Справа № 440/5192/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа №440/5192/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Шевякова І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Супруна Є.Б. у справі №440/5192/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2025, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФу в Полтавській області було задоволено. Цим рішенням суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 та з 01.03.2025 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану". Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити з 01.01.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без застосування обмежувальних коефіцієнтів, запроваджених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 з урахуванням індексації, запровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування обмежувальних коефіцієнтів, запроваджених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії.

У зв`язку з твердженням про тривале невиконання рішення боржником (відповідачем), ГУ ПФУ в Полтавській області ОСОБА_1 звертався до суду зі заявою про встановлення судового контролю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 було частково задоволено заяву ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у трьохмісячний строк подати до суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 у цій справі.

27.11.2025 ОСОБА_1 звернувся зі заявою, в якій просив суд у порядку ст. 383 КАС України визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нездійснення перерахунку та виплати щомісячної пенсії відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 у справі №440/5192/25 у строк не пізніше 10 днів після надходження заяви про здійснення такого перерахунку та постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 цю заяву було призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

23.12.2025 до суду засобами системи "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 від 23.12.2025 про відвід судді, в якій заявник просив відводу судді Супруна Є.Б. та просив передати його заяву про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень-відповідача на виконання рішення суду (в порядку ст. 383 КАС України) будь-якому іншому судді Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Супруна Є.Б. від 24.12.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

25.12.2025 за результатами автоматизованого розподілу заяву про відвід судді Супруна Є.Б. передано для розгляду судді Полтавського окружного адміністративного суду Шевякову І.С.

За змістом частини одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Розглянувши в письмовому провадженні заяву про відвід судді Супруна Є.Б. у справі №440/5192/25, суд дійшов такого висновку.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Зокрема, частиною першою статті 36 КАС України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Враховуючи те, що головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, сторона повинна навести обґрунтовані аргументи, що свідчать про наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних чинників.

Слід зауважити, що особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді Супруна Є.Б. у справі №440/5192/25 вмотивована тим, що його заява, подана в порядку ст. 383 КАС України, не була розглянута судом у десятиденний строк. Крім того, ОСОБА_2 вказував, що суддя ухвалою від 17.11.2025 року, встановлюючи судовий контроль за виконання судового рішення, встановив максимальний за тривалістю строк для подачі звіту боржником про виконання судового рішення - 3 місяці, що, на думку ОСОБА_1 , завдає йому матеріальної й моральної шкоди.

На підставі цих аргументів ОСОБА_1 стверджував, що головуючий суддя є упередженим і заявив йому відвід.

Надаючи правову оцінку цим аргументам заявника, суд виходить з того, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово неупереджений передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- об`єктивним критерієм, який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- суб`єктивним критерієм, який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною. Суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Мироненко та Мартиненко проти України у пунктах 66, 67 вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 3 травня 2007 року у справі Бочан проти України вказав, що Суд далі нагадує, що безсторонність, в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

У рішенні у справі Білуха проти України від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Як свідчить зміст заяви ОСОБА_1 від 23.12.2025 про відвід, мотиви заявленого відводу зводяться лише до обставин, що пов`язані з процесуальними рішеннями і діями судді в ході вирішення питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах, що регулюються розділом IV КАС України.

Ці мотиви - це застосування надмірного, як на думку заявника, строку для виконання обов`язку подання звіту до суду про виконання судового рішення боржником; і тривалий, понад строк, встановлений процесуальним законом, розгляд заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Суд не може оцінювати ці мотиви інакше, як такі, що стосуються процесуальних рішень і дій суду в ході вирішення питань, пов`язаних з виконанням судового рішення у справі №440/5192/25.

Оцінка строку для подання звіту боржником про виконання судового рішення є оцінкою суб`єктивною, як з точки зору суду, так і з точки зору позивача. Але в даному разі суд зауважує, що встановлений ухвалою від 17.11.2025 року строк є в межах процесуального закону і закон не був порушений.

Порушення десятиденний строк розгляду заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, жодним чином не доводить, на думку суду, упередженості головуючого судді. В умовах багатократного понаднормового перевантаження суду позовами та заявами суд вже не може в силу об`єктивних причин дотриматися процесуальних строків розгляду в усіх справах. До того ж передача заяви для розгляду іншому складу суду у будь-якому разі тільки продовжить строк її розгляду і швидшому розгляду явно не сприятиме.

Отже в цих обставинах відсутні докази та доводи, які б підтверджували чи обґрунтовано викликали сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді Супруна Є.Б.

Аргументи, покладені в основу заяви про відвід, фактично є незгодою з процесуальними діями та рішеннями, які, суд змушений нагадати, можуть бути оскаржені виключно в апеляційному чи касаційному порядку. Але незгода з ними не є підставою для відводу. Це є прямою нормою, викладеною в ч. 4 ст. 36 КАС України.

Отож, підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь судді Супруна Є.Б. у розгляді цієї справи та викликали необхідність його відводу, немає.

З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Супруна Є.Б. у справі №440/5192/25 належить відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Полтавського окружного адміністративного суду Супруна Є.Б. в адміністративній справі №440/5192/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя І.С. Шевяков