Справа № 760/10817/25
Суддя: Тесленко І. О.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1183/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» грудня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Тесленко І.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції,

встановив:

у квітні 2025 року через «Електронний суд» позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом до інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону Миронич Кирила Юрійовича, Департаменту патрульної поліції, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.04.2025 інспектор Управління патрульної поліції в Чернігівській обл. лейтенант поліції Мироніч Кирило Юрійович зафіксував нібито вчинення ним, ОСОБА_1 , порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху (надалі - ПДР) порушення швидкісного режиму в населених пунктах, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 122 Кодекс України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) На підставі чого на нього, ОСОБА_1 (надалі -Позивач, ОСОБА_1 ), було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4499363 від 14.04.2025 року та притягнуто до адміністративної відповідальності. Дана обставина підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення ЕНА №4499363 від 14 квітня 2025 р. (копію додає). Позивач не погоджується зі змістом складеної постанови, адже в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП. З огляду на відсутність у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, вважаю постанову ЕНА №4499363 від 14 квітня 2025 р. неправомірною та протиправною, тому з метою захисту порушених прав, Позивач звертається з відповідною позовною заявою та просить суд скасувати дану постанову. Заявлені позовні вимоги Позивач обґрунтовує наступним чином.

ОБГРУНТУВАННЯ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Орган, що виніс постанову, порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. Відповідно до п. 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. 1) Не було роз`яснено можливість подавати клопотання; 2) Йому не надано було можливість надати пояснення; 3) Сама постанова про адміністративне правопорушення після її складання не була йому оголошена. У постанові зазначений транспортний засіб, а саме Audi S4 НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , до якого Позивач не має жодного відношення та не керував ним під час нібито вчинення адміністративного правопорушення. Згідно із ч.1 ст. 283 КУпАП: «Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; · дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; · опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП: «Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); · розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. · Жодних доказів того, що Позивач керував ТЗ Audi S4 НОМЕР_1 надано не було. Звертає увагу суду, що Позивач жодного відношення до ТЗ Audi S4 НОМЕР_1 немає та жодного разу даним транспортним засобом не керував. Він є власником єдиного ТЗ Audi Q5 НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ додаю). Щодо фіксування нібито вчинення адміністративного правопорушення на прилад TruCam. При проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному Законом "Про Національну поліцію". (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 Закону "Про Національну поліцію". Крім того, контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак " 5.70"), вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону, згідно якої інформація про змонтовану/ розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. Відповідне положення міститься у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду міста Львова від 21 січня 2021 року у справі № 157/703/20 п, Постанові Шостого апеляційного адміністративного суду 758/8181/23 від 24 січня 2024 року. На відеозаписі нібито вчиненого адмінстративного правопорушення помітно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam LTI20/20 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. Крім того, будь-яких доказів, які підтверджують обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку " 5.70" надано не було. TruCAM повинен пройти експертизу відповідно до пункту 9 Постанови «Про затвердження Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах», кожен пристрій має пройти обов`язкову державну експертизу в сфері криптографічного захисту інформації. В експертному висновку повинен бути вказаний конкретний номер TruCAM, який пройшов цю експертизу. Його вимога щодо надання експертного висновку поліцейським була проігнорована. Орган, що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, не забезпечив Позивачу право на безоплатну вторинну правову допомогу, чим порушив ст. 268 КУпАП. Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Відповідно до ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Згідно з правовим висновком, який викладений у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 по справі № 524/9827/16-а, у разі якщо інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, то такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності і саме тому порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. З врахуванням наведеного просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4499363 від 14 квітня 2025 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2025 року справу передано до провадження судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру 22 квітня 2025 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

На виконання вимог ухвали від 27 травня 2025 року про залишення позову без руху 02 червня 2025 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Інших процесуальних дій не вчинялось.

27 червня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено наступне. Ознайомившись із матеріалами адміністративного позову гр. ОСОБА_1 , вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Так, 14.04.2025 року о 13 год. 29 хв. в с. Сираї, а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 72 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки AUDI Q5, номерний знак НОМЕР_2 в населеному пункті с. Сираї, 72 км позначеному д.з. 5.49 на білому фоні та рухався зі швидкістю 122 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCam ІІ LTI 20/20 серійний TC008364, чим порушила п. 12.4 ПДР. Швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер TC008364). Вимірювання швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача здійснювалося в с. Сираї, Чернігівської області, позначеному дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», в якому діють вимоги Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Згідно п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Позивач рухався зі швидкістю 122 км/год, що є перевищенням дозволеної швидкості руху в населених пунктах згідно ПДР на 72 км/год. Таким чином, гр. ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 4 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Мироніч Кирило Юрійович є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання лейтенант поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч.4 ст.122 КУпАП. Таким чином, виявивши порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів, щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та, як наслідок, у результаті розгляду справи, виніс відносно гр. ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 4499363 від 14.04.2025 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 1700 грн. Зазначає, що у п. 5 (транспортний засіб) під час винесення оскаржуваної постанови, було допущено механічну описку. Так, 14.04.2025 відносно позивача була винесена постанова у електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, як передбачено пунктом 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Під час заповнення за допомогою спеціального технічного пристрою - службового планшета, у відповідних графах постанови серії ЕНА № 4499363 поліцейським був внесений номерний знак транспортного засобу, але відбулась механічна описка, а саме замість « НОМЕР_2 », вказано « НОМЕР_1 » внаслідок чого було підтягнуто з бази ІКС ІПНП інший транспортний засіб і його власника. Повідомляють, що на основі написаного рапорту поліцейського (копія додається), вказану описку було виправлено особисто інспектором взводу № 1 роти №3 БУПП в Чернігівської області ДПП лейтенантом поліції Миронічем К.Ю., тобто уповноваженою особою, яка і виносила вищевказану постанову. Виправлену описку завірено печаткою відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП. Вважають, що даний факт не впливає на суть вчиненого правопорушення та його кваліфікацію, і не може бути підставою для задоволення позову, оскільки копія виправленої постанови направляється на адресу позивача разом з відзивом. Враховуючи фактичні обставини даної справи, окремі недоліки оформлення постанови у справі про адміністративні правопорушення не можуть розглядатись як підстава для її скасування, адже зі змісту постанови серії ЕНА № 4499363 від 14.04.2025 року та фото/відеодоказів вбачається суть порушення, а також наявні усі обов`язкові відомості вчиненого правопорушення, що в свою чергу відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі КААС № 751/10448/16-а. Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення була висловлена Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 та від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, можливі окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови не спростовують здійсненого адміністративного правопорушення, оскільки окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Аналогічного правового висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.03.2025 року по справі № 676/7471/25, у постанові від 29.05.2025 року по справі № 294/2048/24 та ін.

Щодо правомірності використання приладу TruCam. Лазерний вимірювач швидкості TruCAM здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу (на відео видно, як червона позначка фіксується на автомобілі позивача з відстані 651,7 м, тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля (додається). Прилад починає вимірювання швидкості і здійснює запис відео. TruCAM - це не радіолокаційний, а лазерний вимірювач, що дозволяє уникнути будь-яких неточностей під час його застосування та здійснити вимірювання швидкості конкретного автомобіля, навіть у щільному потоці транспортних засобів. Прилад TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, відмітка про що міститься у верхній частині фотографії з приладу (додається), де зазначено, що правопорушення вчинено за адресою: а/д М-01 «Київ-ЧернігівН.Яриловичі» в с. Сираї, 72 км (А/Д М-01, с. Сираї, 72 км). Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму AES, визначений п. 5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, підтверджено експертним висновком виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України № 04/05/02-3560 від 24.12.2020 року. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь -який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ отримав сертифікат відповідності від 23.12.2020 № UA-TR/001 22 054-20 дія цього сертифікату розповсюджується на прилади із заводськими/серійними номерами зазначеними у п. 2 зворотної сторони сертифікату (ТС 008431 в тому числі). Також прилад отримав сертифікат перевірки типу № UA.TR.001 241-18 Rev.0 від 26.12.2018 року. Сертифікат перевірки типу видається за результатами дослідження технічного проекту засобу вимірювальної техніки. Цей сертифікат підтверджує відповідність типу засобу вимірювальної техніки застосовним вимогам Технічного регламенту. Відповідність засобів вимірювальної техніки, що надають ринку України та/або вводять в експлуатацію, типу, описаному в сертифікаті перевірки типу, і застосовним вимогам Технічного регламенту має бути підтверджена через проведення однієї з процедур оцінки відповідності за модулем, наступним за модулем В, згідно з вимогами Технічного регламенту. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань було затверджено тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM II», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером UA.TR.001. Додатково Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України видано експертний висновок на програмне забезпечення від 24.12.2020 року № 04/05/02/-3561 «TruCAM II Clip Viewer v2.0.5.1» та «ShareViewII v2.2.2.23091». Зазначають, що можливість використання виробу «LTI 20-20 TruCAM II», виробництва LaserTechnologyInc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року № 04/05/02/-3562, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Нові LTI 20/20 TruCAM II можуть бути надані ринку та/або введені в експлуатацію в Україні тільки у разі, коли вони відповідають вимогам Технічного регламенту. Згідно з наказом Мінекономрозвитку від 13.07.2016 №1161 «Деякі питання ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки», зареєстрованим в Мінюсті 03.08.2016 за №1081/29211, ДП «Укрметртестстандарт» уповноважено на ведення Реєстру затверджених типів ЗВТ (далі - Реєстр), який розміщується на веб-сайті підприємства www.ukrcsm.kiev.ua. До реєстру, зокрема, занесено тип ЗВТ - вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM ІІ виробництва Laser Technology Inc., США та видано сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 241-18, який діє до 26.12.2028. Крім того, проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 №193, така повірка може бути проведена лише після закінчення строку дії сертифіката перевірки типу. Заслуговує на увагу факт того, що згідно інструкції по експлуатації та свідоцтва про повірку вимірювач TruCAM ІІ можна використовувати у ручному режимі. Зазначене свідчить, що лазерний вимірювач TruCAM ІІ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань та, відповідно, може розміщуватись безпосередньо в руках поліцейського при використанні по зовнішньому периметрі дороги для виявлення та фіксування правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо перевищень встановлених обмежень швидкості руху транспортними засобами на вулично-шляховій мережі. Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/32607 (копія додається), виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 20.11.2024 року та чинного до 20.11.2025 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС008364 є придатним до застосування. Також, звертають увагу, що настановою з експлуатації TruCAM ІІ: «Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Можливість використання приладу TruCam LTІ 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання) та не суперечить вимогам законодавства. У постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2025 у справі № 641/3270/25 суд зазначив: «Отже, за технічними характеристиками, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam здійснює вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному режимі, а тому його дані можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі». Отже, використання приладу TruCam відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, а тому користування приладом у ручному режимі не є порушенням. При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім того, аналогічне твердження висловлює по справі № 641/5755/24 Другий апеляційний адміністративний суд від 03 березня 2025 року, зокрема, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі. Так, суд апеляційної інстанції зазначив: «Викладене підтверджує, що лазерний вимірювач TruCAM має можливість працювати у двох режимах, утриманням в руках під час вимірювання швидкості руху ТЗ або розміщенням на триногі, саме в цих режимах вказаний вимірювач проходив тестування, ліцензування та сертифікацію, був признаним таким, що відповідає стандартам та правильно вимірює швидкість руху ТЗ в обох режимах.» «Оскільки порушення позивачем ПДР України зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості «TruCAM» в ручному режимі, а не в автоматичному, а вимоги ч. 2 ст. 40 Закону №580-VIII щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки, колегія суддів дійшла висновку про хибність доводів апелянта у цій частині.» Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» стосується автоматичної техніки, а прилад LTI 20/20 TruCAM не є автоматичною технікою, хоча технічними характеристиками він може працювати в автоматичному режимі. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів у автоматичному режимі. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху транспортних засобів у межах максимально допустимої похибки, як в ручному, так і в автоматичному режимі + - 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 ком/год, + - 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год. Отже при здійсненні працівниками поліції контролю режиму швидкості руху за допомогою вимірювача TruCAM LTI 20/20 експлуатаційні характеристики дозволяють проводити вимірювання шляхом утримування пристрою в руках. Однак наголошують, що у даному конкретному випадку, порушення позивачем ПДР України зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM саме в ручному режимі, а не в автоматичному, а тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону №580-VIII не розповсюджуються на спірні відносини. Аналогічного правового висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суду у постанові від 13.03.2025 року по справі № 458/98/25 та у постанові від 03.06.2025 року по справі № 308/17045/24. Також вказують, що взагалі аналіз статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме її конструкції «поліція може», свідчить про право, а не обов`язок поліції закріплювати, монтувати/розміщувати, зокрема фото- і відеотехніку. Так, вказаною нормою не встановлено обмежень щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM в ручному режимі. Аналогічного правового висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 17.06.2025 року по справі № 373/349/25. Зазначають, що, відповідно до інструкції з використання приладу Trucam, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год. Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку. Вищевказана позиція також була застосована у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі № 947/23583/24. Також хочемо зазначити, що аналогічного висновку, щодо правомірності використання поліцією лазерного вимірювача швидкості TruCAM в ручному режимі та належності доказів, отриманих з цих пристроїв, дійшли: Восьмий апеляційний адміністративний суду у постанові від 11.03.2025 року по справі № 308/17801/24, Другий апеляційний адміністративний суду у постанові від 15.05.2025 року по справі № 573/2519/24, Третій апеляційний адміністративний суду у постанові від 26.02.2025 року по справі № 389/2947/24, П`ятий апеляційний адміністративний суду у постанові від 03.06.2025 року по справі № 490/1102/25, Шостий апеляційний адміністративний суду у постанові від 02.06.2025 року по справі № 760/20387/24, Третій апеляційний адміністративний суду у постанові від 13.02.2025 року по справі № 201/11077/24 та ін. Також звертають увагу, що під час фіксації швидкості, у випадку не стабільного утримання приладу в руках, останній видасть помилку заміру та не буде фіксувати швидкість, що дуже добре описано в інструкції до виробу. Коли прилад виявляє помилку, він відображає повідомлення про помилку замість результатів вимірювання. Відео фіксація відбувається після фіксації перевищення швидкості та продовжується до фото фіксації номерного знаку автомобіля, тому заперечення, що шляхом тримання в руках в силу фізичних особливостей організму людини може бути дрибіжання приладу, що може дати більшу похибку заміру під час фіксації, повністю спростовується та не заслуговує на увагу. За змістом свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/32607 приладу LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС008364, прилад відповідає вимогам технічної документації, діапазон виміру швидкості становить від 2 км/год до 320 км/год, а максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах становить +/- 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год. Ця похибка визначена експертами відповідно до законодавчо встановлених регламентів та методик повірки. Жодне «дрибіжання» не може вплинути на цю похибку, окремо слід врахувати, що позивач перевищив швидкість на 72 км/год, а такий показник значно перевищує максимально можливу похибку. Аналогічного висновку дійшов Другий апеляційний адміністративний суду у постанові від 19.06.2025 року по справі № 641/3270/25. Безпідставним є посилання позивача, про відсутність попереджувального дорожнього знаку 5.70, оскільки його наявність чи відсутність жодним чином не впливає на розгляд даної справи, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2021 р. № 1091 внесено до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852; 2011 р., № 78, ст. 2881; 2013 р., № 14, ст. 505; 2016 р., № 91, ст. 2962; 2017 р., № 96, ст. 2924; 2018 р., № 57, ст. 1995; 2020 р., № 23, ст. 859, № 93, ст. 3011; 2021 р., № 19, ст. 809, № 58, ст. 3602), зміни, в тому числі до розділу 33. Так, слід звернути увагу суду, що дорожній знак 5.70 має наступну назву "Зміна схеми руху" та позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака. Можливо, позивач мав на увазі встановлення дорожнього знаку 5.76 «Автоматична відео фіксація порушень Правил дорожнього руху», позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, проте перед тим як готувати позовну заяву переписав в когось в надії, що викладене відповідає законодавчим актам, замість того, щоб звірити, а чи чинне законодавче обґрунтування його позову. Введений дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» є обов`язковим лише при фіксації правопорушень, зафіксованих в АВТОМАТИЧНОМУ режимі (камер автофіксації), про що зазначено у п.5 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 р. № 833, зміст якого наступний: «Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію (фотозйомку або відеозапис) фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стаціонарними технічними засобами (приладами контролю) здійснюється не пізніше початку роботи таких технічних засобів (приладів контролю) на визначених місцях (ділянках вулично-дорожньої мережі) шляхом установлення відповідних дорожніх знаків на вулично-дорожній мережі, а також шляхом розміщення відповідних відомостей на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції. Слід зазначити, що наявність або відсутність дорожнього знаку 5.76 не звільняє водіїв від обов`язку виконувати вимоги ПДР щодо дотримання швидкості руху саме у населених пунктах. Пункт 14.7.67 Національного стандарту України ДСТУ 4100-2021 визначає, що дорожній Знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» застосовують для позначення ділянок доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. Для зазначення довжини ділянки дороги, на якій можливе здійснення контролю за порушенням правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, знак 5.76 застосовують із табличкою 7.2.1. Дозволено довжину ділянки зазначати у нижній частині знака 5.76. Отже, встановлення дорожнього знаку 5.76 передбачається, якщо порушення фіксуються за допомогою автоматичної системи вимірювання швидкості (камери автоматичної фіксації). Встановлення даного дорожнього знаку перед використанням приладу TruCAM має рекомендаційний характер і законодавством не передбачено обов`язковість їх встановлення. Таким чином, обставини наявності чи відсутності дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР швидкісного режиму. Подібного правового висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 13.03.2025 року по справі № 458/98/25. Разом з тим, фіксація порушення швидкісного режиму позивача здійснювалась в ручному режимі, таким чином чинний ПДР не містить обов`язкової вимоги щодо позначення місць контролю за швидкісним режимом в ручному режимі спеціальними дорожніми знаками, така вимога є виключно до автоматичної відеофіксації порушень ПДР. Аналогічного правового висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 11.03.2025 року по справі № 308/17801/24, Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 13.02.2025 року по справі № 588/1439/24. Крім того, наявність дорожнього знаку 5.76 підтверджується довідкою начальника відділу безпеки дорожнього руху УПП в Чернігівській області ДПП Воронова О. та картою-схемою на якій маються зображення дорожніх знаків на автодорозі М-01 (копії додаються). Також наказом Департаменту патрульної поліції № 794 від 18.04.2023 року затверджено перелік ділянок автомобільних доріг на яких швидкість руху транспортних засобів контролюється за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCAM (копія додається). Відповідно до додатку, на а/д М-01 «Київ-Чернігів Н.Яриловичі» (64-90 км) проводиться вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCam.

Щодо доказів вчиненого правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (Застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення), поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель (ч. 2 ст. 40). Таким чином, дана стаття дозволяє поліцейському використовувати інформацію, отриману, зокрема із відеотехніки з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, в тому числі відеозаписи отримані із відео реєстратора поліцейського. Вказана норма передбачає можливість (що не є тотожним обов`язку) закріплення, монтування та розміщення технічних приладів та технічних засобів, передбачених пунктами 1 і 2 цієї частини, тобто не виключає можливість використання таких приладів в ручному режимі. Законодавством, а саме ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не обмежено спосіб розміщення відео приладу (яким є вимірювач швидкості) по зовнішньому периметру дороги чи то, тримаючи його в руках, чи розміщуючи на триногах. Крім того, стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» стосується автоматичної техніки, а прилад TruCAM LTI 20/20 не є автоматичною технікою, хоча технічними характеристиками він може працювати в автоматичному режимі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі № 564/1359/22; Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 у справі № 753/14814/23; Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024 у справі № 216/6413/23 та інших. Так, в пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено: відео з п/в (портативного відеореєстратора) № 764392, що і є технічним засобом за допомогою якого було здійснено фіксацію розгляду справи та відео з приладу TruCam ІІ LTI 20/20 № TC008364, що є технічним засобом за допомогою якого здійснювалась вимірювання швидкості транспортного засобу. Як вбачається із відеозапису та фото з приладу TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер TC008364) автомобіль AUDI Q5, номерний знак НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 122 км/год, що є перевищенням дозволеної швидкості руху в населених пунктах згідно ПДР на 72 км/год. На відео також видно, як червона позначка фіксується на автомобілі Позивача на відстані 651,7 м, тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля, що підтверджує факт вчинення правопорушення (фото та відео додаються). З відеозапису зробленого за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського, вбачається, що екіпажем патрульної поліції був зупинений транспортний засіб марки AUDI Q5, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача за перевищення швидкісного режиму. Після зупинки транспортного засобу водія було проінформовано про причину зупинки з детальним її описом, водія було ознайомлено з відеозаписом з приладу TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер TC008364) та в подальшому поліцейським було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову. З відеозапису також вбачається, що поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про причину зупинки та суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський ознайомив Позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав у користуванні ними, про що свідчить особистий підпис Позивача в п. 8 оскаржуваної постанови. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу були роз`яснені права, передбачені статтею 268 КУпАП, що підтверджується його підписом у графі 8 вказаної постанови; у графі 9 постанови містять підпис позивача, яким він підтверджує отримання ним копії постанови, при цьому, будь-яких заяв, зауважень чи клопотань постанова не містить. Отже дотримання відповідачем процедури винесення оскаржуваної постанови підтверджується підписанням відповідних граф такої постанови без жодних зауважень. Аналогічного правового висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 14.05.2024 по справі 139/722/23 та Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 15.05.2024 по справі 299/6865/23. Просять звернути увагу, що під час розгляду справи жодних клопотань або вимоги написати пояснення від позивача не надходило. Згідно чинного законодавства, поліцейський лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і яким саме чином. Таким чином, наявні фото та відеоматеріали підтверджують факт порушення гр. ОСОБА_1 вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, що стало достатньою і належною підставою для винесення постанови серії ЕНА № 4499363 від 14.04.2025 року та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 122 КУпАП. Отже, системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те що, інспектор взводу № 1 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП Мироніч К.Ю., під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕНА № 4499363 від 14.04.2025 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Між іншим, незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності. Таким чином, враховуючи всі наявні матеріали даної справи та докази вчинення адміністративного правопорушення, всі зауваження Позивача як підстави для скасування оскаржуваної постанови не знаходять свого підтвердження, носять суто суб`єктивний характер та свідчать лише про намагання уникнути адміністративної відповідальності. З врахуванням наведеного просили відмовити повністю в задоволенні позовних вимог гр. ОСОБА_1 , а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4499363 від 14.04.2025 року, залишити без змін.

30 червня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка обгрунтована наступним. 27 червня 2025 р. через Електронний суд представник ОСОБА_1 отримав відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Як зазначено в ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дасть змогу позивачу підготувати свої пояснення, міркування та аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті. Як передбачено ч.1 ст. 182 Кодексу адміністративного судочинства, у строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.06.2025 року встановлено, що позивач має право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 163 КАС України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов (ч. 2 ст. 261 КАС України). Керуючись вищевказаним, строк для подання відзиву дотриманий. Щодо загальних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Представник відповідача зазначає наступне: Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів Украі?ни від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Так, 14.04.2025 року о13 год. 29 хв. в с. Сираї, а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 72 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки AUDI Q5, номерний знак НОМЕР_2 в населеному пункті с. Сираї, 72 км позначеному д.з. 5.49 на білому фоні та рухався зі швидкістю 122 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCam ІІ LTI 20/20 серійний TC008364, чим порушила п. 12.4 ПДР. На вищевказане повідомляє: Відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В правовій позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.07.2020 року, справа № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Крім того, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за наявності складу адміністративного правопорушення. Щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення зазначає нижче. Щодо нібито допущеної механічної описки під час винесення оскаржуваної постанови. Представник відповідача зазначає наступне: Під час заповнення за допомогою спеціального технічного пристрою -службового планшета, у відповідних графах постанови серії ЕНА № 4499363 поліцейським був внесений номерний знак транспортного засобу, але відбулась механічна описка, а саме замість « НОМЕР_2 », вказано « НОМЕР_1 » внаслідок чого було підтягнуто з бази ІКС ІПНП інший транспортний засіб і його власника. Враховуючи фактичні обставини даної справи, окремі недоліки оформлення постанови у справі про адміністративні правопорушення не можуть розглядатись як підстава для її скасування, адже зі змісту постанови серії ЕНА № 4499363 від 14.04.2025 року та фото/відеодоказів вбачається суть порушення, а також наявні усі обов`язкові відомості вчиненого правопорушення, що в свою чергу відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі КААС № 751/10448/16-а. Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення була висловлена Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2018 року у справі No 537/1214/17 та від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, можливі окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови не спростовують здійсненого адміністративного правопорушення, оскільки окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Аналогічного правового висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.03.2025 року по справі № 676/7471/25, у постанові від 29.05.2025 року по справі № 294/2048/24 та ін. На вищевказане повідомляє. У постанові зазначений транспортний засіб, а саме Audi S4 НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , до якого він не має жодного відношення. Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП: «Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Представник відповідача посилається на нібито допущену механічну помилку. Однак: 1) Дана нібито механічна помилка не була виправлена інспектором до 26 червня 2025 р. Тобто лише коли він, як позивач, зазначив в позовній заяві, що не керував даним транспортним засобом, лише після цього Відповідач почав виправляти, фактично ручкою вносити виправлення в постанову та писати рапорт. Рапорт поліцейського про внесення виправлень до постанови датований 26.06.25 р., тобто складений вже під час розгляду даної справи в суді, тому не є доказом законності оскаржуваної постанови. Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відео-запису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31.01.2018 року. Разом з тим, матеріали не містять достатніх доказів на підтвердження викладених у постанові обставин. Виправлення до вказаної постанови були внесені згідно рапорту співробітника поліції 26.06.2025. Щодо внесення виправлень до постанови, звертає увагу на наступне. Частинами першою та другою Розділу ІV Інструкції №1395 передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Відповідно до частини п`ятої Розділу IV Інструкції №1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Відповідно до пункту дев`ять Розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно достатті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим. Згідно із пунктом третім розділу XIII Інструкції №1395 про виявлення зіпсованих бланків (механічні пошкодження, друкарський брак) доповідається керівнику відповідного підрозділу. Зіпсовані, повернуті або такі, що мають друкарський брак, бланки протоколів, постанов та тимчасових дозволів знищуються та списуються з обліку відповідно до акта щомісячного списання бланкової продукції. З наведених норм слідує, що уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до передбаченої законом форми, де зазначаються усі необхідні відомості, після чого вона підлягає підпису особою, щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення. В свою чергу, якщо було допущено помилку у внесені відомостей до бланку постанови, або бланк постанови має друкарський брак, то такий бланк необхідно вважати зіпсованим, адже внесення виправлень та поправок до нього після його підпису особою, щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, не допускається. Як вбачається з долученої представником відповідача до відзиву на позовну заяву копії постанови, у ній містяться виправлення, зокрема, щодо марки транспортного засобу, номерного знаку, власника ТЗ. Водночас, зазначені виправлення не відображені на другому екземплярі вказаної постанови, яка була надана позивачу та яка приєднана останнім до позовної заяви, оскільки вказані виправлення внесені згідно рапорту від 26.06.2025, тобто вже після надходження позову у даній справі до суду та призначення судового розгляду. 2) Зазначення іншого транспортного засобу в постанові не є механічною помилкою. Поліцейським під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності та складення постанови допущено процедурні порушення, які виявилися у неправильному (неповному) з`ясуванні обставин в частині встановлення (правильного зазначення) марки автомобіля, його номерного знаку та власника, оскільки ці обставини, мають ключове значення при встановленні чи спростуванні факту допущення позивачем порушення Правил дорожнього руху. При цьому, вищевказані дані не може вважатися описками. В межах спірних правовідносин, описка (помилка) стосується встановлення транспортного засобу, його марки, моделі, реєстраційного номерного знаку, належності, правильне визначення якого має визначальне значення. Зазначення поліцейським інформації про місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортного засобу (марки та моделі автомобіля) є обов`язковим реквізитом, який повинна містити постанова у справі про адміністративне правопорушення. Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, від 17 липня 2019 року у справі № 295/3099/17, від 05 березня 2020 року у справі № 607/7987/17. Щодо нібито правомірності використання приладу TruCam. - Звертає увагу суду на те, що його прохання про надання документів, які підтверджують можливість використання вказаного приладу під час фіксування події, не було надано. Чи були взагалі документи в наявності? Чи був опломбований пристрій? Невідомо. Тобто на місці складання Постанови були порушені його права. Звертає увагу на існування протилежної практики, заявленої представником Відповідача. Вимірювач швидкості TruCAM, що не був закріплений стаціонарно, а знаходився в руках поліцейського, НЕ може вважатися технічним засобом, що здійснює вимірювання швидкості, результати якого можуть слугувати доказами. (Восьмий апеляційний адміністративний суд № 161/8600/24 від 18.07.2024 р.). Щодо знаку 5.76. Представник відповідача зазначає наступне. Наявність дорожнього знаку 5.76 підтверджується довідкою начальника відділу безпеки дорожнього руху УПП в Чернігівській області ДПП Воронова О. та картою схемою на якій маються зображення дорожніх знаків на автодорозі М-01 (копії додаються). Також наказом Департаменту патрульної поліції № 794 від 18.04.2023 року затверджено перелік ділянок автомобільних доріг на яких швидкість руху транспортних засобів контролюється за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCAM (копія додається). Відповідно до додатку, на а/д М-01 «Київ-Чернігів Н.Яриловичі» (64-90 км) проводиться вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCam. На вищевказане повідомляє. 1) Наказ від 18.04.2023 р. визначає перелік ділянок та населених пунктів, де дозволено вимірювання швидкості TruCam (визначено в окремому додатку). Звертає увагу суду, що додаток до даного наказу ніким не підписаний. Додатком являється просто таблиця із зазначенням відповідних ділянок, що в свою чергу свідчить про те, що до даного додатку може внести зміни будь-яка особа. Як висновок, є обґрунтовані сумніви щодо інформації, зазначеної в ньому. 2) Даним наказом зазначено, що до 19.04.2023 р. на даних ділянках необхідно перевірити наявність знаку 5.76. Тобто Департамент патрульної поліції визначив обов`язкову наявність на даних ділянках знаку 5.76. Наголошується, що у випадку відсутності або ж невідповідності вимогам ДСТУ 4100-2021 організувати їх встановлення або заміну. Із вказаного відзиву на позовну заяву не вбачається наявність вказаного дорожнього знаку, є лише карта, де мають бути вказані знаки. А у випадку його наявності будь-якої інформації, яка підтверджує його відповідність вимогам ДСТУ 4100-2021, немає. 3) Наказ від 18.042023 р. В п. 3 зазначеного наказу визначено, що за результатами щорічного аналізу аварійності здійснюється перегляд автомобільних доріг та вулиць населених пунктів та вносяться пропозиції щодо його коригування. Відзив на позовну заяву поданий 27 червня 2025 р. В Позивача виникають обґрунтовані сумніви, а чи дійсний цей наказ станом на 27 червня 2025 р.? Чи вносились до нього зміни? Щодо нібито існування доказів вчинення правопорушення. Представник Відповідача зазначає наступне. З відеозапису також вбачається, що поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про причину зупинки та суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський ознайомив Позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав у користуванні ними, про що свідчить особистий підпис Позивача в п. 8 оскаржуваної постанови. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу були роз`яснені права, передбачені статтею 268 КУпАП, що підтверджується його підписом у графі 8 вказаної постанови; у графі 9 постанови містять підпис позивача, яким він підтверджує отримання ним копії постанови, при цьому, будь-яких заяв, зауважень чи клопотань постанова не містить. Отже дотримання відповідачем процедури винесення оскаржуваної постанови підтверджується підписанням відповідних граф такої постанови без жодних зауважень. Просить звернути увагу, що під час розгляду справи жодних клопотань або вимоги написати пояснення від позивача не надходило. На вищевказане повідомляю. 1) Поліцейський при вручення Постанови повідомляє, що потрібно розписатись лише за отримання копії постанови та за ознайомлення з правами (чи всі права йому були озвучені йому на той момент було невідомо). Лише після ознайомлення з постановою в нього виникли відповідні заперечення, які він виклав у своїй позовній заяві. Ще раз наголошує, підписом (ЗІ СЛІВ ІНСПЕКТОРА) підтверджено факт ознайомлення з правами та факт отримання копії постанови. Про те, що можуть вносити будь-які заперечення до постанови, інспектор не повідомив. 2) Вже після ознайомлення зі свої правами, визначеними КУпАП, стало зрозуміло, що не надана була можливість скористатись безоплатною правовою допомогою. Про що і зазначено в позовній заяві. 3) Після складання Постанови, всупереч вимог чинного законодавства, зміст Постанови не було озвучено йому. Дана обставина підтверджується відео з бодікамери, які долучені до відзиву на позовну заяву. З врахуванням вищевикладеного просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4499363 від 14 квітня 2025 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП;

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4499363, 14.04.2025 13:29:39 с. Сираї траса МОТ 72 км, водій керував ТЗ на АД МОТ в населеному пункті с. Сираї, 72 км, що позначений дорожнім знаком 5.49 на білому фоні та рухався зі швидкістю 122 км/год, чим перевищив встановене обмеження швидкості руху більше ніж на 50 км / год, зафіксовано приладом TruCam II LTI 20/20 ТС008364, відео з пв 764392, чим порушив п.12.4. ПДР - порушення швид. режиму в населених пунктах, ч. 4 ст. 122 КУпАП (а.с. 13 - 15).

Також, у розділі 7 Постанови «До постанови додаються» зазначено: зафіксовано приладом TruCam II LTI 20/20 ТС008364, відео з пв 764392.

Як зазначалося, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 ст. 122, яка передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Судом досліджено відео з камери LTI TruCam 20/20 з якого вбачається рух транспортного засобу номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно до роздруківки з приладу TruCam LTI 20/20 ТС008364, 14.04.2025, 13:28:51 транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_2 у с. Сираї 72 км рухався зі швидкістю 122 км / год.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/32607 від 20 листопада 2024 року, виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», чинного до 20 листопада 2025 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ІІ №ТС008364, виробництва Laser Technology Inc., США, діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: +-2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; +-1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Судом також досліджено наданий відповідачем Сертифікат перевірки типу щодо LТІ 20/20 TruCam ІІ, виробник Laser Technology Inc., від 26.12.2018, дійсний до 26.12.2028 року, Сертифікат відповідності щодо LТІ 20/20 TruCam ІІ від 09.01.2019 року, Сертифікат відповідності щодо LТІ 20/20 TruCam ІІ від 23.12.2020 року, Експертні висновки Адміністрації Держспецзв`язку щодо лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LТІ 20/20 TruCam ІІ, виготовленого компанією Laser Technology Inc. від 24.12.2020 року, лист ДП "Укрметртестстандарт" щодо надання роз`яснення (Вих. №28-10/139 від 21.12.2020 року), настанова з есплуатації TruCam ІІ LТІ 20/20, з яких вбачається законність та правомірність використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LТІ 20/20 TruCam ІІ №ТС008364 на території України.

Крім того, судом досліджено Наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №794 від 08.04.2023 року, карту - схему, з яких вбачається розміщення знаку 5.76 на вказаній ділянці дороги.

Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена в порядку КУпАП відбувається з врахуванням особливостей КАС України.

Це узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі № 524/5536/17 від 15.11.2018 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Частиною 5 ст. 14 цього Закону визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР), відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.; згідно до п. 12.6. - поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю: ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Як вбачається з Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4499363, притягнення водія до адміністративної відповідальності було спричинено порушення ПДР, а саме: 14.04.2025 13:29:39 с. Сираі траса МОТ 72 км, водій керував ТЗ на АД МОТ в населеному пункті с. Сираї, 72 км, що позначений дороднім знаком 5.49 на білому фоні та рухався зі швидкістю 122 км/год, чим перевищив встановене обмеження швидкості руху більше нж на 50 км / год, зафіксовано приладом TruCam II LTI 20/20 ТС008364, відео з пв 764392, чим порушив п.12.4. ПДР - порушення швид. режиму в населених пунктах, ч. 4 ст. 122 КУпАП

Позивачем надано до матеріалів справи свідоцтво про реєстарцію транспортного засобу з якого вбачається, що позивач є власником автомобіля AUDI Q5 д.н.з. НОМЕР_2 .

Матеріали справи містять докази того, що саме вказаний транспорт 14.04.2025 року у с. Сираї рухвся зі швидкістю 122 км/год чим порушив п.12.4. ПДР.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на транспортному засобі AUDI Q5 д.н.з. НОМЕР_2 здійснено рух зі швидкістю 122 км/год при дозволеній швидкості 50 км/го.

Таким чином, матеріал справи містять докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач у позовній заяві зазначав, що у постанові вказано інший транспортний засіб та його власника.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказуав, що мала місце технічна описка в одній цифрі, що підтягнуло з бази інший транспортний засіб та, відповідно, власника.

Судом досліджено копію Постнови серії ЕНА №4499363, наданої відповідачем та Рапорт від 26.06.2025 року.

Дослідивши надані сторонами докази у справі суд дійшов висновку, що помилкове зазначення відповідачем у постанові невірного державного номерного знаку транспортного засобу не спростовує вчинення позивачем 14.04.2025 ркоу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП за яке його було притягнуто до відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що 14.04.2025 13:29:39 с. Сираї траса МОТ 72 км, водій керував ТЗ на АД МОТ в населеному пункті с. Сираї, 72 км, що позначений дороднім знаком 5.49 на білому фоні та рухався зі швидкістю 122 км/год, чим перевищив встановене обмеження швидкості руху більше нж на 50 км / год, зафіксовано приладом TruCam II LTI 20/20 ТС008364.

Суд зважає на те, що лазерний вимірювач швидкості Trucam II LTI 20/20 TC008364 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. (в діапазоні від 2 км/год на 200 км/год).

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення Правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Згідно технічних характеристик, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCam LTI» 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку в автоматичному режимі, тому його покази можливо розцінювати, як беззаперечний доказ по справі.

Суд зазначає, що прилад Тrucam II LTI 20/20 TC008364 не є автоматичним засобом вимірювальної техніки.

Проведення повірки вказаного приладу передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Вказаний тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam» отримав сертифікат відповідності.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/32607 від 20 листопада 2024 року, виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 TC008364, прилад відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, строк дії свідоцтва до 20 листопада 2025 року.

Також можливість використання виробу TruCam LTI 20/20, виробництва Laser Technology Inc., підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертних висновків, в яких зазначено, зокрема, про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS, визначеного п.5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають (у тому числі) справи про адміністративні правопорушення передбачені частинами першою, другою, четвертою статті 122 КУпАП.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (зокрема за ч.4 статті 122 КУпАП). У даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Суд звертає увагу, що на підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідач надав суду належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передабченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Судом досліджено відео з ПВ 764392, додане відповідачем до відзиву.

Як вбачається з зазначеного відеофайлу, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача здійснено з дотриманням норм КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Також, згідно до п. 5 розділу «IV. Постанова по справі про адміністративне правопорушення» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (надалі - Інструкція), постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. За наявності технічної можливості після винесення постанови в електронній формі у вигляді стрічки на мобільному логістичному пристрої відображається двовимірний штрих-код (QR-код), що містить інформацію з реквізитами для сплати штрафу. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Таким чином, оскаржувана постанова відповідає ст. 283 КУпАП та п.5 розділу «IV. Постанова по справі про адміністративне правопорушення» Інструкції.

Як вбачається з п. 11 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно з ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких зокрема: перевірка документів особи; зупинення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином, судом встановлено, що позизвачем було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП за яке його було притягнуто до відповідальності.

Помилкове зазначення државного номерного знаку транспортного засобу на якому було вчинено адміністративне правопорушення не спростовує самого факту його вчинення.

Крім того, матеріали справи містять у собі відеофайл, яким зафіксовано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, будь - яких порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як встановлено статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 «У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, завданням адміністративного судочинства є саме захист прав та свобод осіб у випадку їх порушення суб`єктами владних повноважень. У той же час, з матеріалів справи вбачається вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, з приводу будь - яких порушень його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього заявлено а ні позивачем, а ні його представниками не було. Тож порушення прав особи суб`єктом владних повноважень судом встановлено не було.

Суд при розгляді адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень має неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства України задля недопущення будь - яких зловживань учасниками процесуальними правами та використання судових процедур з метою уникнення покарання за вчинене адміністративне правопорушення всупереч завданням, закріпленим в статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При прийнятті рішень у справах з приводу оскарження постанов органів Національної поліції України суд має забезпечувати справедливий баланс між інтересами позивача (особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, яка звернулась з відповідних позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду) та інтересами суспільства, забезпечення законності та правопорядку в державі.

Саме невідворотність покарання є стримуючим фактором від вчинення правопорушень у майбутньому, що забезпечує досягнення завдань проваджень в справах про адміністративні правопорушення, які передбачені ст. 245 КУпАП, зокрема, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

Наразі, беручи до уваги наведене вище, суд вважає, що вчинення позивачем порушення ПДР за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності підтверджено належними і допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4499363 від 14.04.2025 винесена правомірно.

Відповідно до статті 247 КУпАП , провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно до п. 4 розділу «IV. Постанова по справі про адміністративне правопорушення» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також за наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Таким чином, будь - які підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновків про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимогам закону, підстав для її скасування та закриття провадження у справі не має, а відтак позовні вимоги є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 9, 222, 245, 276, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 4, 7, 227, 244, 246, 250, 251, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ).

Суддя І.О. Тесленко