Справа № 523/25778/25
Суддя: Кисельов В. К.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/234/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: адреса АДРЕСА_2 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на наступні обставини. Так 19.11.2025 ОСОБА_1 надійшло сповіщення до мобільного додатку МОНОБАНК щодо блокування виконавчою службою суми, у розмірі 37769 грн (тридцять сім тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень), на його рахунку. У сповіщенні зазначено, що виконавчою службою є Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одеса.

25.11.2025 позивач звернувся за правничою допомогою до адвоката та за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено, що на ОСОБА_1 дійсно відкрито виконавче провадження № 79634851 у Пересипському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), підставою відкриття виконавчого провадження стала постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, відповідно до якої, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 НМДГ, 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Того ж дня між адвокатом Красношлик Анастасією Олександрівною та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги №604 від 25.11.2025, відповідно до якого адвокат зобов`язується надавати юридичні консультації та правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах з питання оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025. Звертаємо увагу, що копія постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025 Позивачем не отримувалась раніше, що підтверджується відсутністю дати та його підпису в графі «Копію постанови №2943 від "02" липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності отримав(ла) "_" ___________________ 20__ р.» та «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності».

19.11.2025 Головним державним виконавцем Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції? (м. Одеса) Дудка Аллою Сергіївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79634851 з примусового стягнення штрафу ІНФОРМАЦІЯ_3 у сумі 34000,00 грн. Того ж дня була винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 369 гривень та постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 3400 гривень по виконавчому провадженню № 79634851.

Позивач стверджує, що копія постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025 та постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню не були отримані ОСОБА_1 , що може свідчити про недотримання державним виконавцем процедури направлення даних документів боржнику.

19.11.2025 Головним державним виконавцем Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиціі (м. Одеса) Дудка Аллою Сергіівною було винесено постанову про арешт коштів та майна боржника в межах виконавчого провадження № 79634851.

Таким чином, про наявність постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, відповідно до якої, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 НМДГ, 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) дізнався лише 25.11.2025, після звернення за правничою допомогою до адвоката та отримання доступу до матеріалів виконавчого провадження через Автоматизовану систему виконавчого провадження.

Зі змісту оскаржуваної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025 встановлено: «громадянин ОСОБА_1 , в порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, в тому числі, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників. військовозобов`язаних та резервістів». ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» без поважних підстав у строк до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, що підтверджується зібраними у справі доказами. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП накладено штраф у сумі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн».

З винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності позивач не погоджується, вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що прийнята всупереч положень чинного законодавства України, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, виходячи з нижчезазначеного.

Так 03.04.2018 ОСОБА_1 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

04.03.2025 ОСОБА_1 було отримано у ІНФОРМАЦІЯ_4 направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією №2843571 та пройдено перших лікарів у її межах.

У період з березня по травень 2025 року позивач проходив медичний огляд та додаткові обстеження у лікувальних закладах міста Одеси за направленням ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать:

лабораторні дослідження №287 ОСОБА_1 від 04.03.2025;

довідка лікаря-нарколога №1922 від 13.03.2025 про те, що ОСОБА_1 не перебуває на наркологічному обліку;

довідка лікаря-психіатра №1896 від 13.03.2025 про те, що ОСОБА_1 не перебуває на психіатричному обліку;

електрокардіограма ОСОБА_1 від 13.03.2025;

біохімічний аналіз крові ОСОБА_1 від 19.03.2025;

ультразвукове дослідження нирок та сечового міхура ОСОБА_1 від 19.03.2025;

висновок комп`ютерної томографії заочеревинного простору ОСОБА_1 від 26.03.2025.

Крім вищеперерахованого, звертаю увагу на те, що з 05.05.2025 до 12.05.2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, де йому було діагностовано наступне захворювання: «Аномалія розвитку сечовидільної системи. Стеноз пієлоуретрального сегменту праворуч. Правобічний гідронефроз ІІ ст. Вторинно зморщена права нирка. Вікарна гіпертрофія лівої нирки. Хронічний пієлонефрит», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №10219 від 12.05.2025.

Отже, повторний медичний огляд ВЛК ОСОБА_1 відбувся до 05.06.2025 року, на що прямо вказують дати у карті медичного огляду військовозобов`язаного.

Остаточне рішення військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо ОСОБА_1 , оформлене довідкою №2025-0724-0936-0209-0, було прийнято 24.07.2025, відповідно до якої, його визнано: «Придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони».

Пунктом 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

За думкою позивача, вищезазначене положення чинного законодавства не містить вимоги, щоб на 05.06.2025 вже був оформлений остаточний висновок ВЛК - йдеться саме про проходження огляду. Зміст цього обов`язку полягає в тому, що особа повинна: своєчасно звернутися до ТЦК та СП; з`являтися за викликом на огляд і обстеження; вчиняти всі необхідні дії, що від неї залежать, для завершення медичного огляду.

Ці умови ОСОБА_1 виконав у повному обсязі: він отримав направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією ще в березні 2025 року, пройшов більшість обстежень до травня 2025 року, а завершення оформлення висновку ВЛК відбулося 24.07.2025 року виключно внаслідок тривалості діагностичного процесу та завантаженості медичних закладів.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 2.8.6 пункту 2.8 глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року за № 402, строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 14 днів.

Таким чином, отримавши направлення на проходження ВЛК у березні 2025 року позивач правомірно розраховував, що встигне пройти ВЛК, максимум, за 14 днів, адже такий термін передбачено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Тому вважаємо, що об`єктивна сторона правопорушення у вигляді ухилення від повторного медичного огляду відсутня. Позивач не вчиняв жодної протиправної бездіяльності, а навпаки - послідовно виконував покладений на нього обов`язок.

Таким чином, строк проходження позивачем військово-лікарської комісії у період з березня по липень 2025 року обумовлений не виною позивача, а об`єктивними обставинами - потребою в додаткових обстеженнях (зокрема, психоневрологічних) та організацією роботи комісії, що не є результатом умислу або недбалості ОСОБА_1 та не свідчить про його ухилення від виконання обов`язку.

Звертаємо увагу, що об`єктивні, незалежні від волі особи обставини, які унеможливили точне дотримання строків виконання обов`язку, виключають вину і, відповідно, адміністративну відповідальність. Зокрема, це стосується випадків, коли належне виконання обов`язку залежить від дій державних органів чи медичних установ, на які особа не має реального впливу. Саме така ситуація склалася у даній справі, оскільки, завершення оформлення висновку ВЛК залежало виключно від лікарів та комісії, а не від ОСОБА_1 ..

Враховуючи вищезазначене, оскільки ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та почав його проходити у березні 2025 року - це свідчить про відсутність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення та наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, а також закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, позивач просить:

1.Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , строк на оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 2101 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 НМДГ, 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень).

2.Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 НМДГ, 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень).

3.Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , закрити.

Рух справи.

Позовна заява подана до суду 30.11.2025р. через систему «Електронний суд».

Ухвалою суду від 03.12.2025р. позовну заяву було залишено без руху.

08.12.2025р. до суду надійшла заява адвоката Красношлик А.О. щодо виконання ухвали суду.

Ухвалою суду від 10.12.2025р. судом було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 16.12.2025р. о 14.30., з визначенням резервної дати 23.12.2025р. о 10.00.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судове засідання представник позивача адвокат Красношлик А.О. подала заяву, відповідно до якої просив справу розглянути у відсутність та задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання 16.12.2025р. та 23.12.2025р., представники відповідача в судове не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки повідомлення про отримання судової повістки.

Відзив або будь-які небудь письмові пояснення представники відповідача до суду не направляли, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 19.11.2025 ОСОБА_1 надійшло сповіщення до мобільного додатку МОНОБАНК щодо блокування виконавчою службою суми, у розмірі 37769 грн (тридцять сім тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень), на його рахунку. У сповіщенні зазначено, що виконавчою службою є Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одеса.

25.11.2025 позивач звернувся за правничою допомогою до адвоката та за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено, що на ОСОБА_1 дійсно відкрито виконавче провадження № 79634851 у Пересипському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), підставою відкриття виконавчого провадження стала постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, відповідно до якої, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 НМДГ, 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Того ж дня між адвокатом Красношлик Анастасією Олександрівною та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги №604 від 25.11.2025, відповідно до якого адвокат зобов`язується надавати юридичні консультації та правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах з питання оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025. Звертаємо увагу, що копія постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025 Позивачем не отримувалась раніше, що підтверджується відсутністю дати та його підпису в графі «Копію постанови №2943 від "02" липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності отримав(ла) "_" ___________________ 20__ р.» та «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності».

19.11.2025 Головним державним виконавцем Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїї (м. Одеса) Дудка Аллою Сергіївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79634851 з примусового стягнення штрафу ІНФОРМАЦІЯ_3 у сумі 34000,00 грн. Того ж дня була винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 369 гривень та постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 3400 гривень по виконавчому провадженню № 79634851.

Позивач стверджує, що копія постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025 та постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню не були отримані ОСОБА_1 , що може свідчити про недотримання державним виконавцем процедури направлення даних документів боржнику.

19.11.2025 Головним державним виконавцем Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиціі (м. Одеса) Дудка Аллою Сергіівною було винесено постанову про арешт коштів та майна боржника в межах виконавчого провадження № 79634851.

Таким чином, про наявність постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, відповідно до якої, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 НМДГ, 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) позивач дізнався лише 25.11.2025, після звернення за правничою допомогою до адвоката та отримання доступу до матеріалів виконавчого провадження через Автоматизовану систему виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що причини пропуску строку для звернення з адміністративним позовом є поважними, а таким чином, необхідно поновити строк позивачу для подання адміністративного позову.

Зі змісту оскаржуваної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025 встановлено: «громадянин ОСОБА_1 , в порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, в тому числі, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників. військовозобов`язаних та резервістів». ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» без поважних підстав у строк до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, що підтверджується зібраними у справі доказами. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбаченеч. 3 ст. 210-1 КУпАП накладено штраф у сумі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн».

З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2018 ОСОБА_1 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

04.03.2025 ОСОБА_1 було отримано у ІНФОРМАЦІЯ_4 направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією №2843571 та пройдено перших лікарів у її межах.

У період з березня по травень 2025 року позивач проходив медичний огляд та додаткові обстеження у лікувальних закладах міста Одеси за направленням ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать:

лабораторні дослідження №287 ОСОБА_1 від 04.03.2025;

довідка лікаря-нарколога №1922 від 13.03.2025 про те, що ОСОБА_1 не перебуває на наркологічному обліку;

довідка лікаря-психіатра №1896 від 13.03.2025 про те, що ОСОБА_1 не перебуває на психіатричному обліку;

електрокардіограма ОСОБА_1 від 13.03.2025;

біохімічний аналіз крові ОСОБА_1 від 19.03.2025;

ультразвукове дослідження нирок та сечового міхура ОСОБА_1 від 19.03.2025;

висновок комп`ютерної томографії заочеревинного простору ОСОБА_1 від 26.03.2025.

Крім вищеперерахованого, звертаю увагу на те, що з 05.05.2025 до 12.05.2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, де йому було діагностовано наступне захворювання: «Аномалія розвитку сечовидільної системи. Стеноз пієлоуретрального сегменту праворуч. Правобічний гідронефроз ІІ ст. Вторинно зморщена права нирка. Вікарна гіпертрофія лівої нирки. Хронічний пієлонефрит», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №10219 від 12.05.2025.

Отже, повторний медичний огляд ВЛК ОСОБА_1 відбувся до 05.06.2025 року, на що прямо вказують дати у карті медичного огляду військовозобов`язаного.

Остаточне рішення військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо ОСОБА_1 , оформлене довідкою №2025-0724-0936-0209-0, було прийнято 24.07.2025, відповідно до якої, його визнано: «Придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони».

Пунктом 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Однак ОСОБА_1 виконав такі положення Закону, оскільки він отримав направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією ще в березні 2025 року, пройшов більшість обстежень до травня 2025 року, а завершення оформлення висновку ВЛК відбулося 24.07.2025 року виключно внаслідок тривалості діагностичного процесу.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 2.8.6 пункту 2.8 глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року за № 402, строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 14 днів.

Таким чином, отримавши направлення на проходження ВЛК у березні 2025 року позивач правомірно розраховував, що встигне пройти ВЛК, максимум, за 14 днів, адже такий термін передбачено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Таким чином, строк проходження позивачем військово-лікарської комісії у період з березня по липень 2025 року обумовлений не виною позивача, а об`єктивними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд вважає, що отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та матеріали справи представники Відповідача мали можливість направити до суду відзив у справі, або пояснення з наявними доказами, але цього не зробили. Окрім того, у разі наявності поважних причин, з яких подати відзив у справі своєчасно неможливо, мали можливість про дану обставину повідомити суд завчасно, але цього не зробили. У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості оцінити доводи відповідача.

Враховуючи вищезазначене, оскільки ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та почав його проходити у березні 2025 року - це свідчить про відсутність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення та наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, а також закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно із ст. 251 КУпАП, доказами по справі є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

Однак, відповідачем не надано до суду достатніх та беззаперечних доказів винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що позбавляє суд можливості встановити в його діях складу правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши подані позивачем докази в їх сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом».

Згідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 НМДГ, 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) слід визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , закрити.

Щодо відшкодування витрати за надання професійної правничої допомоги.

В суд надійшла заява від представника позивача адвоката Красношлик А.О. щодо розподілу судових витрати та стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складається з судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12000,00 грн (дванадцять тисяч гривень), що зокрема підтверджується договором про надання правничої допомоги №604 від 25.11.2025. Додаткові докази витрат на професійну правничу допомогу адвоката будуть надані до суду додатково впродовж судового розгляду справи. Оскільки однією з позовних вимог зазначено стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12000,00 грн (дванадцять тисяч гривень), за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_3 ), станом на сьогоднішній день, існує необхідність додатково надати суду квитанції про оплату послуг адвоката та Акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 604 від «25» листопада 2025 року. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачка на користь позивача витрати правничу допомогу адвоката у розмірі 12000,00 грн (дванадцять тисяч гривень).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За положеннями ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне адміністративно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За нормами ст.134 КАС України визначено:

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами

За нормами ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що нормами КАС України передбачені такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Враховуючи відсутність акту про детальний опис робіт суд дійшов висновку, що гонорар у розмірі 12000 грн. є необґрунтованим, оскільки не відповідає складності справи та кількості часу за надання послуги.

Разом з тим, уникаючи зайвого формалізму, оскільки матеріалами справи підтверджується надання адвокатом правової допомоги, суд вважає можливим стягнути на користь позивача витрати за надання професійної правничої допомоги у сумі 5000 гривень.

Окрім того, в порядку розподілу судових витрати необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: адреса АДРЕСА_2 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь позивача судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10,38,, 245, 247, 251, 280 КУпАП ст.ст. 5-10, 14, 20, 22, 72-79, 134, 139, 205, 211, 229, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРИШІВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: адреса АДРЕСА_2 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

2. Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , строк на оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 2101 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 НМДГ, 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень).

3. Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №2943 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 02.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 НМДГ, 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень).

4. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , закрити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: адреса АДРЕСА_2 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок та витрати за надання професійної правничої допомоги у сумі 5000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.К. Кисельов

Рішення складено та підписано 25.12.2025р.