Справа № 420/23786/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд

у складі

головуючого судді Скупінської О.В.,

при секретарі Подобіній О.М.

за участю

представника позивача Реу К.П.,

представника відповідача Іщенко В.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Громадської організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 17.07.2025 надійшла позовна заява Громадської організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, в якій позивач просить суд визнати протиправним та нечинним Рішення Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області 54 сесії VIII скликання №1185-VIII від 27 червня 2025 року «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Рішення 18 сесії XXIII скл. Таїровської селищної Ради народних депутатів від 6 квітня 2001 року №20 Громадській організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" був виданий Державний акт II-ОД №001643 від 10.07.2001 р. на право постійного користування землею, земельної ділянки у розмірі 3,962 га, землю надано у постійне користування для зберігання плаваючих засобів та обслуговування будівель рибаків-любителів. На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості, 27.11.2014 р. Громадською організацією "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" було сформовано та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:3914 з цільовим призначенням 10.08 Для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, категорія земель - землі водного фонду, вид використання - для зберігання плаваючих засобів та обслуговування будівель рибаків - любителів. 26.02.2021 Громадською організацією "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" було зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою площею 3,9618, кадастровий номер :01:003:3914 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Організація є неприбутковою та повністю утримується за рахунок внесків її членів. До складу організації входять пенсіонери та особи з інвалідністю, про що надаються підтвердні документи. Рішенням Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області 54 сесії VIII скликання №1185-VIII від 27 червня 2025 року "Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської обл., встановлено ставку податку за земельні ділянки що знаходяться у постійному користуванні для юридичних осіб (землекористувачі, які мають в постійному користуванні земельні ділянки, але не можуть мати їх на такому праві відповідно до ст.92 Земельного кодексу України) - 10%, в тому числі щодо земельних ділянок з цільовим призначенням 10.08 Для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей.

Ухвалою судді від 21.07.2025 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву та відкрити провадження у адміністративній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 20 серпня 2025 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №23 (2-й поверх).

04.09.2025 (вх.№ЕС91932/25) від представника відповідача до суду на виконання вимоги ухвали надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів опублікування Таїровською селищною радою на офіційному веб-сайті відповідача оголошення про відкриття провадження у даній адміністративній справі.

04.09.2025 від представника відповідача надійшов відзив (вх. №ЕС/92158/25), в якому зазначено, що ознайомившись з доводами та твердженнями позивача, Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області вважає їх необґрунтованими та, що у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено.

У відзиві вказано, що висновок позивача, що встановлена відповідачем у спірному рішенні ставка носить дискримінаційний характер, тому що органом місцевого самоврядування не встановлено підвищеної ставки щодо всіх постійних землекористувачів, а лише для певних категорій цих користувачів, які не є суб`єктами господарювання та не отримують прибутку є хибним, оскільки позивач у даній справі - Громадська організація «РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 «СУХИЙ ЛИМАН» є суб`єктом господарювання, що здійснює некомерційну господарську діяльність.

Як стверджує відповідач, встановлена ставка земельного податку для земель водного фонду із видом цільового призначення 10.08. «Для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей у розмірі 10% для юридичних осіб за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, вимогам Податкового кодексу України і не містить ознак дискримінаційного характеру. Крім того, Радою не була встановлена максимально допустима ставка земельного податку у розмірі 12%, а тому висновок про дискримінаційність оскаржуваного рішення є необґрунтованим.

У відзиві вказано, що згідно імперативних норм податкового законодавства, Таїровська селищна рада не має повноважень щодо встановлення індивідуальних пільгових ставок місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб, про що фактично зазначає позивач у даній справ

У відзиві також зазначено, що позивач надіслав лист до відповідача за вх.№Ч-1215 від 18.06.2025 у якому громадська організація повідомила про подачу петиції щодо перегляду рішення про встановлення ставки земельного податку в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки (збільшення з 191.797,0 до 1.917.979,0 гривень, або 48 гривень за 1 кв.м.) для неприбуткових організацій, таких як наша, що об`єднує громадян, зокрема пенсіонерів і осіб з інвалідністю. Наведений лист датований позивачем 04.06.2025 за вих.№38. У відповідь на вказане звернення позивача Таїровська селищна рада листом за вих. №Ч-1215 від 02.07.2025 повідомила громадську організацію, що відповідно до ст.9, ст.13, ст.14 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» з дотриманням вимог чинного законодавства Таїровська селищна рада оприлюднила проекти регуляторних актів та відповідних аналізів регуляторного впливу проектів регуляторних актів на офіційному сайті громади: «Головна > «Регуляторна політика» > «Повідомлення про оприлюднення проектів» > «Про встановлення податку» з якими можливо ознайомитись за посиланнями: https://tairovska-gromada.gov.ua/povidomlennya-pro-opriljudnennya-proektiv-09-31-31-17- 03-2023/ та https://tairovska-gromada.gov.ua/news//. У вказаному листі Радою також повідомлено, що з метою дотримання вимог чинного законодавства України, протягом 30 календарних днів Таїровська селищна рада отримувала зауваження і пропозиції, в тому числі, до проекту регуляторного акту «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади» та відповідного аналізу регуляторного впливу і зазначено, що в тому числі, 16.05.2025 до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області надійшов лист №44 (вх.№1526/02-07 від 16.05.2025) від ГО «Рибалки-любителі причалу №121 «Сухий лиман», стосовно включення до порядку денного засідання Постійної комісії Таїровської селищної ради з питань планування, фінансів, бюджету, соціально-економічного розвитку, інвестиційної політики, та сесії Таїровської селищної ради питання про надання пільги громадській організації «Рибалки-любителі причалу №121 «Сухий лиман» зі сплати земельного податку, у зв`язку з чим було направлено лист голові постійної комісії Таїровської селищної ради з питань законності, депутатської діяльності та етики, реалізації державної регуляторної політики та запобігання корупції Світлані КОХАН для розгляду даного питання в межах своїх повноважень, у встановленому законодавством порядку. Крім того, у відповідь на лист громадської організації за вх.№1526/02-07 від 16.05.2025 Радою було повідомлено позивача, що відповідно до ст.12 Податкового кодексу України, не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів та зазначено, що на період дії воєнного чи надзвичайного стану сільські, селищні, міські ради мають право приймати рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів та податкових пільг із сплати місцевих податків та/або зборів без застосування процедур, передбачених Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Як стверджує відповідач, у розділі «Регуляторна політика» на офіційному веб-сайті Таїровської громади (Таїровської селищної ради): https://tairovska-gromada.gov.ua/ » Регуляторна політика » Повідомлення про оприлюднення проектів » Про встановлення податку - Про встановлення податку | Таїровська селищна рада

територіальна громада Одеська область Одеський район вбачається, що оголошення «Про встановлення податку», затверджене спірним рішенням оприлюднене 15.05.2025. Наведена веб-сторінка містить посилання на проект оскаржуваного рішення та аналізів регуляторного впливу, які доступні за посиланнями нижче

Відповідач вказує, що Таїровською селищною радою вжито всіх заходів щодо оприлюднення проекту регуляторного акту та врахування думки жителів громади щодо нього. Отже, висновок позивача, що проект нормативно-правового акту на офіційному сайті за 10 днів до його прийняття не публікувався, що підтверджується результатами пошуку на сайті є хибним і спростовується наведеними вище обставинами. Разом з тим, оскаржуване позивачем рішення №1185-VIII від 27 червня 2025 року опубліковано і у газеті «ПІВДЕНЬ» (PIVDEN.MEDIA) #4 (14) липень 2025 року. Отже, на думку відповідача, доводи і твердження громадської організації, які наведені у адміністративному позові, є необґрунтованими і непереконливими та такими, які фактично зводяться до власного тлумачення положень податкового законодавства і визначення поняття і суб`єктів господарської діяльності, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог Громадської організації «РИБАЛКИЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 «СУХИЙ ЛИМАН» до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити в повному обсязі.

11.09.2025 (вх.№ ЕС95106/25) від представника відповідача до суду на виконання вимоги ухвали надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження опублікування оголошення про відкриття провадження у даній справі.

26.09.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №ЕС/100915/25).

09.10.2025 від представника відповідача надійшли заперечення на відзив (вх. №ЕС/106013/25), в яких представник просить, зокрема, поновити строк для подання заперечень та долучити дані заперечення до матеріалів даної справи.

17.11.2025 від представника відповідача надійшло клопотання (вх. №ЕС/121009/25) про залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача, мотивуючи наступним.

24.11.2025 (вх.№ЕС124204/25) від представника позивача до суду надійшла заява, в якій зазначено про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по справі представником позивача будуть подані відповідні документи, що підтверджують розмір понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 24.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (вх. №121009/25 від 17.11.2025) про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 24.11.2025 задоволено клопотання Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (вх. №ЕС106013/25 від 09.10.2025) про поновлення пропущеного строку, поновлено Таїровській селищній раді Одеського району Одеської області пропущений строк для подання до суду заперечень.

Ухвалою суду від 24.11.2025, яка постановлена на місці та занесена до протоколу судового засідання судом закрито підготовчого провадження та призначено справи до судового розгляду по суті.

10.12.2025 (вх.№ ЕС130563/25) від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

У судовому засіданні 24.12.2025 суд оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відкладено проголошення судового рішення на 14:30 год. 19.11.2025.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень та пояснень, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.

Відповідно до п.1.3 Статуту Громадської організації «РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 «СУХИЙ ЛИМАН» (Далі-Статут), організація має статус юридичної особи, є неприбутковою та непідприємницькою, основною метою якої не є одержання прибутку.

Згідно з п.1.11 Статуту, організація в межах своєї компетенції може від свого імені укладати договори, набувати майнові та немайнові права і нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем в суді загальної та спеціальної юрисдикції.

Відповідно до п.1.12 Статуту, організація має право представляти і захищати свої законні інтереси та законні інтереси своїх членів (учасників) у державних та громадських органах.

Пунктом п.2.1 Статуту визначено, що основною метою діяльності організації є об`єднання зусиль її членів для задоволення та захисту соціальних, економічних та інших спільних інтересів, забезпечення роботи причалу-бази стоянки маломірних суден.

Пункт 2.1.4 наведеного Статуту громадської організації також передбачає, що метою також є сприяння виконання робіт по закріпленню берега на території Організації.

Відповідно до п.3.1 Статуту, членами організації можуть бути громадяни України та інших держав, які досягли 18 років, визнають Статут Організації, правила внутрішнього розпорядку та рішення загальних зборів або правління, мають відкритий на причалі №121 особовий рахунок, плавзасоби та курені (приміщення для знаходження інвентарю та відпочинку).

Пунктом 4.16.9 розділу 4 Статуту також встановлено, що до повноважень Директора Організації належить, зокрема, видавати накази та розпорядження в межах компетенції, у т.ч. по господарсько-фінансової діяльності Організації.

Пунктом 4.17 Статуту передбачено, що контроль за Статутною та фінансово-господарською діяльністю здійснює Ревізійна комісія, обрана Загальними зборами.

Відповідно до п.5.1 Статуту, організація має у власності майно та засоби, необхідні для здійснення ним своєї статутної діяльності. Окрім власного майна Організація використовує для вирішення своїх статутних задач орендоване, а також одержане в користування на інших підставах, що допускається майно.

На підставі Рішення 18 сесії XXIII скл. Таїровської селищної Ради народних депутатів від 6 квітня 2001 року №20 Громадській організації «РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 «СУХИЙ ЛИМАН» був виданий Державний акт II-ОД №001643 від 10.07.2001 р. на право постійного користування землею, земельної ділянки у розмірі 3,962 га, землю надано у постійне користування для зберігання плаваючих засобів та обслуговування будівель рибаків-любителів

На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості, 27.11.2014 Громадською організацією «РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 «СУХИЙ ЛИМАН» було сформовано та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:3914 з цільовим призначенням 10.08 Для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, категорія земель -землі водного фонду, вид використання -для зберігання плаваючих засобів та обслуговування будівель рибаківлюбителів.

26.02.2021 Громадською організацією «РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 «СУХИЙ ЛИМАН» було зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою площею 3,9618, кадастровий номер :01:003:3914 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

27.06.2025 Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області 54 сесії VIII скликання керуючись статтею 12 Податкового кодексу України, статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи рекомендації постійної комісії з питань планування, фінансів, бюджету, соціально-економічного розвитку, інвестиційної політики, прийняла рішення №1185-VIII, яким вирішила

1. Встановити з 01.01.2026 на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області:

- податок на майно (в частині плати за землю) відповідно до Податкового кодексу України (додаток 1);

- ставки земельного податку та пільги для фізичних та юридичних осіб відповідно до Податкового кодексу України згідно (додатком 2).

2. Оприлюднити регуляторний акт Таїровської селищної ради «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області» на офіційному сайті громади та в друкованих засобах масової інформації.

3. Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію Таїровської селищної ради з питань законності, депутатської діяльності та етики, реалізації державної регуляторної політики та запобігання корупції.

Так, додатком 2 до вказаного рішення, зокрема, встановлено, що щодо земельних ділянок з кодом 10.8 з видом цільового призначення «для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних» для юридичних осіб (землекористувачі, які мають в постійному користуванні земельні ділянки, але не можуть мати їх на такому праві відповідно до ст.92 Земельного кодексу України), в яких земельні ділянки знаходяться у постійному користуванні та нормативно-грошова оцінка яких проведена ставка земельного податку складає 10%.

Вважаючи протиправними та нечинним рішення Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області 54 сесії VIII скликання №1185-VIII від 27 червня 2025 року "Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких приписів законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова норма щодо органів місцевого самоврядування закріплена у статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як зазначено Конституційним Судом України у рішенні від 01.04.2010 (справа №1-6/2010) органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Положенням ст. 57 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є не чинними.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Так, систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з ч.1, 4 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 26 вказаного Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, щодо встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною 1 статті 59 вказаного Закону визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Так, в силу статті 1 Податкового Кодексу України, цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пп. 3.1 ст. 3 Податкового Кодексу України визначено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті 8 Податкового Кодексу України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

В підпункті 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового Кодексу України визначено, що податок на майно належить до місцевих податків.

Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі (п.10.2-1 ст.10 Податкового Кодексу України).

Як наведено вище, встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено пунктом 24 частини 1 статті 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 143 Конституції України.

Так, відповідно до статті 10.3 Податкового Кодексу України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Згідно з пп. 12.3.1-12.3.5 п. 12.3, статті 12 Податкового Кодексу України, встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Сільські, селищні, міські ради надсилають у десятиденний строк з дня прийняття рішень, але не пізніше 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та/або зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та/або зборів, сільська, селищна, міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.

Відповідно до пункту 12.5 статті 12 Податкового Кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Отже, встановлення місцевих податків віднесено до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень. Рішення органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке приймається на підставі, за правилами й на виконання відповідних приписів Податкового кодексу України та оприлюднюється у встановленому цим Кодексом порядку. Вказані рішення не належать до регуляторних актів в розумінні Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", у зв`язку з чим дія цього Закону на них не поширюється. Прийняті на пленарних засіданнях органу місцевого самоврядування (сільської, селищної, міської ради) рішення про встановлення/зміну місцевих податків та зборів набувають статусу нормативно-правового акта (набирають чинності) після їх офіційного оприлюднення в установленому законом порядку з дня офіційного оприлюднення, якщо таке мало місце до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період), і якщо орган місцевого самоврядування, який прийняв таке рішення, не встановив пізнішу, ніж дата офіційного оприлюднення, дату набрання чинності рішенням. Якщо рішення міської ради про встановлення/зміну місцевих податків було прийнято після 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень, в якому будуть діяти нові правила та ставки, та не було оприлюднено до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому підлягає застосуванню відповідний податок, таке рішення застосовується з початку наступного бюджетного періоду за тим, у якому планувалося запровадити відповідний податок.

Згідно з пп. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 Податкового Кодексу України, не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами повинні прийматися на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

За змістом статті 265 Податкового Кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до п.269.1 статті 269 Податкового Кодексу України платниками плати за землю є: платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з п.270.1 ст.270 Податкового Кодексу України об`єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування.

Пунктом 274.2 статті 274 Податкового Кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форм власності).

Із аналізу правових норм слідує, що рішення органів місцевого самоврядування про встановлення плати за землю виконують, насамперед, функцію наповнення місцевого бюджету й не змінюють порядок адміністрування місцевих податків та зборів, компетенцію контролюючих органів тощо, не формулюють власні регулятивні механізми, а тому й не мають регуляторного впливу, оскільки лише на підставі, за правилами та на виконання відповідних приписів ПК України, закріплених у його статті 12, визначають елементи податку, зокрема, об`єкт оподаткування, платника податку, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначені статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 Податкового Кодексу України).

Рішення органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів напряму ідентифіковані законодавцем саме як нормативно-правові акти з питань оподаткування місцевими податками та зборами (пункт 12.5 статті 12 Податкового Кодексу України) і жодної правової регламентації стосовно віднесення таких актів до регуляторних не містять ані ПК України, ані Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Податкові правовідносини унормовуються, насамперед, Податкового Кодексу України, положення якого можуть бути змінені виключно шляхом внесення змін до нього відповідними законами України, а усі нормативно-правові акти, які входять до складу податкового законодавства України, повинні прийматися на підставі, за правилами та на виконання цього Кодексу.

Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» Податковим Кодексом України не віднесено до актів податкового законодавства України, які наведені у статті 3 цього Кодексу за вичерпним і остаточним переліком, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, податкові відносини є окремим і самостійним різновидом відносин, урегульованих, окрім Конституції України, спеціальними актами законодавства за вичерпним і остаточним переліком, і не належать ані до господарських відносин, ані до адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, про які іде мова у Законі України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Такі висновки знайшли відображення у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2021 року у справі № 0940/2301/18 та від 23 червня 2022 року у справах № 357/11099/16-а, № 719/304/16-а.

Також суд зазначає, що в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі № 0940/2301/18 зазначено, що як у Податкового Кодексу України, так і в Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні», або будь-якому іншому акті законодавства немає норм, якими б був визначений спосіб оприлюднення рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та зборів, не встановлено обов`язку опубліковувати ці рішення у офіційних друкованих виданнях та/або у друкованих засобах масової інформації відповідних рад, у місцевих друкованих засобах масової інформації.

Разом з тим судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що Таїровська селищна рада оприлюднила проекти регуляторних актів та відповідних аналізів регуляторного впливу проектів регуляторних актів на офіційному сайті громади: «Головна»- «Регуляторна політика» - «Ставки податків на 2026 рік» (https://tairovska-gromada.gov.ua/stavki-podatkiv-na-2026-rik-11-32-35-01-07-2025/).

Також, на офіційному веб-сайті відповідача 20.03.2025 о 12:35 год. оприлюднене «Повідомлення про оприлюднення проектів регуляторних актів».

У даному повідомленні, зокрема, вказано, що з повним текстом проектів регуляторних актів та аналізом їх регуляторного впливу можна ознайомитися щоденно (з 8.00 до 16.00, перерва з 13.00 до 14.00, крім вихідних) в Управлінні економічного розвитку, а також на офіційному сайті Таїровської селищної ради - TAIROVSKA-GROMADA.GOV.UA, а також, що зауваження та пропозиції необхідно надсилати за адресою: 65496 вул. Перемоги, 27, селище Таїрове, Одеський район Одеська область, або на електронну пошту Управління економічного розвитку

Також, відповідачем на офіційному веб-сайті оприлюднено Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області 54 сесії VIII скликання №1185-VIII від 27 червня 2025 року «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області».

Крім цього, рішення опубліковано і у газеті «ПІВДЕНЬ» (PIVDEN.MEDIA) #4 (14) липень 2025 року.

Зважаючи на викладене, судом встановлено, що строки прийняття оскаржуваного рішення та його оприлюднення повністю відповідають вимогам податкового законодавства і їх порушень судом не встановлено.

Разом з цим, суд зазначає, що 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24.03.2022 № 2142-IX, який набув чинності 05.04.2023, доповнено пункт 12.3 статті 12 Податкового кодексу України підпунктом 12.3.8 наступного змісту: 12.3.8. На період дії воєнного чи надзвичайного стану сільські, селищні, міські ради мають право приймати рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів та податкових пільг із сплати місцевих податків та/або зборів без застосування процедур, передбачених Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". У разі введення воєнного чи надзвичайного стану в окремих місцевостях України положення цього підпункту поширюється виключно на представницькі органи територіальних громад відповідних адміністративно-територіальних одиниць, на території яких введено воєнний чи надзвичайний стан.

Щодо встановленої ставки податку, суд зазначає, що з урахуванням п. 274.2 ст. 274 Податкового Кодексу України, вимоги податкового законодавства щодо встановлення ставок податку також відповідачем не порушені.

Розмір встановленої ставки повністю відповідає приписам Податкового кодексу України, а в органу місцевого самоврядування наявна компетенція по визначенню розміру відповідної ставки в межах, що встановлені даним кодексом.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено дискримінаційний характер оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що відповідачем правомірно, в межах наданих повноважень, прийнято оскаржуване рішення №1185-VIII від 27 червня 2025 року «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області».

Розглядаючи дану справу суд також вважає за необхідне зазначити, що оскаржуваним рішенням крім ставок земельного податку, які впливають на права та інтереси Громадської організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН", встановлено такі ставки для усіх категорій земель для інших землекористувачів, а також встановлено пільги для фізичних та юридичних осіб відповідно до Податкового кодексу України.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Громадської організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - Громадська організація «РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 «СУХИЙ ЛИМАН» (65496, Одеська область, Одеський район, смт Таїрове, вул. Рибпортівська, буд.98 «А», );

Відповідач - Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області (65496, Одеська область, с. Таїрове, вул. 40 Перемоги, 27, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.