Справа № 932/18090/25
Суддя: Коваленко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/932/279/25
і м е н е м У к р а ї н и
25 грудня 2025 року м. Дніпро
Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі
головуючої судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Прусака А.О.,
учасники провадження:
позивач ОСОБА_1 (відсутній),
представник позивача Сінцова Т.В. (відсутня),
відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 (представник відсутній),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра Дніпропетровській області адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Рух справи.
ОСОБА_1 позовна заява з доданими матеріалами до суду подана 13.11.2025. Зареєстрована 17.11.2025.
У провадження судді справа розподілена 17.11.2025.
Ухвалою судді від 18.11.2025 у справі відкрите провадження, призначене судове засідання на 28.11.2025, відповідачу запропоновано подати відзив на адміністративний позов.
28.11.2025 судове засідання відкладене на 23.12.2025 у зв`язку з відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача про розгляд справи.
23.12.2025 суд перейшов до стадії прийняття рішення.
Позивач та представник позивача до судового засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи відповідач сповіщений належним чином. Відзив не надав.
Обставини встановлені судом.
Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 03.06.2025 розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Винесено постанову №318, в якій зазначено, що ОСОБА_1 порушник військового обліку з 17.04.2025. Не прибув вчасно за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_7 (ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладене стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби штраф, визначений постановою по справі про адміністративне правопорушення буде стягнуто у подвійному розмірі.
Державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коломейком Д.С. за заявою стягувача про примусове виконання на підставі постанови № 318, виданої ІНФОРМАЦІЯ_8 03.06.2025, відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в подвійному розмірі в сумі 34 000 грн на користь Держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 (виконавче провадження № 79289764 від 09.10.2025).
Постановою ВП № 79289764 від 17.10.2025 кошти ОСОБА_1 накладено арешт.
Постановою ВП № 79289764 від 09.10.2025 з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір у розмірі 3 400 грн.
За відміткою на заяві представника боржника Сінцової Т.В. до державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), із матеріалами виконавчого провадження № АСВП 79289764 представник ознайомилася 11.11.2025.
Норми права, що регулюють спірні правовідносини.
Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За умовами частини третьої статті 210 зазначеного Кодексу відповідальність за цією нормою настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинених в особливий період.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол статті 280 і 281 КУпАП).
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови (ст.289 КУпАП).
За змістом статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) від 25 березня 1992 року № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (частина десята вказаної статті).
Стаття 2 вказаного Закону вказує, що виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
Відповідно до статті 24 Закону початком проходження військової служби вважається: 1) день відправлення у навчальну частину (центр) з територіального центру комплектування та соціальної підтримки (збірного пункту) - для громадян, направлених для проходження базової військової служби; 2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації; 3) день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних; 4) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; 5) день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, для громадян України, які добровільно прибули до військової частини для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період; 6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
За визначенням у статті 34 Закону персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон про мобілізацію) від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Частиною третьою статті 22 Закону про мобілізацію передбачено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Відповідне положення передбачено абзацом 4 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 і абзацом 2 частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Мотиви суду.
За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Розглядаючи дану справу по суті суд виходить із положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог статті 72 Кодексу адміністративного судочинства доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з вимогами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру правил військового обліку.
Згідно абзацу 2 частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п.28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок), виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.
Згідно п.41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості, суд зазначає, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень.
За умовами в частині шостій статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення у випадку притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції, поряд з іншими органами, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, протокол не складається у разі вчинення в особливий період вказаних адміністративних правопорушень, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику.
У оскаржуваній постанові не зазначено коли, з якою метою, на яку дату викликався позивач, коли отримав повістку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 , та чи наявні підтвердні документи про отримання позивачем такого виклику. Які саме правила обліку порушив позивач.
Крім того, суду не надані докази на підтвердження повноважень т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на складання постанови № 318 від 03.06.2025 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення в смт Овідіополь Одеської області тоді, коли місцем вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є м. Дніпро.
Викладені обставини свідчать про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частини третьої статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Позивач стверджував, що не отримував повідомлення для участі у розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, що копію постанови отримав лише після ознайомлення із виконавчим провадженням.
Ці доводи позивача відповідачем не спростовані і свідчать про суттєві порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
За вимогами частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другоїстатті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч.2 ст.77 КАС України).
Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідачем суду не надано відзиву та доказів на спростування доводів позивача.
Встановлені під час судового розгляду справи обставини вказують на відсутність у діях позивача ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та суттєві процесуальні порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210 К України про адміністративні правопорушення.
За наведених позивачем обставин та на підставі наданих на підтвердження цих обставин доказів, суд вважає можливим поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк на оскарження постанови № 318 від 03.06.2025.
Розподіл судових витрат.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 241-246, 271-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.06.2025.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.06.2025 №318 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладений штраф.
Провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса знаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.О. Коваленко