у суб`єкта владних повноважень задовольнити таке прохання, оскільки питання переведення між підрозділами належить до дискреційних кадрових повноважень керівництва та вирішується з урахуванням потреб служби, штатної чисельності та оперативної обстановки.

Незадоволення або нерозгляд рапорту про переведення не впливає на обов`язок поліцейського виконувати законні накази за займаною посадою та не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з притягненням його до дисциплінарної відповідальності за конкретний дисциплінарний проступок.

Крім того, оцінка професійних якостей, бойового досвіду та доцільності використання поліцейського в іншому підрозділі не належить до повноважень суду і не може слугувати підставою для визнання дисциплінарного звільнення протиправним.

Посилання позивача на ненадання всіх матеріалів службового розслідування, суперечності у формулюваннях (відмова / невиконання наказу), відсутність окремих організаційно-технічних відомостей у витягах з наказів, неналежне забезпечення, незалучення до службової підготовки, відпусток, а також твердження про упередженість керівництва не свідчать про відсутність у його діях складу дисциплінарного проступку.

Сам факт того, що позивач у письмових поясненнях зазначав про відсутність відмови від виконання наказу, не спростовує встановленого дисциплінарною комісією факту невиконання законного наказу, що і стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Розмежування понять відмова та невиконання у цьому випадку не має вирішального значення, оскільки дисциплінарне стягнення застосовано саме за невиконання наказу, а не за форму прояву такої поведінки.

Доводи щодо неналежного матеріального, фінансового, кадрового забезпечення, службових характеристик, організації бойового злагодження, відпусток, переведень, а також твердження про психологічний тиск чи мобінг не перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з предметом спору, не впливають на обов`язок поліцейського виконувати законний наказ та виходять за межі оцінки правомірності оскаржуваного наказу.

Посилання на порушення гарантій професійної діяльності, дискреційних кадрових рішень, організаційних недоліків або управлінської доцільності не можуть бути підставою для скасування дисциплінарного стягнення, оскільки суд не підміняє собою орган управління і не оцінює доцільність управлінських рішень, а перевіряє лише їх законність.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач не навів обґрунтованих порушень під час проведення службового розслідування, які могли б вплинути на результат дисциплінарного стягнення.

Як слідує з усталеної практики Верховного Суду щодо застосування означених норм права, відображеної у постановах від 23.11.2023 у справі №420/14443/22 та від 29.02.2024 у справі №260/5566/22, від 14.03.2024 у справі №120/210/23, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.

Законом України Про внесення змін до законів України Про Національну поліцію та Про Дисциплінарний статут Національної поліції України з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут доповнено новим розділом V такого змісту: Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.

При цьому із змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є саме вчинення ним дисциплінарного проступку, частина восьма статті 19 Статуту визначає, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Тут, насамперед, варто мати на увазі, що обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного зауваження до найсуворішого звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.

Водночас застосування частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту виключно у поєднанні зі статтею 13, якою визначено перелік видів дисциплінарних стягнень та послідовність їх застосування, виключало б з процедури визначення виду стягнення такого визначального елементу як оцінка характеру самого проступку внаслідок однакового підходу до оцінки різних за ступенем тяжкості проступків та, відповідно, результату обрання виду відповідальності виключно в порядку послідовності.

У справах №420/14443/22 та №260/5566/22, аналізуючи положення частин першої, другої статті 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, Верховний Суд зауважив на тому, що повноваження керівника стосовно обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Відтак, суд зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Крім того, позивач прийняв присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і які він повинен дотримуватися.

Верховним Судом у постанові від 05.03.2020 у справі №815/4478/16 визначено, що порушення присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Підставою для застосування стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед в тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим особою діянням.

При цьому, вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях.

Суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Як вбачається з висновку службового розслідування, в діях позивача встановлені порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року № 580-VIII, пунктів 2, 4 частини третьої статті 1 та частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (зі змінами), підпунктів 2, 3, 4 та 16 пункту 3 розділу II посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ Лють, затвердженої т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ДПОП ОШБ ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном поліції ОСОБА_2 , що виразились в особистій недисциплінованості, недотриманні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, невиконанні наказу ДПОП ОШБ Лють від 29.08.2025 №286ДСК Про відрядження поліцейських.

Дисциплінарною комісією під час визначення виду стягнення враховано, що обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частинами четвертою та п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), не встановлені.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частиною шостою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Судом встановлено, що наказом УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють від 26.08.2025 №26C Про застосування дисциплінарного стягнення до позивача вже було застосовано захід дисциплінарного впливу у виді догани, що виразилось у невиконанні наказу ДПОП ОШБ Лють від 18.07.2025 №229ДСК Про відрядження поліцейських та припинення їх відрядження.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

На час спірного службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів попереднє дисциплінарне стягнення у виді догани було чинним.

Також обставин щодо скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку в стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що, відповідно до вимог частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (зі змінами), виключає можливість застосування до нього дисциплінарного стягнення, не встановлено.

Причинами та умовами, що сприяли скоєнню дисциплінарного проступку, стали особиста недисциплінованість ОСОБА_1 , недотримання ним вимог посадових інструкцій, чинного законодавства України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Також дисциплінарна комісія врахувала, що за період служби в полку УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють вказаний поліцейський зарекомендував себе з посередньої сторони, що підтверджується службовою характеристикою позивача від 04.09.2025.

Як слідує із цієї службової характеристики, з 01 травня 2023 року капітан поліції ОСОБА_1 призначений на посаду інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк ІНФОРМАЦІЯ_2 ), де виконує завдання із забезпечення національної безпеки і оборони України, у взаємодії з підрозділами та військовими частинами; здійснює заходи щодо ліквідації збройного конфлікту, рятування людей і забезпечення їх безпеки; проводить стабілізаційні та пошуково-фільтраційні заходи на звільнених територіях.

За час проходження служби характеризується посередньо. Відчуває труднощі при виконанні службових обов`язків та поставлених завдань. Безініціативний, уникає прийняття рішень під час вирішення поставлених завдань. Інколи не вистачає наполегливості у службовій діяльності, пасує перед труднощами, що виникають під час проходження служби. Потребує підтримки і допомоги. Погано контролює власні емоції та важко переносить психофізичні навантаження, що пов`язані з труднощами службової діяльності, довго відновлюється після цього. Закони України та інші нормативні документа, що регламентують діяльність Національної поліції України, знає та користується ними у повсякденній діяльності, однак допускає ряд помилок при організації та забезпеченні ведення результативної роботи.

На критику в свою адресу не реагує, належні висновки не робить. У товаришів по службі та керівництва не користується авторитетом та не викликає повагу. Має низьке почуття відповідальності, схильний перекладати її на інших. Іноді не вистачає скромності, допускає некоректні вислови по відношенню до товаришів по службі. Не прагне до вдосконалення службової діяльності, до виконання доручень керівництва відноситься безвідповідально, однак державну та службову таємницю зберігати вміє.

Допускає випадки халатного ставлення до своїх службових обов`язків.

Службою в Національній поліції України не дорожить.

Проаналізувавши сукупність встановлених обставин в ході службового розслідування, суд вважає, що службовим розслідуванням доведено факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який полягає у невиконанні законного наказу керівництва та наявності чинного попереднього притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно з наказом УПОП №2 ДПОП ОШБ Лють від 26.08.2025 №26C Про застосування дисциплінарного стягнення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірні накази відповідача від 15.09.2025 №226 Про застосування дисциплінарних стягнень та від 19.09.2025 №821 ос По особовому складу в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції із 19.09.2025 прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством, у зв`язку з чим підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду належними та допустимими доказами правомірність та законність своїх дій у застосуванні до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

Суддя Н. В. Стецик