Справа № 640/26851/20
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 640/26851/20

провадження № 2-іс/340/342/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Притули К.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, Головне управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали в електронному вигляді з приміткою документ сформований в системі Електронний суд від ОСОБА_1 з назвою Позовна заява про скасування індивідуального акта про сплату боргу щодо збору єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування до Головного управління ДПС у м. Києві , з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві про відмову у списанні заборгованості та зобов`язання списати заборгованість з ЄСВ від 29.09.2020 №47030/Ф0П/26-15-13-05-16;

- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві провести перевірку та списати суми заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску, нараховані ОСОБА_1 як адвокату (самозайнятій особі, особі яка провадить незалежну професійну діяльність) та платнику єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 по 31.08.2020, а також списати штраф та пеню, нараховані на цю суму недоїмки у порядку встановленому пунктом 915 Розділу VIII прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зі змінами, внесеними Законом України №592 від 13.05.2020 року Про внесення змін до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо усунення дискримінації за колом платників.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що за вказаний період вона не отримувала дохід (прибуток) від здійснення адвокатської діяльності. Відповідна звітність (річні звіти з єдиного соціального внеску) подана до податкового органу в повному обсязі. Крім того, з 01.11.2019 ОСОБА_2 є найманим працівником та ЄСВ сплачує ТОВ «Фьост Ло Груп» (). Також, зазначила, що 31.08.2020 вона звернулась до ГУ ДПС у м. Києві із заявою про зняття адвоката Рогожиної Олени Григорівни (самозайнятої особи, особи яка провадить незалежну професійну діяльність) та платнику єдиного соціального внеску за період з 1 січня 2017 року по даний час, а також списання штрафу та пені, нарахованої на цю суму недоїмки. Однак, ГУ ДПС у м. Києві таку перевірку не провела і відповідних фактів не встановила.

Крім того, позивачем звернено увагу на те, що 29.10.2020 нею отримано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року по справі № 640/24787/19, яким було скасовано вимогу ГУ ДПС у м.Києві від 05 листопада 2019 року № Ф-59847-17.

Вважає, що оскаржуване Рішення про відмову в списанні заборгованості з єдиного соціального внеску відповідач прийняв протиправно, а тому воно підлягає списанню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду", матеріали справи скеровані до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Притулі К.М.

21 квітня 2025 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.104-105).

13 травня 2025 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду залучено Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (а.с.148).

22.05.2025 (вх № 15446/25) на адресу суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що згідно інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» (далі - ІКС) ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку з 27.09.2007 в ГУ ДПС у м. Києві, з 02.02.2022 перебуває в ГУ ДПС у Київській області по теперішній час.

На виконання Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2020 у справі № 640/24387/19 ГУ ДПС у Київській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у м. Києва від 05.11.2019 № Ф-59847-17 - скасовано. Інформацію про скасування зазначеної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-59847-17 з єдиного внеску внесено до ІКС «Податковий блок».

Стосовно проведення коригування сум єдиного внеску.

У зв`язку з перебуванням на податковому обліку в ГУ ДПС у м. Києві до 02.02.2022, на запит ГУ ДПС у Київській області від ГУ ДПС у м. Києві 05.05.2025 № 8148/7/26-15-19-09-06 (вх. ГУ ДПС у Київській області від 05.05.2025 № 4540/7) надана інформація з копіями інтегрованих карток платника (ІКП) за 2013-2021 роки по ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та на підставі наданих ІКП встановлено, що в автоматичному режимі нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску за кодом платежу 7104000 (єдиний внесок, для фізичних осіб-підприємців, у т.ч., які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) (далі - код платежу 71040000) за період з 01.03.2020 по 31.05.2020 не проводилось.

ГУ ДПС у Київській області направлено лист до ДПС України від 08.05.2025 № 4173/8/10-36-24-01 з інформацією по платнику єдиного внеску, який потребує упорядкування в інтегрованій картці платника за кодом платежу 71040000. Після погодження суми, по платнику буде здійснено скасування суми 12965,54 грн., яка зазначена у вимозі Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-59847-17.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно інформації кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва Рожина Олена Григорівна зареєстрована як адвокат, згідно свідоцтва № 3018 від 27.09.2007.

З 01.11.2019 року ОСОБА_1 є найманим працівником та ЄСВ сплачує ТОВ «Фьост Ло Груп» ().

31.08.2020 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДПС у м.Києві із заявою про зняття адвоката Рожиної Олени Григорівни (самозайнятої особи, особи яка провадить незалежну професійну діяльність) з обліку як платника єдиного внеску та платника податків, проведення перевірки та списання суми заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску, нараховані ОСОБА_1 як адвокату (самозайнятій особі, особі яка провадить незалежну професійну діяльність) та платнику єдиного соціального внеску за період з 1 січня 2017 року по даний час, а також списання штрафу та пені, нарахованої на цю суму недоїмки.

20.10.2020 Адвокат Рожина Олена Григорівна (Позивач) отримала Рішення ГУ ДПС у м. Києві від 29.09.2020 року №47030/ФОП/26-15-13-05-16 про відмову у списанні заборгованості з єдиного соціального внеску.

Також, судом встановлено, що 26.10.2020 по справі № 640/24387/19 Окружним адміністративним судом міста Києва, було скасовано вимогу ГУ ДПС у м. Києві від 05 листопада 2019 року № Ф-59847-17.

На виконання Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2020 у справі № 640/24387/19 ГУ ДПС у Київській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у м. Києва від 05.11.2019 № Ф-59847-17 - скасовано. Інформацію про скасування зазначеної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-59847-17 з єдиного внеску внесено до ІКС «Податковий блок».

Однак, відповідно до пояснень представника відповідача, ГУ ДПС у Київській області направлено лист до ДПС України від 08.05.2025 № 4173/8/10-36-24-01 з інформацією по платнику єдиного внеску, який потребує упорядкування в інтегрованій картці платника за кодом платежу 71040000. Після погодження суми, по платнику буде здійснено скасування суми 12965,54 грн., яка зазначена у вимозі Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-59847-17.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини одночасно урегульовані як нормами Податкового кодексу України (в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства), так і нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (в частині умов та підстав справляння ЄСВ).

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

За визначенням, наведеним у пункті 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 ПК України, працівник - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Таким чином, у контексті наведених норм фізична особа може бути одночасно і в статусі самозайнятої особи, і в статусі найманого працівника. При цьому до самозайнятих осіб законодавцем віднесено осіб, котрі провадять незалежну професійну діяльність, та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктами 4 та 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску віднесено також фізичних осіб - підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (а саме: наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності).

Особливості нарахування ЄСВ в залежності від категорії його платників закріплено у статті 7 Закону № 2464-VI. Так, відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 01.01.2017) єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

- для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, незалежно від фактичного отримання доходу від такої діяльності. Тобто з метою забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, законодавцем встановлено, що фізична особа-підприємець зобов`язана самостійно визначити базу нарахування єдиного внеску, але розмір єдиного внеску при цьому не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Таким чином, задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законом встановлено обов`язок сплати фізичними особами-підприємцями мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Вирішуючи спір, суд у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує правові висновки Верховного Суду, сформульовані у постановах від 27 листопада 2019 року у справі № 160/3114/19, від 04 грудня 2019 року у справі № 440/2149/19, від 27 лютого 2020 року у справі № 0440/5632/18 та від 01 квітня 2020 року у справі №140/2475/19.

Так, Верховний Суд зазначив, що самозайнята особа зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.

Якщо особа є найманим працівником, то така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону №2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску самозайнятими особами та які одночасно перебувають у трудових відносинах в межах цієї діяльності, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Факт перебування особи на обліку в органах податкової служби як самозайнятої особи не впливає на викладені висновки суду, оскільки взяття на облік самозайнятих осіб здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Відповідно до пункту 915 Розділу VIII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне-соціальне страхування» зі змінами, внесеними Законом України №592 від 13 травня 2020 року «Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників» підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників " з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників", а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників "платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників". Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше.

За вказаний період ОСОБА_1 не отримувала дохід (прибуток) від здійснення адвокатської діяльності.

Відповідна звітність (річні звіти з єдиного соціального внеску) подана до податкового органу в повному об`ємі.

Крім того, з 01.11.2019 року ОСОБА_1 є найманим працівником та ЄСВ сплачує ТОВ «Фьост Ло Груп» ().

Те, що позивач є застрахованою особою в розумінні Закону №2464-VI, і єдиний внесок за нього повинен нараховувати та сплачувати його роботодавець, виключає обов`язок позивача зі сплати у цей період єдиного внеску ще й як самозайнятою особою.

В той же час, 13 травня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» пунктом 1 розділу І якого визначено, що особи, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску, бази нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до Прикінцевих положень Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» цей Закон набирає чинності з 1 січня 2021 року, крім пункту 5 розділу I цього Закону, що набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 9-15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 1 грудня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року:

а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;

б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску (особою) зазначених документів (якщо відповідні документи не були подані раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:

1) платник податків отримав дохід (прибуток) від здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності протягом періоду з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року;

2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником (особою) або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

Відтак, якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником (особою) та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою.

Водночас пунктом 9-15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що: (1) платник податків отримав дохід (прибуток) від здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності протягом періоду з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року; (2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником (особою) або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що наведений припис передбачає вичерпний перелік обставини, із якими законодавець пов`язує допустимість відмови у списанні заборгованості по єдиному внеску.

Надаючи оцінку позовній вимозі про зобов`язання відповідача списати суми заборгованості (недоїмки), штрафних санкцій і пені, суд враховує, що згідно з положеннями пункту 9-15 Закону № 2464-VI після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Тобто списанню суми недоїмки повинно передувати проведення камеральної перевірки та прийняття рішення податковим органом про списання таких сум, а отже дії відповідача щодо списання сум недоїмки є дискреційними повноваженнями податкового органу, тому суд не може зобов`язати відповідача списати суми недоїмки, про що просить позивач.

З огляду на матеріали справи, відповідачем камеральної перевірки за наслідками розгляду заяви від 30.08.2020 не проведено, а надана податковим органом відповідь листом від 29.09.2020 № 47030/ФОП/26-15-13-05-16 не є актом індивідуальної дії на виконання пункту 9-15 Закону № 2464-VI. При цьому в зазначеному листі зауважено, що заява від 30.04.21 подана з порушенням визначеного п. 9-15 граничного строку (до 01 березня 2021 року), що відповідає дійсності.

В той же час, як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Слід зазначити, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Зокрема, такого висновку дотримується Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23 січня 2014 року.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

За встановлених судом обставин, нарахована позивачу недоїмка зі сплати ЄСВ є безпідставною, так як призводить до подвійної оплати внеску, що суперечить базовим принципам фіскальної політики. Отже з метою належного та повного захисту порушених прав позивача, що виключало б ймовірність їх подальшого порушення з боку суб`єкта владних повноважень, суд також вважає за необхідне зобов`язати відповідача списати борг (недоїмку) ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в періоді його працевлаштування найманим працівником.

Разом з тим, станом на сьогодні ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Київській області, Броварська ДПІ, а тому саме ГУ ДПС у Київській області є належним відповідачем за зобов`язанням провести перевірку та списати суми заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску, нараховані ОСОБА_1 як адвокату (самозайнятій особі, особі яка провадить незалежну професійну діяльність) та платнику єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 по 31.08.2020, а також списати штраф та пеню, нараховані на цю суму недоїмки у порядку встановленому пунктом 915 Розділу VIII прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами, внесеними Законом України №592 від 13.05.2020 року «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників».

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, Головне управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві про відмову у списанні заборгованості та зобов`язання списати заборгованість з ЄСВ оформлене листом від 29.09.2020 №47030/Ф0П/26-15-13-05-16.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Київській області провести перевірку та списати суми заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску, нараховані ОСОБА_1 як адвокату (самозайнятій особі, особі яка провадить незалежну професійну діяльність) та платнику єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 по 31.08.2020, а також списати штраф та пеню, нараховані на цю суму недоїмки у порядку встановленому пунктом 915 Розділу VIII прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зі змінами, внесеними Законом України №592 від 13.05.2020 року Про внесення змін до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо усунення дискримінації за колом платників.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА