Справа № 440/3463/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 р.Справа № 440/3463/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

представників сторін : позивача - Шиян В.О., відповідача - Мамчич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 29.08.25 року по справі № 440/3463/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ОРІОН ГРУП"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПК Оріон Груп» (далі по тексту ТОВ «ПК Оріон Груп», позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач, контролюючий орган), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №1 від 04.03.2025;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №1 від 26.11.2024;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №1 від 26.11.2024;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №1 від 26.11.2024.

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність винесених ГУ ДПС у Полтавській області податкових повідомлень-рішень № 1 від 04.03.2025, № 1 від 26.11.2024, № 1 від 26.11.2024 та № 1 від 26.11.2024 (далі ППР), якими позивачу донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств, нараховано штрафні санкції за неподання повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування, зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ, а також збільшено суму грошового зобов`язання по ПДВ, оскільки всі господарські операції ТОВ «ПК Оріон Груп» зі своїми контрагентами підтверджені первинними бухгалтерськими документами, які надавались до перевірки контролюючого органу, однак були протиправно залишені поза увагою, що не може вважатись обґрунтованим.

Переконував, що висновок контролюючого органу про заниження показників собівартості реалізованої продукції та інших операційних витрат у розмірі 919494 грн здійснений взагалі без надання будь-якої оцінки отриманим від платника податку документам, а відтак не може бути підставою для твердження про неправомірне включення до складу собівартості вартість реалізованих товарів, робіт послуг.

Наполягав на хибності висновку відповідача про заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності у розмірі 3664049 грн, у т.ч. по періодах: 2021 році 900000 грн, 2022 рік 1719875 грн, І півріччя 2023 року 1044174 грн за рахунок задекларованих взаємовідносин з ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , оскільки ТОВ «ПК Оріон Груп» у повній відповідності до норм чинного законодавства здійснювало облік витрат, понесених на підтримання у належному стані орендованого нерухомого майна із залученням ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 на підставі правомірно оформлених актів про надані послуги на бухгалтерському рахунку 91 «Загальновиробничі витрати», а у подальшому дані витрати списувались до складу собівартості реалізованих товарів (робіт/послуг), а саме на рахунок 90 «Собівартість реалізації». З огляду на те, що сформовані позивачем витрати від ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 є складовою частиною собівартості реалізованого товару, такі витрати впливають на ціну реалізації товару на адресу контрагентів-покупців, а тому господарські операції із ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 не підпадають під порушення вимог статті 134 ПК України, як такі, що мають прямий зв`язок із господарською діяльністю позивача.

З приводу ППР № 1 від 26.11.2024, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ у розмірі 261871 грн стверджував, що ТОВ «ПК Оріон Груп» у відповідності до вимог ПК України цілком правомірно задекларовано до складу податкового кредиту суми ПДВ вартості робіт/послуг, отриманих від ТОВ «ДЕВОНА», та зареєстровано податкові накладні, у свою чергу, наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податку відбулися.

Щодо встановлених ГУ ДПС у Полтавській області розбіжностей між даними декларації з ПДВ та даними ЄРПН на загальну суму 260473 грн пояснив, що за червень 2020 року та жовтень 2021 року податкові накладні № 763 від 26.06.2020 та № 130 від 26.10.2021 були складені помилково за відсутності здійснення господарської операції, що підтверджується обліковими регістрами бухгалтерського обліку, про що повідомлявся контролюючий орган. Крім того, за звітний період квітень 2021 року розбіжності у розмірі 178621,90 грн виникли за рахунок декларування до складу ряд. 1.1 «операції, що оподатковуються за основною ставкою» податкової декларації з ПДВ з урахуванням розрахунків коригування до ПН за квітень 2021 року, які помилково складені та подані на реєстрацію у травні 2021 року та не були у подальшому враховані у складі рядка 7 «коригування податкових зобов`язань» декларації з ПДВ за травень 2021 року, що також підтверджується Актом перевірки.

Також зауважив, що за квітень 2021 року позивачем за підсумками господарської діяльності задекларовано ряд. 21 «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду податкової декларації з ПДВ у розмірі 896196 грн, та за травень 2021 року 931236 грн, в результаті чого декларування розрахунків коригування у квітні 2021 року не вплинуло на сплату (несвоєчасну сплату) ПДВ до бюджету.

Наполягав, що всупереч вимог наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків від 20.08.2015 № 727 (далі по тексту Порядок № 727), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26.10.2015 № 1300/27745, у Акті перевірки не здійснено аналіз наданих позивачем первинних документів із посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані із обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, що призвело до необґрунтованих висновків про заниження ТОВ «ПК Оріон Груп» податкових зобов`язань з ПДВ на суму 89917 грн.

Вважав протиправним винесене контролюючим органом податкове повідомлення-рішення №1 від 04.03.2025, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 6120 грн за неподання повідомлення за формою 20-ОПП, оскільки ані ПК України, ані Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (далі по тексту Порядок № 1588), не передбачено штрафні санкції за неподання інформації про об`єкти оподаткування.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 по справі № 440/3463/25 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ОРІОН ГРУП" ( вул. Решетилівська, 27, каб. 47, м. Полтава, 36007, код ЄРДПОУ 39499065) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, код ЄРДПОУ ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №1 від 04.03.2025.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №1 від 26.11.2024.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №1 від 26.11.2024.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №1 від 26.11.2024.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ОРІОН ГРУП" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 20567,77 грн.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 по справі № 440/3463/25 скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що перевіркою ТОВ «ПК Оріон Груп» було встановлено розбіжності між фактичними сумами собівартості реалізованих товарів, робіт, послуг, іншими операційними витратами підприємства та задекларованими показниками витрат у «Звіті про фінансовий результат» за формою Ф-2м і показниками податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2019 рік, зокрема, рядок 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарiв, робіт, послуг)» за даними перевірки становить 211341340 грн, натомість задекларований підприємством показник рядка 2050 Звіту про фінансові результати (ф. № 2-м) становить 211848900 грн; відхилення - 507560 грн; рядок 2180 «Інші операційні витрати» за даними перевірки становить 2325766 грн, показник рядка 2080 Звіту про фінансові результати (ф. № 2-м) становить 2737700 грн; відхилення - 411934 грн. Отже, позивачем занижено показники фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та фінансової звітності у розмірі 919 494 грн. у т.ч. 2019 рік 919 494 грн, що правомірно слугувало підставою для відповідних донарахувань.

Також повідомив, що перевіркою встановлено здійснення господарських операцій з придбання послуг з викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту, встановлення бордюру, відновлення, фарбування, зачистка огорожі з ТОВ «ДЕВОНА» (податковий номер 43861071), ФОП ОСОБА_1 , (п.н. НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (п.н. НОМЕР_2 ), що оформлені документами, які не доводять їх фактичне надання, та не є достатніми доказами реального характеру спірних господарських операцій.

Зауважив, що позивачем до перевірки взагалі не було надано первинних документів, які б свідчили про дозвіл на видалення зелених насаджень, аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті (рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, ордера, на підставі якого здійснювалось видалення зелених насаджень на орендованій території, документ про сплату відновної вартості зелених насаджень), наявність яких передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 № 1045. Також не надано відомості щодо спиляних дерев та первинних документів, що свідчать про передачу/реалізацію їх (або дров, утворених з них). Тобто, до перевірки не надано первинних документів щодо фактичного утворення пнів, які в подальшому викорчовувалися і територія після видалення яких вирівнювалась.

Відтак, на переконання контролюючого органу, оскільки витрати, які понесено ТОВ «ПК ОРІОН ГРУП» по взаємовідносинам з ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 віднесено до рах. 91 «Загальновиробничі витрати» і в подальшому, до рах. 903 «Собівартості реалізованих робіт і послуг», але не визначено дохід від їх отримання і по рахунку 703 «Дохід від реалізації робіт послуг» не відображено його, то такі витрати не визнаються витратами підприємства у розумінні пункту 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 19.01. 2000 за № 27/4248).

Додатково звернув увагу, що власником майна, переданого в оренду і на території якого проводились роботи ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 є ОСОБА_3 (п.н. НОМЕР_3 ), який є засновником ТОВ «ПК «ОРІОН ГРУП» (частка в статутному капіталі складає 50%) та директором і засновником ТОВ «ДЕВОНА» (частка складає 100%). ОСОБА_1 (п.н. ) є директором і засновником ТОВ «ПК «ОРІОН ГРУП» (частка складає 50%). Тобто, вказані особи є пов`язаними особами позивача.

З огляду на вищевикладене, наполягав, що ТОВ «ПК ОРІОН ГРУП» порушено пункти 44.1, 44.2 статті 44, підпункт 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 ПК України пункти 5, 6, 16 П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», пункти 4, 8, 19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку П(С)БО 3 "Звіт про фінансові результати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 № 87 пункти 6, 7, 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 19.01. 2000 за № 27/4248) статті 1, 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Щодо нарахування податку на додану вартість згідно з ППР від 26.11.2024 № 1 у розмірі 89917 грн та штрафної санкції - 22479,25 грн та суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду згідно з ППР від 26.11.2024 № 1 у розмірі 261871 грн пояснив, що позивачем у декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року у графі Б рядка 1.1. декларації зазначено суму ПДВ у розмірі 10345688 грн, у той же час за даними ЄРПН ТОВ «ПК Оріон Груп» за червень 2020 року зареєстровано податкові накладні на реалізацію товарів/послуг суму ПДВ 10385875,71 грн. Дана розбіжність виникла внаслідок того, що позивачем не враховано у складі рядка 1.1. декларації по ПДВ податкову накладну №763 від 26.06.2020 на суму ПДВ 40188,1 грн, що мало наслідком заниження суми податкових зобов`язань (р.1.1 декларації) за червень 2020 у сумі 40188,1 грн.

Також, перевіркою встановлено, що у декларації з податку на додану вартість за жовтень 2021 року у графі Б рядка 1.1. зазначено суму ПДВ у розмірі 4180448 грн, у той же час згідно з даними ЄРПН ТОВ «ПК Оріон Груп» за жовтень 2021 року зареєстровано податкові накладні на реалізацію товарів/послуг суму ПДВ 4222110,69 грн. Дана розбіжність виникла внаслідок того, що позивачем не враховано у складі рядка 1.1. декларації по ПДВ податкову накладну № 130 26.10.2021 на суму 41662,56 грн, що потягнуло заниження суми податкових зобов`язань (р.1.1 декларації) за жовтень 2021 у сумі 41 662,56 грн.

Крім того, у декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року у графі Б рядка 1.1. декларації позивачем зазначено суму ПДВ у розмірі 1082525 грн, у той же час згідно з даними ЄРПН ТОВ «ПК Оріон Груп» за квітень 2021 року зареєстровано податкові накладні на реалізацію товарів/послуг суму ПДВ 1261146,93 грн, внаслідок чого занижено суму податкових зобов`язань (р.1.1 декларації) за квітень 2021 року у сумі 178621, 93 грн.

З огляду на те, що під час перевірки встановлено у ТОВ «ПК Оріон Груп» об`єкти оподаткування, по яким не подано до органів ГУ ДПС у Полтавській області повідомлення за формою 20-ОПП, вважає правомірним нарахування штрафної санкції за неподання повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20 - ОПП за ППР від 04.03.2025 № 1.

Позивач, у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти викладених у ній доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Вказував, що позивачем у повному обсязі надані докази та первинні документи, які підтверджують реальність господарських взаємовідносин з ТОВ «ДЕВОНА» (), ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

У свою чергу, формальні недоліки у первинних документах, а також недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала, мають оцінюватися у сукупності з іншими обставинами. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції. У свою чергу, реальність господарської операції визначається фактом руху активів та зміною стану зобов`язань суб`єкта господарювання, а не повноваженнями осіб зі складання первинних документів, що засвідчують здійснення господарської операції.

До того ж, апелянтом не подано до суду першої інстанції жодних доказів щодо наявності обвинувального вироку суду, рішень суду про стягнення одержаного майна за нікчемними правочинами, наявності рішень суду про визнання недійсними правочинів позивача з контрагентами, що свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги у цій частині.

Стосовно податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області № 1 від 26.11.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання по ПДВ на суму 89 917 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 22 479,25 грн просив врахувати, що за даними звітності та даними бухгалтерського обліку відсутні будь-які розбіжності, що підтверджується витягом з єдиного реєстру податкових накладних № 12521953 від 12.06.2025, витягом з єдиного реєстру податкових накладних № 12521935 від 12.06.2025, витягом з єдиного реєстру податкових накладних № 12521947 від 12.06.2025, витягом з єдиного реєстру податкових накладних № 12521947 від 12.06.2025, реєстром податкових документів за березень 2022 року, копією уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2020 року, ОСВ по рахунку 6432 за липень 2020 року, копією податкової декларації з ПДВ за січень 2021 року, ОСВ по рахунку 6432 за січень 2021 року, копією податкової декларації з ПДВ за лютий 2021 року, ОСВ по рахунку 6432 за лютий 2021 року, копією податкової декларації з ПДВ за березень 2022 року, ОСВ по рахунку 6432 за березень 2022 року, які містяться у матеріалах справи.

Вкотре наголосив, що чинним законодавством не передбачені штрафні санкції за неподання інформації про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані із оподаткуванням.

Також, зауважив, що контролюючий орган, констатуючи наявність умисної форми вини ТОВ «ПК Оріон Груп» у порушенні норм податкового законодавства України, при цьому не обґрунтовує, як саме були встановлені такі обставини.

Позивач надав додаткові пояснення від 08.12.2025, в яких зазначив, що під час проведення перевірки, на виконання вимог статті 85 ПК України позивачем було надано контролюючому органу первинну документацію, що підтверджує задекларовані у фінансовій та податковій звітності показники, в тому числі за 2 півріччя 2019 року, а саме: по р. 2050 «Собівартість реалізованої продукції» - 507 560,00 грн та р. 2180 «Інші операційні витрати» - 411 934,00 грн.

Однак, подані первинні документи, контролюючим органом протиправно не взяті до уваги, інформація про них не відображена в оскаржуваних податкових-повідомленнях рішеннях, а у судах першої та апеляційної інстанції апелянт не вказує про те, які конкретно операції та з якими контрагентами він ставить під сумнів, хоча всі первинні документи (договори, акти приймання-передачі, платіжні інструкції тощо) за 2018-2019 рік були надані на вимогу контролюючого органу.

Зауважив, що у акті перевірки від 05.11.2024 року № 15734/16-31-07-01-02/39499065 взагалі відсутній аналіз кожного конкретного документа, що свідчить про формальний підхід контролюючого органу до проведення перевірки ТОВ «ПК Оріон Груп».

Стосовно можливості виконання робіт ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , з посиланням на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.02.2018 року у справі №804/4940/14, зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Контролюючий орган також надав додаткові пояснення від 10.12.2025, в яких стверджував, що надані позивачем під час перевірки пояснення щодо встановлених розбіжностей у поданій звітності за 2019 рік суперечать даним бухгалтерського та податкового обліку.

Також звернув увагу суду на те, що під час розгляду справи по суті, до суду першої інстанції ТОВ «ПК Оріон Груп» були надані лише копії платіжних інструкцій, з проведених розрахунків ТОВ «ДЕВОНА», актів надання послуг, актів здачі прийняття робіт (надання послуг), укладених з ТОВ «ДЕВОНА», оборотно-сальдові відомості по рахунку 6432, копії платіжних доручень, декларацій з ПДВ за січень 2022 року, уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ за серпень 2020 року, копії платіжних інструкцій, з проведених розрахунків ТОВ «ДЕВОНА», актів надання послуг, актів здачі прийняття робіт (надання послуг) укладених з ТОВ «ДЕВОНА» які не спростовують висновки акту документальної перевірки, оскільки такі документи, не підтверджують фактичне проведення господарської операції ТОВ «ПК Оріон Груп».

Позивач, у поясненнях від 15.12.2025 повідомив про хронологію подання податкової та фінансової звітності.

Вкотре наголосив, що під час перевірки позивачем були надані відповідачеві усі первинні документи за весь період перевірки, про що зазначено в самому акті перевірки. Жодного акта про відмову надати документи податковим органом під час перевірки складено не було, що також підтверджує той факт, що усі наявні первинні документи були надані до перевірки.

ГУ ДПС у Полтавській області у поясненнях від 15.12.2025 звернуло увагу, що позивачем під час перевірки не надано первинних документів на підтвердження реального існування господарських операцій та понесених витрат, які задекларовані ТОВ «ПК Оріон Груп» у фінансовій та податковій звітності. Отже, під час перевірки платник не скористався правом щодо підтвердження реальності господарських операцій.

Представник відповідача в судових засіданнях підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених в останній, та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав правову позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях, заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПК Оріон Груп» зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код юридичної особи 39499065, як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві, є платником податку на додану вартість.

ГУ ДПС у Полтавській області на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області направлень на проведення перевірки та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Оріон Груп» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт документальної планової виїзної перевірки від 05.11.2024 № 15734/16-31-07-01-02/39499065, відповідно до якого Головним управління ДПС у Полтавській області встановлено наступні порушення ТОВ «ПК Оріон Груп»:

пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 13-4.1.1, пункту 13-4.1 статті 13-4 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, пунктів 5, 6, 16 П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», пунктів 4, 8, 19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку П(С)БО 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 року № 87 пунктів 6, 7, 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 19.01. 2000 за № 27/4248), статей 1, 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності у розмірі 825 038 грн, у т.ч. : за 2019 рік у сумі 165509 грн, 2021 рік у сумі і 62000 грн, 2022 рік у сумі 309578 грн, 1 півріччя 2023 рік у сумі 187951 грн.

пункту 187. 1 статті 187, пункту 192.1 статті 192, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України від 2.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього в сумі 89 917 грн, у т.ч. за липень 2020 року у сумі 40 18 грн, за січень 2021 року сумі 20 882 грн, за лютий 2021 року у сумі 14 850 грн, за березень 2022 у сумі 13 997 грн.

пунктів 44.1, 44.2 статті 44, пункту 189.1 статті 189, пунктів 198.1, 198.3, 198.5, статті 198, пункту 201.15 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року за № 996-XIV, пункту 6 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з додатку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21, в результаті чого встановлено завищення показника р.21 Декларації сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) у розмірі 261 871 грн, у т.ч. за червень 2023 року - 261 871 грн.

пункту 63.3 статті 63, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 8.1, 8.2 ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, а саме: не внесення інших змін до своїх облікових даних (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про 7 об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням).

На підставі акта перевірки від 05.11.2024 № 15734/16-31-07-01-02/39499065 ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області № 1 від 26.11.2024 року, яким нараховано фінансову санкцію за не подання повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування на суму 7 140 грн;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області № 1 від 26.11.2024 року, яким донараховано грошове зобов`язання по податку на прибуток підприємств на суму 825038, 00 грн та штрафні санкції в сумі 165759,50 грн;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області № 1 від 26.11.2024 року, яким зменшено розмір від`ємного значення по ПДВ в сумі 261871,00 грн по декларації з ПДВ № від 18.07.2023 року за період червня 2023 року.

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області № 1 від 26.11.2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання по ПДВ на суму 89917,00 грн та донараховано штрафні санкції в сумі 22 479,25 грн.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями -рішенням ТОВ «ПК Оріон Груп» звернулося до Державної податкової служби України зі скаргою.

За результатами розгляду скарги Державна податкова служба України рішенням від 06.02.2025 №3541/6/99-00-06-01-01-06 оскаржені податкові повідомлення - рішення залишені без змін.

Вважаючи свої права порушеними податковими повідомленнями-рішеннями № 1 від 04.03.2025; № 1 від 26.11.2024; № 1 від 26.11.2024; № 1 від 26.11.2024. позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень № 1 від 04.03.2025, № 1 від 26.11.2024, № 1 від 26.11.2024 та № 1 від 26.11.2024, оскільки висновки акту перевірки, на підставі яких прийняті вказані рішення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Судом враховано, що контролюючим органом не наведено доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими платником податку документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що фактичною підставою для донарахування ТОВ «ПК Оріон Груп» грошового зобов`язання по податку на прибуток підприємств на суму 825 038 грн та штрафної санкції в сумі 165 759,50 грн за податковим повідомленням-рішенням № 1 від 26.11.2024 слугували висновки про :

- заниження ТОВ «ПК Оріон Груп» фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності у розмірі 3664049 грн, у т.ч. по періодах: 2021 році 900000 грн, 2022 рік 1719875 грн, І півріччя 2023 року 1044174 грн за рахунок задекларованих взаємовідносин з ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ;

- завищення показників собівартості реалізованої продукції та інших операційних витрат у розмірі 919494 грн за результатами ІІ півріччя 2019 року.

Вказаних висновків відповідач дійшов з посиланням на невизнання витрат за спірний період по взаємовідносинам з ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та відсутність їх документального підтвердження.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно із пунктом 137.4 статті 137 ПК України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.

У розумінні пункту 137.5 статті 137 ПК України, річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку:

а) платників податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), що сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році;

б) виробників сільськогосподарської продукції;

в) платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний період, не перевищує 40 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи;

г) фізичних осіб - підприємців, у тому числі таких, які обрали спрощену систему оподаткування, та фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, щодо виплачених нерезиденту доходів (прибутків) із джерелом їх походження з України, що оподатковуються в порядку, визначеному пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу;

ґ) суб`єктів господарювання - юридичних осіб, які обрали спрощену систему оподаткування, щодо виплачених нерезиденту доходів (прибутків) із джерелом їх походження з України, що оподатковуються в порядку, визначеному пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу;

д) суб`єктів господарювання - юридичних осіб, які обрали спрощену систему оподаткування, щодо отриманого скоригованого прибутку контрольованої іноземної компанії, що оподатковується в порядку, визначеному статтею 39-2 та цим розділом;

е) юридичних осіб - платників єдиного податку четвертої групи щодо доходів (прибутків), отриманих при здійсненні операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, та доходів, отриманих від емітента корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів, що засвідчують його право власності на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв`язку з розподілом частини його прибутку, та розрахованих за правилами бухгалтерського обліку.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73:

- доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників);

- витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Згідно з пунктами 5-7 Правил (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (далі по тексту - П(С)БО 16), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (далі П(С)БО 16 «Витрати»), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Наказ Міністерства фінансів України затверджено Національне положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» від 27 квітня 2000 року № 92, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18 травня 2000 за № 288/4509 (далі - НП(С)БО 7), яке визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про основні засоби інші необоротні матеріальні активи та незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи, а також розкриття інформації про них у фінансовій звітності.

Згідно з пунктом 15 Н(С)БО 7 - витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Загалом будь-які витрати, що їх підприємство здійснює для підтримання 03 у робочому стані, зокрема на ремонт, з метою одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигід від його використання, слід включати до витрат. Тож якщо витрати є поточним ремонтом, вони відобразяться у складі витрат, залежно від напряму використання орендованого майна.

Таким чином, витрати та доходи платника податку призводять до руху активів у власному капіталі підприємства та визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

За визначенням Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. № 73, фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Відповідно до 1 розділу ІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. № 73 фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності.

Баланс підприємства складається на кінець останнього дня звітного періоду.

У Звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період (пункт 8).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 1 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі по тексту - Закон № 996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - дохід, що визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг (у тому числі платежів від оренди об`єктів інвестиційної нерухомості) наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку (частина 3 статті 9 Закону № 996-XIV).

Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

За змістом пунктів 3.1, 3.2 глави 3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 р. за № 168/704 (далі по тексту - Положення № 88), облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Інформація до облікових регістрів переноситься після перевірки первинних документів за формою і змістом.

Отже, регістри бухгалтерського обліку призначені для систематизації та групування інформації про документально оформлені господарські операції згідно первинних документів.

Таким чином, первинні документи, які містять відомості про господарські операції та підтверджують здійснення господарської діяльності платника податків, є першоосновою для ведення обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань та складання платниками податків податкової звітності.

За вищенаведеного правового регулювання, слід дійти висновку, що формування доходів та витрат обумовлено фактичним придбанням товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності у платника належно оформлених первинних документів, що підтверджують проведення господарських операцій.

Аналіз вищенаведених норм доводить правила формування доходів та витрат платника податку, безпосередньо на підставі первинних документів.

Отже, і податкове правопорушення (за наявності) встановлюється на підставі первинних документів, які надаються платником податку під час перевірки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, у період, що перевірявся, ТОВ «ПК Оріон Груп» мало взаємовідносини з ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 .

Так, між ТОВ «ПК Оріон Груп» та ФОП ОСОБА_3 укладено Договір оренди нерухомого майна від 15.04.2021 № 15042021, відповідно до пункту 1 якого, орендодавець (ФОП ОСОБА_3 ) передає, а Орендар (ТОВ «ПК ОРІОН ГРУП») приймає, в строкове платне орендне користування, нерухоме майно - нежитлові приміщення: колонки АЗС, № 4; ємкості під ПММ, № 5; асфальтована площадка, № 10; асфальтована площадка, № 11; пожежна водойма, № 12, які розташовані на земельній ділянці площею 2,84 га (далі - Майно).

Місцезнаходження майна: АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов пункту 2.1 Договору оренди нерухомого майна від 15.04.2021 № 15042021 сторонами складено та підписано Акт прийому - передачі майна в оренду від 15.04.2021 року, згідно з яким Орендодавець передає Орендарю майно.

Відповідно до пункту 4.2 Договору оренди нерухомого майна від 15.04.2021 № 15042021, до складу орендної плати входить плата за оренду Майна, листування прилеглою територією та земельною ділянкою, на якій розміщено Майно.

Із метою підтримання прилеглої території, на якому розміщено нерухоме майно, в належному стані, сторонами підписано додаткову угоду № 1 від 01.05.2021 до Договору оренди нерухомого майна від 15.04.2021 № 15042021, якою доповнено пункт 6.1.2 договору, відповідно до якого, Орендар за власний рахунок здійснює необхідні роботи, поточний ремонт та інші витрати пов`язані з благоустроєм території.

Так, між ТОВ «ПК Оріон Груп» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг №б/н від 01.06.2019, відповідно до пункту 1.1 якого за завданням Замовника (ТОВ «ПК Оріон Груп») Виконавець (ФОП ОСОБА_2 ) надає Замовнику послуги в обсязі і на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2 Договору про надання послуг № б/н від 01.06.2019 визначено, що за цим договором виконавець надає замовнику такі послуги: очищення ємностей, прибирання, цементування території, інформаційні послуги, облаштування території.

У пункті 4.1 Договору про надання послуг № б/н від 01.06.2019 сторони узгодили, що вартість послуг визначається Сторонами за фактом їх надання за наслідками кожного календарного місяця і фіксується в актах про надані послуги.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано:

- акт надання послуг № 31/10 від 31.10.2021 року на суму 300 000,00 грн., згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): вирівнювання ґрунту, встановлення бордюру, відновлення огорожі, фарбування, зачистка огорожі);

- акт надання послуг № 30/11 від 30.11.2021 року на суму 300 000,00 грн., згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): вирівнювання ґрунту, встановлення бордюру, відновлення огорожі, фарбування, зачистка огорожі);

- акт надання послуг № 31/12 від 31.12.2021 року на суму 300 000,00 грн., згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): вирівнювання ґрунту, встановлення бордюру, відновлення огорожі, фарбування, зачистка огорожі);

- акт надання послуг № 31/03 від 31.03.2022 року на суму 300 000,00 грн., згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): вирівнювання ґрунту, встановлення бордюру, відновлення огорожі, фарбування, зачистка огорожі);

- акт надання послуг № 30/09 від 30.09.2022 року на суму 450 000,00 грн., згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): вирівнювання ґрунту, встановлення бордюру, відновлення огорожі, фарбування, зачистка огорожі).

На підтвердження факту здійснення оплати за отримані послуги надано платіжні інструкції : №1847 від 13.09.2022 року на суму 56 500,00 грн; № 1902 від 29.09.2022 року на суму 20 200,00 грн; № 2998 від 05.07.2023 року на суму 50 000,00 грн; № 2999 від 05.07.2023 року на суму 152 000,00 грн.; № 3014 від 06.07.2023 року на суму 30 000,00 грн; № 3024 від 10.07.2023 року на суму 50 000,00 грн; № 3034 від 11.07.2023 року на суму 10 000,00 грн; № 3146 від 02.08.2023 року на суму 101 000,00 грн; № 3150 від 03.08.2023 року на суму 101 000,00 грн; № 3156 від 03.08.2023 року 101 000,00 грн; № 3179 від 07.08.2023 року на суму 101 000,00 грн; № 3353 від 12.09.2023 року на суму 50 000,00 грн; № 1821 від 07.09.2022 року на суму 99 999,00 грн; № 1830 від 08.09.2022 року 120 000,00 грн; № 1834 від 09.09.2022 року на суму 110 000,00 грн; № 3837 від 19.01.2024 року на суму 303 000,00 грн; № 3902 від 02.02.2024 року на суму 100 00,00 грн.

Крім того, між ТОВ «ПК Оріон Груп» та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір про надання послуг № б/н від 04.05.2021, відповідно до пункту 1.1 якого за завданням Замовника (ТОВ «ПК Оріон Груп») Виконавець (ФОП ОСОБА_2 ) надає Замовнику послугу з облаштування території в обсязі і на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2 Договору про надання послуг № б/н від 04.05.2021 визначено, що за цим Договором Виконавець надає Замовнику такі послуги: облаштування території.

Відповідно до пункту 4.1 Договору про надання послуг № б/н від 04.05.2021 вартість послуг визначається сторонами за фактом їх надання за наслідками кожного календарного місяця і фіксується в актах про надані послуги.

На підтвердження виконання договору позивачем надано:

- акт надання послуг № 30/04 від 30.04.2022 року на суму 300 000,00 грн, згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): вирівнювання ґрунту, встановлення бордюру, відновлення огорожі, фарбування, зачистка огорожі);

- акт надання послуг № 31/05 від 31.05.2022 року на суму 240 000,00 грн, згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): вирівнювання ґрунту, встановлення бордюру, відновлення огорожі, фарбування, зачистка огорожі);

- акт надання послуг № 30/06 від 30.06.2022 року на суму 100 000,00 грн, згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): вирівнювання ґрунту, встановлення бордюру, відновлення огорожі, фарбування, зачистка огорожі).

На підтвердження факту оплати за отримані послуги позивачем долучено платіжні інструкції : № 4928 від 05.02.2025 року на суму 240 000,00 грн; № 1612 від 14.07.2022 року на суму 100 000,00 грн; № 1479 від 23.05.2022 року 300 000,00 грн.

Також, між ТОВ «ПК Оріон Груп» та ТОВ «ДЕВОНА» укладено Договір про надання послуг № 03/01 від 03.01.2022, відповідно до пункту 1.1 якого, виконавець (ТОВ «ДЕВОНА») зобов`язується в порядку та на умовах визначених в цьому договорі виконати за завданням Замовника (ТОВ «ПК ОРІОН ГРУП») послуги з викорчовування пнів та вирівнювання ґрунту, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в Договорі прийняти та оплатити послуги по викорчовування пнів та вирівнювання ґрунту.

Згідно з пунктом 4.1 Договору про надання послуг № 03/01 від 03.01.2022 виконавець зобов`язаний своїми силами та засобами надати всі послуги визначені в п. 1.1 цього Договору; для надання послуг визначених в п.1.1. Договору надати необхідну техніку з навченим персоналом.

Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 Договору про надання послуг № 03/01 від 03.01.2022 передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти надані виконавцем послуги та підписати акт здачі-приймання наданих послуг за умов належного виконання послуг виконавцем не пізніше ніж 5 календарних днів з дати одержання названого акту від виконавця.

На підтвердження виконання договору позивачем надано:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 01.08.2022 року на суму 395 850,00 грн (із ПДВ), згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 9 від 30.11.2022 року на суму 75 968,40 грн (із ПДВ), згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 28.02.2023 року на суму 100 000,00 грн (із ПДВ), згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.03.2023 року на суму 29 928,00 грн (із ПДВ), згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 9 від 03.04.2023 року на суму 510 000,29 грн (із ПДВ), згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 20 від 05.04.2023 року на суму 111 360,00 грн (із ПДВ), згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 06.04.2023 року на суму 100 000,00 грн (із ПДВ), згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 22 від 06.04.2023 року на суму 220 632,00 грн (із ПДВ), згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.05.2023 року на суму 58 500,00 грн (із ПДВ), згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 38 від 30.06.2023 року на суму 2 088,00 грн (із ПДВ), згідно з яким виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): викорчовування пнів і вирівнювання ґрунту).

На підтвердження факту здійснення оплати за отримані послуги позивачем долучено платіжні доручення № 1973 від 14.10.2022 року на суму 18 000,00 грн, № 1987 від 17.10.2022 року на суму 8 000,00 грн, № 2012 від 24.10.2022 року на суму 1000,00 грн, № 2130 від 15.11.2022 року на суму 26 500,00 грн, № 2159 від 21.11.2022 року на суму 30 000,00 грн, № 2158 від 30.11.2022 року на суму 33 999,60 грн, № 2450 від 15.02.2023 року на суму 115 000,00 грн, № 2472 від 22.02.2023 року на суму 510 000, 00 грн та платіжні інструкції № 2567 від 21.03.2023 року на суму 10 744,00 грн, № 2582 від 27.03.2023 року на суму 20 184,00 грн, № 2628 від 05.04.2023 року на суму 111360,00 грн, № 2633 від 06.04.2023 року на суму 212 632,00 грн, № 2726 від 01.05.2023 року на суму 10 350,00 грн, № 2734 від 02.05.2023 року на суму 10 350,00 грн, № 2747 від 05.05.2023 року на суму на суму 10 350,00 грн, № 2772 від 12.05.2023 року на суму 19 350,00 грн, № 2827 від 26.05.2023 року на суму 5400,00 грн, №2843 від 31.05.2023 року на суму 27 900,00, № 2844 від 31.05.2023 року на суму 9000,00 грн та № 2854 від 01.06.2023 року на суму 2 088,00 грн.

За наслідками господарської операції із ТОВ «ДЕВОНА» було складено та зареєстровано податкові накладні, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з Єдиного реєстру податкових накладних.

У бухгалтерському обліку всі вище перелічені отримані послуги від ТОВ «ДЕВОНА», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , задекларовано на рахунок 91 «Загальновиробничі витрати».

Дослідивши та проаналізувавши подані позивачем документи у їх сукупності, слід дійти висновку, що зазначені первинні та інші документи підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Крім того, з наявних матеріалів справи чітко прослідковується рух активів позивача та понесення витрат за отримані від ТОВ "ДЕВОНА", ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 послуги.

Також, колегія суддів враховує, що копії долучених до матеріалів справи первинних документів бухгалтерського обліку та розрахункових документів, які надавались контролюючого органу до перевірки, не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Наказом Міністерства фінансів України від 26.06.2013 № 611 30 листопада 1999 р. № 291 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 р. за № 893/4186) затверджено Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій (далі - Інструкція № 291), яка встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов`язань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших - юридичних осіб (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а лож виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб (далі - підприємства).

Розділом «Клас 9. Витрати діяльності» Інструкції № 291 передбачено, що рахунки класу 9 «Витрати діяльності» застосовуються для узагальнення інформації про витрати операційної, інвестиційної, фінансової діяльності та витрати на запобігання надзвичайним подіям і ліквідацію їх наслідків. Основні вимоги до визнання, складу та оцінки витрат викладені в Національному положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 16 "Витрати".

За дебетом рахунків цього класу відображаються суми витрат, за кредитом - списання суми витрат у кінці звітного року або щомісяця на рахунок 79 "Фінансові результати".

За змістом розділу «Рахунок 91 Загальновиробничі витрати» Інструкції № 291 на рахунку 91 "Загальновиробничі витрати" ведеться облік виробничих накладних витрат на організацію виробництва та управління цехами, дільницями, відділеннями, бригадами та іншими підрозділами основного й допоміжного виробництва, а також витрати на утримання та експлуатацію машин і устаткування. Цей рахунок не застосовується підприємствами торгівлі.

За дебетом рахунку 91 "Загальновиробничі витрати" відображається сума визнаних витрат, за кредитом - щомісячне, за відповідним розподілом, списання на рахунки 23 "Виробництво" та 90 "Собівартість реалізації".

Аналітичний облік ведеться за місцями виникнення, центрами і статтями (видами) витрат.

Рахунок 90 "Собівартість реалізації" призначено для узагальнення інформації про собівартість реалізованої готової продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

За дебетом рахунку 90 "Собівартість реалізації" відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції, робіт, послуг; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок), страхові виплати відповідно до договорів страхування, за кредитом - списання в порядку закриття дебетових оборотів на рахунок 79 "Фінансові результати". За дебетом цього рахунку підприємства, які здійснюють діяльність з випуску та проведення лотерей на території України, відображають створення (формування) забезпечення призового фонду (резерву виплат) і резерву, що покриває суму джек-поту, не забезпечену сплатою участі у лотереї.

Адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати не включаються до складу виробничої собівартості готової та реалізованої продукції, а тому інформація про такі витрати узагальнюється на рахунках обліку витрат звітного періоду - 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати операційної діяльності".

Рахунок 90 "Собівартість реалізації" має такі субрахунки:

901 "Собівартість реалізованої готової продукції"

902 "Собівартість реалізованих товарів"

903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг"

904 "Страхові виплати"

На субрахунку 901 "Собівартість реалізованої готової продукції" ведеться облік виробничої собівартості реалізованої готової продукції.

На субрахунку 902 "Собівартість реалізованих товарів" відображається собівартість реалізованих товарів, яка визначається Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

На субрахунку 903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг" ведеться облік собівартості реалізованих за звітний період робіт і послуг.

На субрахунку 904 "Страхові виплати" підприємства, які є страховиками відповідно до Закону України "Про страхування", узагальнюють інформацію про страхові суми і страхові відшкодування за умовами договору страхування (перестрахування) при настанні страхового випадку.

З огляду на вищевикладене, витрати, які понесені ТОВ «ПК Оріон Груп», за наслідками видів діяльності, які здійснює позивач, зокрема, оптової торгівлі твердим, рідним, газоподібним паливом і подібними продуктами, оренди нерухомого майна та поточні ремонти (підтримання у належному стані) нежитлових приміщень : колонки АЗС № 4, ємностей під ПММ № 5, асфальтової площадки № 10, асфальтової площадки № 11, пожежної водойми № 12 та прилеглої території, які підтверджені документально, підлягають віднесенню до собівартості формування ціни та у подальшому відшкодовується покупцями у відповідних звітних періодах.

Надаючи оцінку доводам контролюючого органу про завищення ТОВ «ПК Оріон Груп» показників собівартості реалізованої продукції та інших операційних витрат у розмірі 919494 грн за результатами ІІ півріччя 2019 року, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності у розмірі 919494 грн, слід зазначити наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за висновком Акту перевірки, у ході проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати (форма № 2-м) встановлено відхилення (заниження) показників:

Ряд. 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» - 507560 грн;

Ряд. 2180 «Інші операційні витрати» - 411934 грн.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, ТОВ «ПК Оріон Груп» подано до контролюючого органу фінансову звітність малого підприємства та звітні податкові декларації з податку на прибуток підприємств від 01.01.2020 (т. 2 а. с. 131-144).

Дослідивши вказані документи, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до Податкової декларації з податку на прибуток і Звіту про фінансові результати (форма № 2) за період з 01.01.2017 по 30.06.2019 за період - перше півріччя 2019 року, в рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції» ТОВ «ПК Оріон Груп» відобразило 125 081,00 тис. грн., а у рядку 2180 «Інші операційні витрати» відобразило 1266,40 тис. грн.

Сторонами визнається, що витрати, які були понесені позивачем у першому півріччі 2019 року, не були включені до вказаної податкової декларації та Звіту, однак, увійшли до Податкової декларації з податку на прибуток і Звіту про фінансові результати (форма № 2) за звітний період друге півріччя 2019 року, зокрема, в рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції» позивачем відображено 210 875,3 тис. грн, а у рядку 2180 «Інші операційні витрати» - 2791,7 тис. грн.

Так, 01.01.2020 позивачем подано до контролюючого органу фінансову звітність малого підприємства та звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний період 2019 рік (річну), де відображено всі витрати за 2019 рік, а саме: в рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції» - 335 956,30 тис. грн., а у рядку 2180 «Інші операційні витрати» - 4058,1 тис. грн., в рядку 2300 «Податок на прибуток» - 7,6 тис. грн.

Задекларований у податковій декларації податок на прибуток за звітний період 2019 рік сплачений позивачем до державного бюджету у повному обсязі, що не спростовано відповідачем.

Колегія суддів зауважує, що стверджуючи про завищення ТОВ "ПК Оріон Груп" показників собівартості реалізованої продукції та інших операційних витрат у розмірі 919494 грн за результатами ІІ півріччя 2019 року контролюючий орган, ані у акті перевірки, ані у ході судового розгляду взагалі не повідомив по яких саме операціях та із якими контрагентами були встановлені такі порушення.

З огляду на викладене, оскільки всі фактично понесені витрати були у повному обсязі відображені ТОВ «ПК Оріон Груп» у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період 2019 рік (річній), їх не зазначення у Звіті про фінансові результати (форма № 2-м) за І півріччя 2019 року не призвело до фактичного заниження фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності у розмірі 919494 грн, а тому доводи апелянта в цій частині підлягають відхиленню.

Колегією суддів встановлено, що витрати ТОВ «ПК Оріон Груп», які були понесені позивачем у період з 2019 по 2023 рік з метою підтримання у належному стані орендованого нерухомого майна внаслідок отримання вищевказаних послуг від ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ДЕВОНА» на підставі актів про надані послуги також були належним чином відображені на бухгалтерському рахунку 91 «Загальновиробничі витрати» та у подальшому включені до складу собівартості реалізованих товарів (робіт/послуг), яка обліковується по рахунку 90 «Собівартість реалізації».

Колегія суддів відхиляє покликання апелянта на ненадання до перевірки певних документів, оскільки факт відмови надання платником податків документів під час податкової перевірки повинен фіксуватися у визначений законом спосіб, а саме шляхом складання акта про відмову у наданні документів (постанови Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 814/3617/14, від 03 березня 2021 року у справі № 824/638/18-а, від 08 вересня 2022 року у справі № 640/26351/20, від 11 липня 2023 року у справі № 822/554/17, від 10 січня 2023 року у справі №814/876/16 тощо).

Однак, матеріали справи не містять акту про відмову ТОВ «ПК Оріон Груп» у наданні або ненаданні первинних документів, а тому вважається, що платником податку були до перевірки надані всі необхідні первинні документи.

Слід зауважити, що для застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків (у розумінні статті 15 Податкового кодексу) (далі - платники податків) дотримання податкового, валютного законодавства, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - законодавство з єдиного внеску) та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за №1300/27745, затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків затверджений (далі Порядок № 727).

Згідно з підпунктом 1 розділу ІІ вказаного Порядку № 727 результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Пунктами 3-5 зазначеного розділу Порядку № 727 передбачено, що Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку про те, що обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, встановлюються при розгляді наданих платником податків письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини). При цьому, при розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Про обов`язок деталізувати зміст виявлених порушень та необхідність відповідності такого опису вказаним висновкам про вчинене в акті перевірки акцентує увагу в численних рішеннях і Верховний Суд, зокрема в постанові від 26 червня 2023 року у справі №815/6819/14.

У постанові 14 січня 2025 року у справі № 460/12527/23 Верховний Суд зазначив, що суть документальної перевірки полягає саме у перевірці первинних бухгалтерських та податкових документів, які підтверджують правильність нарахування платником податків податкових зобов`язань, та такі висновки не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

У постанові від 18 березня 2025 року у справі № 160/21398/24 Верховний Суд виснував, що незважаючи на те, що акт податкової перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, він є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки. Текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення. Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких прийнято податкове повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.

Отже, податкові правопорушення встановлюється на підставі первинних документів, які надавались позивачем до перевірки, про що зазначено у акті перевірки та не заперечується відповідачем.

Проте, колегією суддів встановлено, що Акт перевірки містить лише загальне формулювання переліку первинних документів, на підставі яких сформовані висновки та прийняті спірне рішення, що не дає можливості пересвідчитися у обґрунтованості та правильності тверджень контролюючого органу про вчинення позивачем вищенаведених правопорушень, як і не дозволяє ідентифікувати конкретні джерела інформації (які саме первинні документи: їх дати та зміст) були використані контролюючим органом при цьому.

При цьому, стверджуючи про ненадання до перевірки певних документів, контролюючий орган у акті перевірки взагалі не наводить аналізу кожного конкретного документа, отриманого від платника податку, з якого б вбачалось їх недостатність, що свідчить про формальний підхід контролюючого органу до проведення перевірки ТОВ «ПК Оріон Груп».

Щодо відсутності у актах відомостей про персонал та механізми, якими виконувались роботи, адреси виконання та їх обсягу, колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження фактичної відсутності у контрагентів позивача об`єктивної неможливості здійснення спірних робіт, адже у комерційній діяльності надання послуг не завжди вимагає наявності власних основних засобів, значної кількості персоналу, оскільки наявна можливість укладення договорів найму тощо.

До того ж, у наданих до контролюючого органу поясненнях щодо виконаних ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ДЕВОНА» робіт, позивач повідомляв, що вказані контрагенти здійснювали догляд орендованого ТОВ «ПК Оріон Груп» майна : колонки АЗС № 4, ємностей під ПММ № 5, асфальтової площадки № 10, асфальтової площадки № 11, пожежної водойми № 12, які розташовані на земельній ділянці площею 2,84 га за адресою : Полтавська область, Решетилівський район, м. Решетилівка, вул. Білоконівська, буд. 12.

Таким чином, контролюючий орган станом на момент складення Акту перевірки (05.11.2024) мав змогу встановити адресу місця знаходження об`єкту, по обслуговуванню якого надавались послуги.

Надаючи оцінку викладеним в Акті перевірки доводам про пов`язаність ТОВ «ПК Оріон Груп» та ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ДЕВОНА», слід зазначити наступне.

В силу підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 ПК України, пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, та/або утворення без статусу юридичної особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв:

а) для юридичних осіб:

одна юридична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами іншої юридичної особи у розмірі 25 і більше відсотків (крім міжнародних фінансових організацій, які відповідно до міжнародних договорів України наділені привілеями та імунітетами, та суб`єктів господарювання, власником істотної участі у розмірі 75 і більше відсотків у яких є такі міжнародні фінансові організації);

одна і та сама юридична або фізична особа безпосередньо та/або опосередковано володіє корпоративними правами у кожній такій юридичній особі у розмірі 25 і більше відсотків;

одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) одноособових виконавчих органів кожної такої юридичної особи;

одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу колегіального виконавчого органу або наглядової ради кожної такої юридичної особи;

принаймні 50 відсотків складу колегіального виконавчого органу та/або наглядової ради кожної такої юридичної особи складають одні і ті самі фізичні особи;

одноособові виконавчі органи таких юридичних осіб призначені (обрані) за рішенням однієї і тієї самої особи (власника або уповноваженого ним органу);

юридична особа має повноваження на призначення (обрання) одноособового виконавчого органу такої юридичної особи або на призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради;

кінцевим бенефіціарним власником (контролером) таких юридичних осіб є одна і та сама фізична особа;

повноваження одноособового виконавчого органу таких юридичних осіб здійснює одна і та сама особа;

сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від однієї юридичної особи (крім банків та міжнародних фінансових організацій, які відповідно до міжнародних договорів України наділені привілеями та імунітетами, та суб`єктів господарювання, власником істотної участі у розмірі 75 і більше відсотків у яких є такі міжнародні фінансові організації) та/або кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від інших юридичних осіб, гарантованих однією юридичною особою (крім банків та міжнародних фінансових організацій, які відповідно до міжнародних договорів України наділені привілеями та імунітетами, та суб`єктів господарювання, власником істотної участі у розмірі 75 і більше відсотків у яких є такі міжнародні фінансові організації), стосовно іншої юридичної особи, перевищує суму власного капіталу більше ніж у 3,5 раза (для фінансових установ та компаній, що провадять виключно лізингову діяльність, - більше ніж у 10 разів). При цьому сума таких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги та власного капіталу визначається як середнє арифметичне значення (на початок та кінець звітного періоду). Положення цього абзацу не поширюються на суму кредитів (позик), залучених під державні гарантії.

Контролюючий орган за результатами перевірки або у судовому порядку може довести пов`язаність осіб на основі фактів і обставин, що одна юридична або фізична особа здійснювала фактичний контроль за бізнес-рішеннями іншої юридичної особи, утворення без статусу юридичної особи та/або що та сама фізична або юридична особа здійснювала фактичний контроль за бізнес-рішеннями кожної юридичної особи та/або утворення без статусу юридичної особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що контролюючий орган визначає пов`язаність позивача із ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ДЕВОНА» за критерієм спільних посадових осіб ( ОСОБА_3 засновник ТОВ «ПК Оріон Груп» та ТОВ «ДЕВОНА», а також власник майна, переданого в оренду позивачу; ОСОБА_1 директор і засновник ТОВ «ПК Оріон Груп»), що на переконання контролюючого органу, свідчить про відсутність розумної економічної мети у розглядуваних операціях.

З приводу наведеного колегія суддів зазначає, що у справі, що розглядається, особливо важливе значення має факт доведення реалізації товарів/послуг за цінами, які не відповідають ринковим й цей факт має доводити особа, яка вважає, що ціна товарів/послуг, визначена сторонами договору, не відповідає ринковим.

Отже, перед тим як досліджувати наявність чи відсутність у спірних операціях ділової мети, насамперед необхідно дослідити питання доведеності контролюючим органом того факту, що ціна реалізації платником податків товарів чи послуг не відповідає звичайним/ринковим цінам, що, своєю чергою, може бути підставою до донарахування бази оподаткування і, як наслідок, підставою для висновків про заниження платником податкових зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.03.2024 по справі № 200/773/20-а.

Всупереч наведеному, окрім загальних тверджень про пов`язаність підприємств ТОВ «ПК Оріон Груп» та ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ДЕВОНА», контролюючим органом ані в Акті перевірки, ані під час судового розгляду, не наведено обґрунтованим доводів, які б свідчили про відсутність у спірних правовідносин ділової мети та продажу послуг за цінами, нижчими від ринкових, що слугувало б підставою для збільшення позивачу бази оподаткування та донарахування податкових зобов`язань.

Сама лише пов`язаність підприємств, на переконання колегії суддів, за умови відповідності цін та умов операції ринковим, жодним чином не спростовує встановлені в ході апеляційного перегляду обставини та фактичний рух активів позивача та понесення витрат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що господарські операції ТОВ «ПК Оріон Груп» із ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ДЕВОНА» не підпадають під порушення підпункту 134.1.1 пункту 131.1 статті 134 ПК України, оскільки підтверджені всіма первинними бухгалтерськими документами, відповідно до вимог статті 1 Закону № 996-ХІV та мають прямий зв`язок із господарською діяльністю ТОВ «ПК Оріон Груп».

З огляду на викладене вище, враховуючи, що ТОВ «ПК Оріон Груп» належним чином задекларовано грошове зобов`язання із податку на прибуток підприємств, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення № 1 від 26.11.2024 та наявність підстав для його скасування.

Надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення рішення № 1 від 26.11.2024, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення по ПДВ в сумі 261871,00 грн, колегія суддів виходить із такого.

За визначенням, наведеним у пункті 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку є:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Положеннями пункту 187.1. статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно із пунктом 189.1 статті 189 ПК України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до п.200.1, п.200.2, 200.4 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За вимогами пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Згідно із пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У пункті 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

На виконання приписів пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

На виконання вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

За змістом вищенаведених норм ПК України право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (робіт, послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту - податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України) сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (робіт, послуг).

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, для операцій з постачання послуг (товарів) первинним документом, що посвідчує право платника податку - покупця послуг (товарів) на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, яка складена платником податку - продавцем послуг (товарів) за такими операціями окремо на кожне повне (часткове) постачання товарів та/або на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс), та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до акту перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області встановлено, що ТОВ «ПК Оріон Груп» завищено суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (р. 21 Податкової декларації з ПДВ) у розмірі 261 871 грн. у т.ч. за червень 2023 - 261 871 грн., за рахунок декларування у складі податкового кредиту сум ПДВ по складених та зареєстрованих податкових накладних від ТОВ «ДЕВОНА» () щодо отримання послуг з викорчовування пнів та вирівнювання ґрунту.

Перевіркою встановлено обставини, наявність яких може свідчити про необґрунтованість податкової вигоди : відсутність у ТОВ «ДЕВОНА» основних засобів, на яких проводились роботи.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що платник податків, в даному випадку позивач, не є уповноваженою особою щодо перевірки дотримання податкової дисципліни своїх контрагентів-постачальників послуг, та не має доступу до податкової інформації з автоматизованих інформаційних систем контролюючих органів, а отже не міг перевірити наявність чи відсутність основних засобів.

Разом з цим, як було встановлено під час апеляційного перегляду даної справи, позивачем до перевірки надавались всі первинні та інші документи підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Крім того, з наявних матеріалів справи чітко прослідковується рух активів позивача, який є основною умовою для виникнення права на бюджетне відшкодування.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірне віднесення позивачем суми ПДВ в розмірі 261871 грн до складу податкового кредиту на підставі податкових накладних, зареєстрованих за наслідками господарської операції із ТОВ «ДЕВОНА», що має наслідок визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № 1 від 26.11.2024, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення по ПДВ в сумі 261871,00 грн.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню № 1 від 26.11.2024, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Акту перевірки, ГУ ДПС у Полтавській області встановлено розбіжності між даними декларації з податку на додану вартість та даними ЄРПН на загальну суму 260 473 грн, а саме:

- за червень 2020 року встановлено, що у графі Б рядка 1.1. декларації підприємством . -зазначено суму ПДВ у розмірі 10345688 грн, у той же час за даними ЄРПН ТОВ «ПК Оріон Груп» за червень 2020 року зареєстровано податкові накладні на реалізацію товарів/послуг суму ПДВ 10385875,71 грн. Дана розбіжність виникла внаслідок того, що позивачем не враховано у складі рядка 1.1. декларації по ПДВ податкову накладну № 763 від 26.06.2020 року на суму ПДВ 40188,1 грн;

- за жовтень 2021 року встановлено, що у графі Б рядка 1.1. декларації позивачем зазначено суму ПДВ у розмірі 4180448 грн, у той же час згідно з даними ЄРПН ТОВ «ПК Оріон Груп» за жовтень 2021 року зареєстровано податкові накладні на реалізацію товарів/послуг на суму ПДВ 4222110,69 грн. Дана розбіжність виникла внаслідок не врахування у складі рядка 1.1. декларації по ПДВ податкової накладної № 130 від 26.10.2021 року на суму 41662,56 грн, що мало наслідком заниження суми податкових зобов`язань (р.1.1 декларації) за жовтень 2021 року у сумі 41 662,56 грн.

- за квітень 2021 року встановлено, що в графі Б рядка 1.1. декларації позивачем зазначено суму ПДВ у розмірі 1082525 грн, у той же час за даними ЄРПН ТОВ «ПК Оріон Груп» за квітень 2021 року зареєстровано податкові накладні на реалізацію товарів/послуг на суму ПДВ 1261146,93 грн. Відтак, позивачем занижено суму податкових зобов`язань (р.1.1 декларації) за квітень 2021 року у сумі 178 621, 93 грн.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ПК Оріон Груп» надано посадовим особам ГУ ДПС у Полтавській області пояснення, якими повідомлено, що за червень 2020 року та жовтень 2021 року податкові накладні № 763 від 26.06.2020 та № 130 від 26.10.2021 були складені помилково за відсутності здійснення господарської операції.

На підтвердження таких обставин долучено облікові регістри бухгалтерського обліку.

Також, за звітний період квітень 2021 року розбіжності у розмірі 178 621, 93 грн виникли за рахунок віднесення до складу ряд. 1.1 «операції, що оподатковуються за основною ставкою» Податкової декларації з ПДВ з урахуванням розрахунків коригування до податкових накладних, як помилково складених за квітень 2021 року та поданих на реєстрацію у травні 2021 року. які у подальшому не були враховані у складі рядка 7 «Коригування податкових зобов`язань» Податкової декларації з ПДВ відповідного звітного періоду (травень 2021), що також підтверджується змістом Акту перевірки від 05.11.2024 № 15734/16-31-07-01-02/39499065.

За квітень 2021 року ТОВ «ПК Оріон Груп» за підсумками господарської діяльності задекларовано ряд. 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» Податкової декларації з ПДВ у розмірі 896 196 тис. грн та за травень 2021 року - 931 236 грн, в результаті чого, декларування вказаних розрахунків коригування у квітні 2021 не вплинуло на сплату (несвоєчасну сплату) ПДВ до бюджету.

Щодо заниження рядка 7 «Коригування податкових зобов`язань» Податкової декларації з ПДВ у сумі 4 610 грн, судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з ряд. 1.1 Податкової декларації з ПДВ (з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку № від 21.03.2023) позивачем задекларовано показник у розмірі 2 886 277 грн, сума ПДВ зареєстрованих податкових накладних - 2 886 277 грн; ряд. 7 «Коригування податкових зобов`язань» задекларовано (-) 27 500 грн - сума ПДВ зареєстрованого розрахунку коригування № 402 від 01.02.2022 до податкової накладної № 1487 від 06.10.2020 (дата реєстрації 04.07.2022, у відповідності до вимог п. 69.1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, оскільки розбіжності між даними декларації з податку на додану вартість та даними ЄРПН на загальну суму 260 473 грн, відсутні, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення № 1 від 26.11.2024 без врахування усіх обставин, які мали значення для його прийняття, а тому воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо правомірності нарахування позивачу штрафних санкцій за неподання повідомлення форми 20-ОПП за податковим повідомленням-рішенням № 1 від 04.03.2025, слід зазначити наступне.

Загальні положення щодо обліку платників податків врегульовано статтею 63 глави 6 розділу II ПК України.

Так, відповідно до пункту 63.1 статті 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з приписами пункту 63.3 статті 63 ПК України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

На виконання пункту 63.10 статті 63 ПК України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, визначаються:

63.10.1. порядок обліку платників податків і зборів;

63.10.2. перелік документів, які подаються для взяття на облік платників податків, а також порядок подання таких документів;

63.10.3. форми заяв, свідоцтв та документів з питань реєстрації та обліку платників податків.

Відповідно до статті 62 глави 5, статей 63 - 68 глави 6 розділу II, пункту 133.3 статті 133, пунктів 153.13, 153.14 статті 153 розділу III, пункту 335.2 статті 335 розділу XVIII Податкового кодексу України наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300, з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах був затверджений Порядок обліку платників і зборів (надалі - Порядок № 1588).

Приписами пункту 1.2 Порядку № 1588 передбачено, що ведення обліку платників податків є одним із способів податкового контролю. Облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В силу положень пункту 1.3 Порядку № 1588, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають усі платники податків.

Відповідно до пункту 1.4 Порядку № 1588, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання осіб (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцями обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку.

Платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом (пункт 8.1 Порядку № 1588).

Згідно з пунктом 8.2 Порядку № 1588, об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Відокремлені підрозділи юридичної особи подають інформацію про об`єкти оподаткування, що знаходяться на їх балансі.

Юридична особа інформує про всі об`єкти оподаткування крім тих, відомості щодо яких надані до відповідних контролюючих органів відокремленими підрозділами такої юридичної особи.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186, рахунок 10 "Основні засоби" призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух власних або отриманих на умовах фінансової оренди об`єктів і орендованих єдиних (цілісних) майнових комплексів, які віднесені до складу основних засобів, а також об`єктів інвестиційної нерухомості.

До основних засобів належать матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів і послуг, виконання робіт, надання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про основні засоби визначені в Національному положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби".

За дебетом рахунку 10 "Основні засоби" відображається надходження (придбаних, створених, безоплатно отриманих) основних засобів на баланс підприємства, які обліковуються за первісною вартістю, сума витрат, яка пов`язана з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта; сума дооцінки вартості об`єкта основних засобів, за кредитом - вибуття основних засобів внаслідок продажу, безоплатної передачі або невідповідності критеріям визнання активом, а також у разі часткової ліквідації об`єкта основних засобів, сума уцінки основних засобів. За дебетом рахунку 10 "Основні засоби" також відображається сума створеного забезпечення, зокрема на передбачену законодавством рекультивацію порушених земель.

У свою чергу Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за № 288/4509, визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про основні засоби, інші необоротні матеріальні активи та незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи (далі - основні засоби), а також розкриття інформації про них у фінансовій звітності.

Група основних засобів, за визначенням наведеним у пункті 4 вказаного ПСБО, - сукупність однотипних за технічними характеристиками, призначенням та умовами використання необоротних матеріальних активів.

Об`єкт основних засобів, відповідно до пункту 4 цього ж ПСБО, - це: закінчений пристрій з усіма пристосуваннями і приладдям до нього; конструктивно відокремлений предмет, призначений для виконання певних самостійних функцій; відокремлений комплекс конструктивно з`єднаних предметів однакового або різного призначення, що мають для їх обслуговування загальні пристосування, приладдя, керування та єдиний фундамент, унаслідок чого кожен предмет може виконувати свої функції, а комплекс - певну роботу тільки в складі комплексу, а не самостійно; інший актив, що відповідає визначенню основних засобів, або частина такого активу, що контролюється підприємством.

Якщо один об`єкт основних засобів складається з частин, які мають різний строк корисного використання (експлуатації), то кожна з цих частин може визнаватися в бухгалтерському обліку як окремий об`єкт основних засобів.

Подібні (однорідні) об`єкти - об`єкти, які мають однакове функціональне призначення та однакову справедливу вартість.

Відповідно до пункту 5 ПСБО 7, для цілей бухгалтерського обліку основні засоби класифікуються за такими групами:

5.1. Основні засоби

5.1.1. Земельні ділянки.

5.1.2. Капітальні витрати на поліпшення земель, не пов`язані з будівництвом.

5.1.3. Будівлі, споруди та передавальні пристрої.

5.1.4. Машини та обладнання.

5.1.5. Транспортні засоби.

5.1.6. Інструменти, прилади, інвентар (меблі).

5.1.7. Тварини, які не пов`язані із сільськогосподарською діяльністю.

5.1.8. Багаторічні насадження, які не пов`язані із сільськогосподарською діяльністю, а також плодоносні рослини.

5.1.9. Інші основні засоби.

5.2. Інші необоротні матеріальні активи

5.2.1. Бібліотечні фонди.

5.2.2. Малоцінні необоротні матеріальні активи.

5.2.3. Тимчасові (нетитульні) споруди.

5.2.4. Природні ресурси.

5.2.5. Інвентарна тара.

5.2.6. Предмети прокату.

5.2.7. Інші необоротні матеріальні активи.

За визначенням наведеним у пункті 8.4 Порядку № 1588, у повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Відповідно до пункту 117.1 статті 117 ПК України, неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Колегія суддів враховує, що у подібних правовідносинах, які знайшли своє відображення у постановах від 18.11.2022 у справі № 824/1298/18-а, від 28.09.2022 у справі № 160/3561/20, від 04.05.2022 у справі № 160/12341/19, від 15.02.2022 у справі № 160/2155/20, від 03.06.2021 у справі № 640/7244/19, від 20.05.2021 у справі № 560/3008/19, від 21.07.2020 у справі № 826/14197/17, Верховний Суд виходив з того, що встановлений факт неподання платником податків повідомлення за формою 20-ОПП за кожним об`єктом оподаткування є підставою для застосування штрафних санкцій на підставі пункту 117.1 статті 117 ПК України відповідно до кількості таких об`єктів оподаткування.

З подібним підходом Верховний Суд розглядав справи № 640/23530/21 (постанова від 10.11.2022), № 640/18768/19 (постанова від 11.05.2022), однак, за наслідками касаційного перегляду направив їх на новий розгляд, оскільки суди попередніх інстанцій не встановили кількості об`єктів, щодо яких не було подано повідомлення за формою 20-ОПП.

Згідно з пунктом 8.4 Порядку № 1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Тобто, повідомлення за формою № 20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, контролюючим органом під час перевірки виявлено у ТОВ «ПК Оріон Груп» об`єкти оподаткування, по яким не подано до органів ДПС повідомлення за формою 20-ОПП, зокрема: земельну ділянку, офіс, паливний склад, автомобілі, автоцистерни, автопричепи. Всього : 7 об`єктів.

Водночас, ані акт перевірки, ані матеріали справи не містять відомостей про знаходження перехованих вище об`єктів на балансі ТОВ «ПК Оріон Груп» в якості основних засобів, зокрема, відображення їх за дебетом рахунку 10 "Основні засоби" із зазначенням первісної вартості, суми витрат, яка пов`язана з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта або невідповідності критеріям визнання активом.

Також не вказано спосіб, в який контролюючим органом було ідентифіковано наявність у позивача спірних об`єктів оподаткування та які документи при цьому були досліджені.

Колегія суддів враховує, контролюючим органом не наведено, яке саме із переліченого майна використовував позивач у господарській діяльності протягом періоду, охопленого перевіркою, за яким передбачалось подання повідомлення за формою № 20-ОПП, не встановлено й строків подання таких відомостей.

Саме лише покликання на наявність об`єктів оподаткування, без документального підтвердження таких обставин, не може слугувати підставою для застосування штрафних санкцій, оскільки викладені у акті перевірки дані не відображають дійсної інформації про об`єкти оподаткування платника податку, інформації про дату оформлені правоустановлюючі документи на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування (а саме їх реєстрація у встановлений законодавством спосіб), а також строки надання відомостей про ці об`єкти оподаткування за формою № 20-ОПП.

Крім того, зі змісту податкового повідомлення-рішення № 1 від 04.03.2025 вбачається, що відповідачем застосовано відносно позивача штрафні санкції за неподання повідомлення за формою 20-ОПП по 6 об`єктах оподаткування, що не узгоджується зі змістом Акту перевірки, за яким таких об`єктів 7.

Відтак, не зрозумілим є, по скількох саме об`єктах оподаткування, на переконання контролюючого органу, позивачем не було подано повідомлення за формою 20-ОПП.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування до ТОВ «ПК Оріон Груп» штрафної санкції за податковим повідомленням-рішенням № 1 від 04.03.2025 не ґрунтується на вимогах закону, що свідчить про його протиправність та наявність підстав для скасування.

З огляду на викладене, враховуючи, що контролюючим органом не доведено наявність у діях ТОВ «ПК Оріон Груп» порушень вимог пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 13-4.1.1, пункту 13-4.1 статті 13-4, пункту 187. 1 статті 187, пункту 192.1 статті 192, статті 201, пункту 189.1 статті 189, пунктів 198.1, 198.3, 198.5, статті 198, пунктів 201.1, 201.15 статті 201 ПК України, пунктів 5, 6, 16 П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», пунктів 4, 8, 19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку П(С)БО 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 року № 87 пунктів 6, 7, 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 19.01. 2000 за № 27/4248) статей 1, 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування, що має наслідком прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327 -329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 по справі № 440/3463/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено та підписано 24.12.2025 року