Справа № 420/5781/25
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/5781/25

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,

повний текст судового рішення

складено 30.07.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ТОВ "РОСТДОРСТРОЙ" (далі ТОВ, ТОВ «РДС») звернулось до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - ЦМУ ДПС) та просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.10.2024 року № 1961/Ж10/31-00-07-02-01-25, від 03.10.2024 року № 1962/Ж10/31-00-07-02-01-25 та від 20.12.2024 року № 2560/Ж10/31-00-07-02-01-25.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року залишено без змін.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (адреса: вул. Кошиця, 3, м.Київ, 02068, ) на користь ТОВ РОСТДОРСТРОЙ (адреса: вул.Генуезька, 1-А, м.Одеса, 65009, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 300000 грн (триста тисяч гривень).

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу та відмовити у задоволенні відшкодування витрат на переклад документів.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між ТОВ «РДС» та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська група сприяння бізнесу», в особі керуючого партнера-адвоката Васильчук С.С., укладено договір про надання правової допомоги від 06.02.2025 №06-02/25, в якому визначено права та обов`язки сторін та спосіб оплати наданих послуг.

Надалі, на виконання вимог п.3.1 договору ТОВ «РДС» повідомило адвоката про необхідність в отриманні правової допомоги та в порядку п.5.4 договору уклало додаткову угоду від 12.02.2025 №1 до нього.

При цьому, в п.3 цієї додаткової угоди сторонами відповідно до п.5.4 договору узгоджено фіксований розмір винагороди (гонорару) адвоката за надання правової допомоги щодо судового оскарження податкових повідомлень-рішень від 03.10.2024 №1961/Ж10/31-00-07-02-01-25, від 03.10.2024 №1962/Ж10/31-00-07-02-01-25 та від 20.12.2024 №2560/Ж10/31-00-07-02-01-25, прийнятих ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків, підготовки та подання відповідної позовної заяви та всіх інших необхідних процесуальних документів, представництва інтересів клієнта у судовій справі, а також стягнення понесених у зв`язку з виконанням цього доручення судових витрат у розмірі 300000 грн (триста тисяч гривень).

На виконання умов договору Адвокатським об`єднанням було підготовлено та подано вказаний позов з додатками, а також виставлено позивачу рахунок на оплату від 12.02.2025 №12/02 (додаток до позову 4245), оплата якого підтверджується заключною банківською випискою по рахунку Об?єднання за 12.02.2025.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сума, заявлена як компенсація витрат на правову допомогу за цією заявою, є співмірною із об`ємом та обсягом фактично виконаної роботи в стислі терміни (зокрема, позов викладено на 107 сторінках, понад 4000 додатків до позову), а також значенням справи для позивача, що узгоджується із нормами ч.5 ст.134 КАС України. Також суд врахував складність справи, обсяг та характер доказів (справа містить 22 томи). Отже на думку суду, є всі підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 300000 грн, розмір якої становить всього 0,03% від ціни задоволеного судом позову.

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст.134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, за приписами частини 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частина 7 ст.139 КАС України унормовує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.

З огляду на вказане, у суду апеляційної інстанції наявні підстави для надання оцінки співмірності заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, що корелюється з прецедентною практикою ЄСПЛ.

Крім того, висновки щодо можливості суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правничу допомогу містяться у додатковій постанові Верховного суду від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц.

В свою чергу, колегія суддів визначає, що компенсація витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень не повинна розглядатись особою як сатисфакція за порушені права та нести надмірне фінансове навантаження на бюджет.

Досліджуючи матеріали адміністративної справи, колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції помилково дійшов висновку, що заявлені представником позивача до відшкодування 300000 грн. витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Апеляційний суд також вважає, що їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Враховуючи надані позивачем докази понесення витрат на правничу допомогу, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, складності виконаної адвокатом роботи, колегія суддів вважає, що розмір судових витрат, пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу, визначений судом 1-ї інстанції у сумі 200000 гривень є співмірним.

Отже, на переконання колегії суддів, судом 1-ої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у додатковому рішенні суду першої інстанції, частково не відповідають обставинам справи, не правильно застосовані та додержані норми процесуального права, що призвело до невірного вирішення питання про стягнення судових витрат.

Апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, додаткове рішення суду 1-ої інстанції змінити в частині суми відшкодування судових витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 3, 6, 7, 132,134,139,143, 242,252, 292, 308, 311 ,ч.2 ст.315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити частково.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року змінити, виклавши абзац перший резолютивної частини у наступній редакції :

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (адреса: вул. Кошиця, 3, м. Київ, 02068, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РОСТДОРСТРОЙ (адреса: вул. Генуезька, 1-А, м. Одеса, 65009, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 200000 грн (двісті тисяч гривень)».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький