Справа № 160/23747/25
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕАТИВ КОМПАНІ УКРАЇНА" до відповідача-1: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про визнання протиправними та скасування постанов, -
18 серпня 2025 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕАТИВ КОМПАНІ УКРАЇНА" надійшла позовна заява до відповідача-1: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про накладення штрафів від 24.06.2025 №№ 16-37 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Креатив Компані Україна" штрафів у розмірі 748000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач не є виробником продукції (аерозольних балонів Montana Colors), а лише її розповсюджувачем, при цьому, позивач не надавав аерозольні вироби на ринку України в перший раз. Вказано, що на товарі було наявне європейське маркування «СЕ», що, на думку позивача, є достатнім. Зауважено, що позивачем було надано документи, які ідентифікують іноземного виробника (Іспанія), а відсутність маркування державною мовою безпосередньо на товарі компенсувалася наявністю інформаційних папок у місці продажу. Тому, на думку позивача, 22 постанови про накладення штрафу на загальну суму 748 000,00 грн. є протиправними. Також, позивачем зазначено, що штрафи є непропорційними в умовах воєнного стану.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
09.09.2025 від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що під час перевірки встановлено факт введення в обіг продукції (аерозольних розпилювачів 22 артикулів продукції) без обов`язкового маркування державною мовою та без знака відповідності технічним регламентам, що є порушенням вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
11.09.2025 від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що відповідно до 5 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, на кожний аерозольний розпилювач, зокрема наносяться дані про найменування або зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та поштову адресу суб`єкта господарювання, що вводить в обіг аерозольний розпилювач. Такі нанесені дані повинні бути видимими, розбірливими і незмивними. Відповідно до пункту 7 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, надання на ринку аерозольних розпилювачів дозволяється лише за умови нанесення написів у маркуванні державною мовою. Проте, на перевіреній продукції (аерозольних розпилювачах) наявне маркування про торгівельну марку, виконане латиницею (без перекладу), яке не дає змогу на підставі нього ідентифікувати конкретного виробника. Також зауважено, що ТОВ «КРЕАТИВ КОМПАНІ УКРАЇНА» є імпортером та суб`єктом господарювання, що ввів в обіг, надав на ринок України аерозольні розпилювачі в перший раз, що не відповідають встановленим вимогам Технічного регламенту аерозольних розпилювачів. Окремо зазначив, під час планової перевірки суб`єктом господарювання ТОВ «КРЕАТИВ КОМПАНІ УКРАЇНА» не надано документів для встановлення ланцюга постачання.
06.10.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві. Також зазначено, що за наслідками перевірки вся продукція позивача саме позивачем була приведена у відповідність до вимог відповідача шляхом маркування відповідного змісту. На продукції були зазначені відповідними знаками всі необхідні застереження в європейському стандарті. Виготовили етикетки. При цьому, зауважено, що через велику кількість обов`язкової інформації шрифт тексту на продукції менше 8 розміру, читати складно, а тому, з цих міркувань, текст залишається на балончиках з фарбою англійською мовою. Вся відповідна інформація знаходиться на касі і на вимогу покупця йому надається. Проте, як було зазнчено позивачем, перевіряючі не запитували про наявність будь-якої інформації для споживачів, перевіряючих цікавила відсутність інформації саме на аерозольних виробах.
Також, Головним управлінням було підкреслено факт того, що позивач посилається на нормативні вимоги Європейського союзу, які встановлюють вимоги до маркування продукції для надання на ринку в країнах Європейського союзу, а Технічний регламент, який встановлює вимоги до маркування продукції для надання на ринку України, позивачем свідомо ігнорується. Тому, приймаючи до уваги те, що у позивача є вина у допущеному правопорушенні, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», відповідач вважає, що постанови про накладення штрафів від 24.06.2025 №№ 16-37 є законними та не підлягають скасуванню.
22.10.2025 від позивача надійшла відповідь на заперечення, в якій повторно зазначено, що: оскаржувані постанови виносилися в той період, коли позивачем були усунуті всі вимоги, нанесено маркування; усуватися вимоги щодо відсутності обов`язкових позначек можуть як виробником так і імпортером так і розповсюджувачем; повна інформація на товар знаходилася на касі магазину в зв`язку із тим, що на товарі повна інформація в дуже маленькому шрифті і не читаєма; сума штрафа завелика для вартості товару в реалізації.
03.11.2025 від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській до суду надійшли додаткові пояснення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 року продовжено процесуальний строк розгляду справи на тридцять днів.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на виконання Наказу Головного управління ДСНС України у Полтавській області від 02.04.2025 року № НС-215/61 «Про проведення планових перевірок характеристик продукції протягом II кварталу 2025 року» з 07.04.2025 по 10.04.2025 посадовими особами відповідача-2 була проведена планова перевірка аерозольних розпилювачів (22 аєрозольного виробу) в магазині «AKVAREL» в місті Полтава по вулиці Зіньківська, 6/1А в місці торгівлі позивача. Під час зазначеної перевірки були встановлені наступні порушення: недотримання всіх обов`язкових складових на маркуванні визначеної продукції.
До позивача, як до розповсюджувача аерозольних виробів, відповідачем-2 були застосовані обмежувальні (корегувальні) заходи Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №№ 161-213.
Вимоги відповідача-2 позивачем були виконані, що підтверджується Рішеннями від 20.05 2025 №№ 52-76 про скасування рішень.
03.06.2025 року позивачем від відповідача-1 був отриманий Лист «Про здійснення позапланової перевірки характеристик продукції», яким було повідомлено про виявлення факту введення в обіг на споживчий ринок продукції, яка не відповідає встановленим вимогам. Даний Лист стосувався тих самих 22-х видів продукції, які були перевірені в місті Полтава відповідачем-2.
Підставою для проведення перевірки у направленні було зазначено: «є ланцюг постачання, за результатами перевірки характеристик продукції відповідно до доручення ДСНС від 24.04.2025 № 02-9223/261-2 «Про здійснення позапланової перевірки характеристик продукції».
За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки характеристик продукції № 33 від 12.06.2025.
Також за результатами зазначеної перевірки відповідачем 1 складено протоколи №-№ 16-37 від 12.06.2025 р. про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 12.06.2025 №№ 16-37.
На підставі протоколів про виявлені порушення відповідачем-1 винесено Постанови №-№16-37 від 24.06.2025 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив Компані Україна» штрафів на загальну суму 748000,00 грн.
Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 р. №2735-VI (далі за текстом Закон №2735).
У розумінні ст.1 Закону №2735 державний ринковий нагляд (далі ринковий нагляд), діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам; орган державного ринкового нагляду центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі орган ринкового нагляду). У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи; сфера відповідальності органу ринкового нагляду перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд; встановлені вимоги вимоги щодо нехарчової продукції (далі продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами; обстеження зразків продукції візуальний огляд зразків продукції з метою визначення її відповідності встановленим вимогам.
Статтею 1 Закону №2735 обумовлено, що терміни «вільний обіг», «декларант», «зона митного контролю», «митне оформлення», «митний контроль», «митний режим», «митні органи» вживаються у значеннях, наведених у Митному кодексі України; терміни «послуга», «робота», «споживач» у значеннях, наведених у Законі України «Про захист прав споживачів»; терміни «введення в обіг», «випробувальна лабораторія», «документ про відповідність», «знак відповідності технічним регламентам», «імпортер», «надання на ринку», «орган з оцінки відповідності», «продукція», «процедура оцінки відповідності», «ризик», «розповсюдження», «розповсюджувач», «суб`єкти господарювання», «технічний регламент», «уповноважений представник» у значеннях, наведених у Законі України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності»; терміни «вилучення з обігу», «виробник», «відкликання», «забезпечення безпечності продукції», «користувач», «ланцюг постачання продукції», «небезпечна нехарчова продукція», «серйозний ризик», «ступінь ризику», «суспільні інтереси» у значеннях, наведених у Законі України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Відповідно до ч.1тст.2 Закону №2735, дія цього Закону поширюється на відносини щодо: здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті; здійснення контролю всієї продукції, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті.
Статтею 7 Закону №2735 передбачено, що суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право:
1) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, додержання вимог законодавства;
2) перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень;
3) одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів;
4) бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду;
5) одержувати в установленому порядку від органів ринкового нагляду і митних органів необхідну, доступну та достовірну інформацію про результати ринкового нагляду і контролю продукції;
6) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, забезпечення конфіденційності будь-якої інформації, одержаної під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції, крім випадків, визначених цим та іншими законами України;
7) оскаржувати в установленому законом порядку будь-які рішення, приписи, дії та бездіяльність органів ринкового нагляду, митних органів та їх посадових осіб;
8) звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду;
9) вживати за власною ініціативою заходів щодо запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція, що надається ними на ринку, забезпечення відповідності цієї продукції встановленим вимогам та усунення порушень вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції»;
10) отримувати безоплатну консультативну допомогу від органу ринкового нагляду з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного ринкового нагляду;
11) при проведенні планової перевірки не допускати посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, до проведення перевірки характеристик продукції, не зазначеної у відповідному секторальному плані ринкового нагляду.
Суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції користуються іншими правами, визначеними цим Законом, Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», іншими нормативно-правовими актами (у тому числі технічними регламентами).
Частиною 1 статті 8 Закону №2735 встановлено, що обов`язки суб`єктів господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції встановлюються цим Законом, Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», виданими відповідно до них іншими нормативно-правовими актами, технічними регламентами.
Згідно з ч.ч.5-7 ст.8 Закону №2735, суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на запит органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати:
1) суб`єкта господарювання, який поставив їм продукцію;
2) суб`єкта господарювання, якому вони поставили продукцію.
Суб`єкти господарювання зобов`язані надавати документацію, визначену частиною п`ятою цієї статті, протягом строку, встановленого відповідним технічним регламентом, а якщо такий строк технічним регламентом не встановлено - протягом десяти років після того, як їм було поставлено відповідну продукцію, та протягом десяти років після того, як вони поставили відповідну продукцію.
У разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом строку проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.
Відповідно до ст.10 Закону №2735, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.
Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.
Органи ринкового нагляду здійснюють свої повноваження неупереджено. Забороняється незаконний вплив та втручання у здійснення органами ринкового нагляду своїх повноважень.
Повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Органи ринкового нагляду та сфери їх відповідальності визначаються Кабінетом Міністрів України.
З огляду на п.п.4, 11 ч.1 ст.11 Закону №2735, з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.
Статтею 15 Закону №2735 передбачено, що посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право зокрема:
1) проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування);
2) безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та направлення на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта:
а) торговельні та складські приміщення суб`єктів господарювання і місця, зазначені у пункті 2 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції і перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
б) місця, зазначені в пункті 3 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок додержання вимог щодо представлення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, перевірок характеристик продукції та перевірок виконання суб`єктами господарювання приписів і рішень відповідно до частини п`ятої статті 26 цього Закону;
в) місця, зазначені в пункті 4 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції;
3) вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. За згодою органу ринкового нагляду документи і матеріали, необхідні для здійснення ринкового нагляду, їх копії можуть надаватися йому мовою оригіналу або іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, якщо ця мова є зрозумілою для посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані у строк не більше ніж тридцять робочих днів за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду;
4) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб-підприємців надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
5) складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог.
Згідно зі ст.17 Закону №2735, посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, зобов`язані:
1) додержуватися вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та виданих відповідно до них нормативно-правових актів;
2) об`єктивно та неупереджено здійснювати ринковий нагляд і контроль продукції у межах повноважень, визначених законами України;
3) дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та декларантами;
4) не перешкоджати під час вжиття заходів ринкового нагляду і контролю продукції здійсненню господарської діяльності;
5) забезпечувати відповідно до вимог цього Закону конфіденційність інформації, одержаної під час здійснення ринкового нагляду і контролю продукції;
6) пред`являти службові посвідчення, а посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, - також направлення на проведення перевірки;
7) ознайомлювати керівників суб`єктів господарювання, їх заступників або уповноважених ними осіб, фізичних осіб-підприємців та декларантів з результатами перевірок, проведених у межах ринкового нагляду і контролю продукції, у строки, передбачені законодавством;
8) у межах своєї компетенції надавати суб`єкту господарювання безоплатну консультаційну підтримку з питань здійснення ринкового нагляду в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;
9) дотримуватися встановлених цим Законом принципів, вимог та порядку здійснення заходів ринкового нагляду;
10) не перешкоджати праву суб`єктів господарювання на законний захист своїх прав та інтересів.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 Закону №2735, заходами ринкового нагляду є:
1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування);
2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції;
3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
У випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», заходи ринкового нагляду вживаються щодо продукції, яка:
1) надається на ринку, в тому числі щодо одиниць чи партій введеної в обіг продукції, що зберігаються на складах виробників (імпортерів);
2) представлена за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб;
3) перебуває під митним контролем у разі призупинення її митного оформлення за результатами контролю продукції.
Статтею 23 Закону №2735 визначено, що під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 231 цього Закону.
При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.
Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.
Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.
У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції органом ринкового нагляду прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, що є предметом перевірки, такі заходи мають бути вжиті суб`єктами господарювання щодо всіх одиниць продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, які надаються на ринку та є небезпечними, становлять ризик та/або не відповідають встановленим вимогам.
Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Перевірки характеристик продукції проводяться:
1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання;
2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію);
3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб;
4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції;
5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.
Під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація:
1) декларація про відповідність;
2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією);
3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом;
4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю;
5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції;
6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції;
7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання;
8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Строк проведення перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції чотирьох робочих днів, у виробника такої продукції п`яти робочих днів.
У разі проведення експертизи (випробування) зразків продукції, відібраних під час перевірки, на час її проведення перебіг строку проведення перевірки характеристик продукції призупиняється до одержання органом ринкового нагляду результатів експертизи (випробування).
У разі здійснення перекладу, зазначеного у пункті 3 частини першої статті 15 цього Закону, перебіг строку проведення перевірки характеристик продукції призупиняється до моменту одержання органом ринкового нагляду перекладених документів і матеріалів, але не більше ніж на 30 робочих днів.
У разі проведення перевірки за місцезнаходженням органу ринкового нагляду перебіг строку проведення перевірки починається з дня одержання органом ринкового нагляду від суб`єкта господарювання документів (їх копій) на продукцію, зазначених у частині сьомій цієї статті.
Продовження строку проведення перевірки не допускається.
Посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб.
У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію.
Після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.
У разі якщо суб`єктом господарювання надано висновки експертизи, протоколи випробувань продукції, сертифікати відповідності або інші документи про відповідність, видані за результатами добровільної оцінки відповідності акредитованими органами з оцінки відповідності, органи ринкового нагляду належним чином ураховують ці документи при проведенні перевірок характеристик продукції.
Статтею 231 Закону №2735 визначено, що для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.
На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.
У направленні на проведення перевірки зазначаються: а) найменування органу ринкового нагляду, що здійснює перевірку; б) номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється перевірка; в) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції); г) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо); ґ) підстави для проведення перевірки; д) список посадових осіб органу ринкового нагляду, які беруть участь у здійсненні перевірки, із зазначенням їх посади, прізвища, імені та по батькові; е) список осіб, які залучаються до здійснення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону; є) дата початку та дата закінчення перевірки; ж) тип перевірки (планова або позапланова); з) інформація про проведення попередньої перевірки (тип перевірки, дата початку та строк її здійснення).
Направлення є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення перевірки.
Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.
За результатами здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції посадова особа органу ринкового нагляду складає акт, який повинен містити такі відомості: а) найменування органу ринкового нагляду, а також посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснили відповідний захід; б) дату та номер складання акта; в) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо); г) найменування юридичної особи, її місцезнаходження або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, у тому числі фізичної особи-підприємця, її місце проживання, телефон, інші відомості, що дають змогу ідентифікувати осіб, що є виробниками, уповноваженими представниками, імпортерами або розповсюджувачами відповідної продукції; ґ) тип перевірки (планова або позапланова); д) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції); е) прізвища, імена та по батькові осіб, які залучаються до проведення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону.
Посадова особа органу ринкового нагляду зазначає в акті детальний опис порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду, які здійснювали перевірку, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо здійснення перевірки є невід`ємною частиною акта органу ринкового нагляду.
У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи підписати акт посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі, у тому числі фізичній особі-підприємцю, або уповноваженій нею особі в останній день перевірки, а другий зберігається в органі ринкового нагляду.
Статтею 24 Закону №2735 унормовано, що органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів:
1) планові згідно із секторальними планами ринкового нагляду;
а) за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів), об`єднань суб`єктів господарювання, у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію;
б) у разі якщо під час перевірки характеристик продукції у виробника відповідної продукції виробник доведе що: він не вводив в обіг продукцію, що є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам; продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності розповсюджувача (розповсюджувачів) такої продукції.
У випадках, зазначених у підпункті «б» пункту 2 цієї частини, встановлюється за ланцюгом постачання продукції особа, яка ввела таку продукцію в обіг, та особа, внаслідок дій чи бездіяльності якої продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.
Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті:
1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є:
а) наявність знака відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання вимог щодо форми, опису, правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, а також правил його застосування;
а1) за ланцюгом постачання, якщо за результатами перевірки характеристик продукції є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції або будь-якого іншого суб`єкта в ланцюгу постачання;
б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;
в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією;
2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені:
а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції;
б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).
Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом «б» пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту «б» пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції.
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №2735, якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно вимагає відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України, від відповідного суб`єкта господарювання вилучити таку продукцію з обігу та/або відкликати її чи забороняє надання такої продукції на ринку.
Згідно з ч.ч.1-3 ст. 29 Закону №2735, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
У разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам та одночасно становить серйозний ризик, орган ринкового нагляду вживає обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених частиною першою статті 28 цього Закону.
Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.
Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.44 Закону №2735, до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 5 статті 44 Закону №2735 передбачено, що адміністративно-господарські санкції накладаються на особу, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та/або на розповсюджувача за кожну модель, артикул чи партію продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, незалежно від кількості одиниць такої продукції та/або місць її реалізації.
Відповідно до ч.6 ст.44 Закону №2735, справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками відповідно до їх компетенції.
Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, зараховуються до Державного бюджету України.
Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг.
Протокол складається у двох примірниках, які підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду та фізичною особою, у тому числі фізичною особою-підприємцем, чи керівником юридичної особи або уповноваженою ним особою.
У разі відмови фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи підписати протокол посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого протоколу відповідний запис.
Один примірник протоколу вручається фізичній особі, у тому числі фізичній особі-підприємцю, чи керівнику юридичної особи або уповноваженій ним особі, а другий зберігається в органі ринкового нагляду.
Протокол разом з актом перевірки, поясненнями фізичної особи, у тому числі фізичної особи-підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи (у разі їх наявності) та документами, що стосуються справи, не пізніше наступного робочого дня за днем його складання передається керівнику чи заступнику керівника органу ринкового нагляду, які розглядають справу протягом 15 календарних днів з дня отримання протоколу та відповідних документів і приймають рішення про накладення штрафу. Кожний штраф оформляється окремою постановою.
Постанова надсилається суб`єкту господарювання не пізніше наступного робочого дня за днем її оформлення.

Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

Суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом.

Частиною 1 статті 45 Закону №2735 передбачено, що виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що:

1) вона не вводила відповідну продукцію в обіг;

2) з урахуванням усіх обставин відповідна продукція після введення її в обіг стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок дій або бездіяльності інших осіб чи непереборної сили;

3) відповідна продукція становить ризик внаслідок додержання виробником вимог законодавства чи виконання обов`язкових для нього приписів державних органів;

4) у випадку виробника комплектуючого виробу чи складової частини продукції ризик (невідповідність) продукції встановленим вимогам виник (виникла) внаслідок конструкції готової продукції, до якої входить цей виріб чи складова частина, або інструкцій, даних такому виробнику виробником готової продукції.

Відповідно до частини 2 статті 45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», розповсюджувач продукції не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що:

1) продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання, за умови, що інший розповсюджувач такої продукції може бути встановлений;

2) продукція, що поставлена ним, відповідає встановленим вимогам, але незважаючи на це становить ризик.

Правові та організаційні засади введення в обіг в Україні нехарчової продукції і забезпечення її безпечності установлено Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02.12.2010 р. №2736-VI (далі за текстом Закон №2736).

У розумінні ст.1 Закону №2736 безпечна нехарчова продукція (далі продукція) будь-яка продукція, яка за звичайних або обґрунтовано передбачуваних умов використання (у тому числі щодо строку служби та за необхідності введення в експлуатацію вимог стосовно встановлення і технічного обслуговування) не становить жодного ризику чи становить лише мінімальні ризики, зумовлені використанням такої продукції, які вважаються прийнятними і не створюють загрози суспільним інтересам, з урахуванням: зокрема характеристик продукції, у тому числі її складу, упаковки, вимог щодо встановлення і технічного обслуговування; виробник це: фізична чи юридична особа резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа резидент України, яка відновлює продукцію; уповноважений представник виготовлювача продукції в Україні (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа нерезидент України); імпортер продукції (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа нерезидент України, яка не має свого уповноваженого представника в Україні); ланцюг постачання продукції послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача); продукція будь-яка речовина, препарат або інший товар, виготовлений у ході виробничого процесу.

Відповідно до ст.8 Закону №2736, виробники зобов`язані зокрема зазначати на продукції або її упаковці найменування та місцезнаходження виробника, назву, тип або номер моделі, номер партії або серійний номер, назви складових частин тощо у випадках та в порядку, визначених законодавством.

З огляду на ст.9 Закону №2736, розповсюджувачі зобов`язані:

1) надавати споживачам (користувачам), а також виробникам, розповсюджувачам у ланцюгу постачання відповідної продукції інформацію про ризики, які становить ця продукція;

2) надавати відповідному органу державного ринкового нагляду та іншим заінтересованим особам інформацію, необхідну для відстеження походження відповідної продукції;

3) співпрацювати (в межах своєї діяльності) з виробниками та органами державного ринкового нагляду у здійсненні заходів щодо уникнення ризиків, які становить продукція;

4) сприяти виробникам у вжитті ними заходів щодо забезпечення безпечності продукції;

5) не постачати продукцію, про яку їм відомо або має бути відомо на підставі наявної в них інформації, що ця продукція не відповідає вимогам щодо забезпечення безпечності продукції;

6) якщо їм стало відомо або має бути відомо на підставі наявної в них інформації, що продукція, яку вони розповсюдили, становить ризики для споживачів (користувачів), несумісні із загальною вимогою щодо безпечності продукції, негайно повідомляти про це відповідний орган державного ринкового нагляду, в тому числі про вжиті заходи із забезпечення безпечності такої продукції;

7) співпрацювати (в межах своєї діяльності) з органами державного ринкового нагляду з питань вжиття заходів щодо уникнення ризиків, які становить продукція, що була поставлена або постачається ними.

Відповідно до ст.11 Закону №2736, державний ринковий нагляд за додержанням виробниками та розповсюджувачами продукції загальної вимоги щодо безпечності продукції забезпечується шляхом здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції при її ввезенні на митну територію України.

Згідно зі ст.15 Закону №2736, споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити:

1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;

3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання;

4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;

5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів;

6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції;

61) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї у відповідність, якщо законом чи відповідним технічним регламентом не встановлено інший порядок дій виробника (продавця) у таких випадках;

7) дату виготовлення;

8) відомості про умови зберігання;

9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця);

10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції;

11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій;

12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами, можуть бути встановлені додаткові вимоги до змісту інформації про продукцію. У разі якщо нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, встановлено спеціальні вимоги до змісту інформації про певні види продукції, положення цієї частини застосовуються у частині, що не охоплюється такими спеціальними вимогами.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), визначеним відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, або прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності визначено Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15.01.2015 р. №124-VIII (далі за текстом Закон №124).

У розумінні статті 1 Закону №124, введення в обіг надання продукції на ринку України в перший раз; виробник будь-яка фізична чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє продукцію або доручає її розроблення чи виготовлення та реалізує цю продукцію під своїм найменуванням або торговельною маркою (знаком для товарів і послуг); продукція речовина, препарат або товар, виготовлений у ході виробничого процесу (крім послуг); розповсюдження надання продукції на ринку після введення її в обіг; розповсюджувач будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку; суб`єкти господарювання виробники, уповноважені представники, імпортери та розповсюджувачі, а відповідно до деяких технічних регламентів також інші фізичні та юридичні особи. Згідно з певними технічними регламентами суб`єктами господарювання можуть вважатися лише деякі із зазначених осіб; технічний регламент нормативно-правовий акт, в якому визначено характеристики продукції або пов`язані з ними процеси та методи виробництва, включаючи відповідні адміністративні положення, додержання яких є обов`язковим. Він може також включати або виключно стосуватися вимог до термінології, позначень, пакування, маркування чи етикетування в тій мірі, в якій вони застосовуються до продукції, процесу або методу виробництва.

Відповідно до ст.11 Закону №124, продукція, що вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а згідно з деякими технічними регламентами також продукція, що виготовляється та/або вводиться в експлуатацію виробником для використання у власних цілях, повинна відповідати вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, крім випадків, визначених у статті 12 цього Закону та у відповідних технічних регламентах.

Згідно з частиною першою статті 29 Закону № 124, у випадках, визначених у технічних регламентах, на продукцію та/або на інші об`єкти, що зазначені в таких технічних регламентах (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам.

Відповідно до пункту 3 та підпункту б) пункту 5 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2023 року № 154, суб`єкт господарювання, що вводить в обіг аерозольні розпилювачі, повинен маркувати кожний аерозольний розпилювач символом «з» згідно з додатком 2 цього Технічного регламенту, що свідчить про відповідність вимогам цього Технічного регламенту та додатка 1 до нього. На кожний аерозольний розпилювач, зокрема наносяться дані про найменування або зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та поштову адресу суб`єкта господарювання, що вводить в обіг аерозольний розпилювач. Такі нанесені дані повинні бути видимими, розбірливими і незмивними.

Відповідно до пункту 7 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, надання на ринку аерозольних розпилювачів дозволяється лише за умови нанесення написів у маркуванні державною мовою.

Так, позивач у позові посилається на частину 1 статті 30 Закону № 124, згідно з якою, знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником або його уповноваженим представником.

Також, позивач посилається на те, що на аерозольних розпилювачах було нанесено знак «СЕ», відповідно до Рішення Європейського Парламенту та Ради ЄС від 9 липня 2008 року № 768/2008/ЄС про загальні рамки реалізації продукції та скасування Рішення Ради ЄС № 93/465/ЄЕС, який вказує на те, що виробник бере на себе відповідальність за відповідність продукту вимогам.

Разом з цим, суд звертає увагу, що Рішення Європейського парламенту і Ради № 768/2008/ЄС від 9 липня 2008 року не має прямої юридичної чинності на території України, оскільки Україна не є членом Європейського Союзу.

Як було встановлено, зазначена вище продукція була виготовлена в Іспанії компанією MONTANA COLORS, SL, тому, знак «СЕ» на аерозольних розпилювачах був нанесений для продажу в країнах Європейського Союзу.

При цьому, суд зазначає, що наявність знака «CE» свідчить про відповідність нормам ЄС, але не замінює обов`язкове маркування згідно з вимогами українського законодавства.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач є імпортером щодо 22-х аерозольних розпилювачів, що підтверджується копіями: електронної (митної) декларації ЕД від 15.08.2024 № 24UA89U7, довідки до контракту 1052023 від 01.05.2023 ЕД № 24UA89U7 від 15.08.2024, контракту від 01.05.2023 № 1052023, специфікації від 29.05.2024 (додатку № 1 до контракту від 01.05.2023 № 1052023) та документа від 15.08.2024 № 19706 про надходження товарів.

Термін «виробник» зазначається в статті 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2736-VI (далі - Закон № 2736-VI):

виробник - це:

фізична чи юридична особа - резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа - резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа - резидент України, яка відновлює продукцію;

уповноважений представник виготовлювача продукції в Україні (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України);

імпортер продукції (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України, яка не має свого уповноваженого представника в Україні).

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що знак відповідності Технічному регламенту аерозольних розпилювачів повинен був бути нанесений суб`єктом господарювання на кожному аерозольному розпилювачу при введенні в обіг на ринку України.

Аргумент позивача про те, що він «не в перший раз купував продукцію», не змінює юридичного статусу відповідної продукції. Оскільки виробник знаходиться за межами юрисдикції України, саме позивач, як суб`єкт, що вперше надав ці конкретні партії товару на ринку України, несе відповідальність виробника згідно з ч. 4 ст. 8 Закону № 2735-VI.

Також, твердження позивача про те, що товар «вже 5 років реалізується», не звільняє позивача від обов`язку дотримуватися правил ринкового нагляду щодо кожної нової партії товару.

Також, судом з матеріалів справи було встановлено та не спростовано відповідачем, що на момент перевірки на аерозольних виробах були відсутні: сигнальні слова «Небезпека» або «Увага» державною мовою; попереджувальні написи та застереження державною мовою.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та вимог Технічних регламентів, інформація про товар має бути доступною для споживача саме державною мовою.

Суд відхиляє аргумент позивача про те, що інформація щодо товару містилася в окремих «інформаційних папках» на касі, оскільки Закон вимагає нанесення маркування безпосередньо на одиницю продукції або її пакування, щоб споживач міг ознайомитися з ризиками до моменту купівлі та під час використання (особливо для легкозаймистих аерозолів).

Відтак, позивач, як імпортер, несе повну відповідальність за введення в обіг продукції без обов`язкового національного маркування та інформації державною мовою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови прийняті відповідачем 1 на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, що свідчить про відсутність правових підстав для їх скасування.

Стосовно порядку прийняття спірних постанов, суд враховує, що Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» не містить приписів щодо обов`язкового повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи та щодо розгляду справи з участю суб`єкта господарювання.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Також, суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що за змістом наведеної норми суб`єкт владних повноважень має доводити правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, проте, це не позбавляє позивача обов`язку довести інші обставини, за яких сталося порушення його права та, зокрема ті, що стосуються факту і обсягу такого порушення.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕАТИВ КОМПАНІ УКРАЇНА" до відповідача-1: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник