Справа № 380/9768/25
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/9768/25
У Х В А Л А

з питань визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду

24 грудня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2025 та з 01.03.2025 понижуючих (обмежувальних) коефіцієнтів, встановлених статтею 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік та постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, обмеження пенсії максимальним розміром;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2025 та з 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії без застосування понижуючих (обмежувальних) коефіцієнтів, встановлених статтею 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік та постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням основного розміру пенсії 82 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2025 року із застосуванням обмеження максимальним розміром та з урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) виплатити ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсію з 01 січня 2025 року без обмеження її максимальним розміром та без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення та з урахуванням фактично проведених виплат.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 при її перерахунку з 01.03.2025 максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) провести з 01 березня 2025 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2025 Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2025р. в адміністративній справі № 380/9768/25 змінено, виклавши резолютивну частину рішення суду в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2025 та з 01.03.2025 понижуючих (обмежувальних) коефіцієнтів, встановлених ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», обмеження пенсії максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2025 та з 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії без застосування понижуючих (обмежувальних) коефіцієнтів, встановлених ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням основного розміру пенсії 82 (вісімдесят два) проценти відповідних сум грошового забезпечення та попередньо виплачених сум.

Судові витрати розподілу не підлягають».

В решті рішення суду залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 30.10.2025.

Як встановлено із комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», судом було виготовлено виконавчі листи у справі, які видано 19 листопада 2025 року.

15.12.2025 позивач подав до суду заяву про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України. Заява обґрунтована тим, що після перерахунку пенсії на виконання рішення суду розмір пенсії станом на 01.12.2025 становить 37 157,38 грн, проте на банківський рахунок позивачеві 04.11.2025 було виплачено пенсію у розмірі 28 056,11 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідач не виконує рішення суду належним чином, у зв`язку із чим звернувся до суду із відповідною заявою.

Представник відповідача 23.12.2025 подала заперечення на заяву про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду, у яких зазначила, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 у справі № 380/9768/25, яке змінено постановою Восьмого апеляційного адмістративного суду від 30.10.2025, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 та з 01.03.2025 без застосування понижуючих (обмежувальних) коефіцієнтів, встановлених ст. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням основного розміру пенсії 82 (вісімдесят два) проценти відповідних сум грошового забезпечення. Станом на 01.01.2025 підсумок пенсії з надбавками становить 35 282,38 грн, а станом на 01.03.2025 становить 37 157,38 грн та такий не обмежується максимальним розміром. Також зазначає, що нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень. Механізм фінансування з бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік видатків на виплату ретроспективних судових рішень та перерахованих пенсій за рішенням суду, який передбачає здійснення виплат за окремими напрямами у розрізі джерел їх виплати визначено пунктом 25 розділу Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 додатковими відомостями відповідно до вимог Порядку виплачено кошти в наступних розмірах : у жовтні 2025 року: 187,35 грн.(відкладена заборгованість). у грудні 2025 року:-- 187,35 грн. (відкладена заборгованість) 8043,40 (поточна заборгованість).

Розглянувши заяву позивача про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Виконання судового рішення може відбуватися у добровільному та примусовому порядку, а судовий контроль за виконанням рішення суду здійснює суд, що його ухвалив.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27 від 13.06.2006, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002, Ромашов проти України від 27.07.2004, Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої, шостої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статтею 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.ст. 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Позивач обґрунтовує свою заяву про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду тим, що відповідач не у повному розмірі виплатив йому пенсію, нараховану на виконання рішення суду.

В свою чергу, як встановлено судом із матеріалів справи, відповідач на виконання рішення суду провів перерахунок пенсії з 01 січня 2025 року та з 01 березня 2025 року без застосування понижуючих (обмежувальних) коефіцієнтів, встановлених ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням основного розміру пенсії 82 (вісімдесят два) проценти. Підсумок пенсії за період з 01.01.2025 по 01.03.2025 становить 35 282,38 грн та не обмежується максимальним розміром. Підсумок пенсії з 01.03.2025 становить 37 157,38 грн та не обмежується максимальним розміром. Отже, рішення суду у справі №380/9768/25 в частині здійснення перерахунку пенсії було виконане в повному обсязі.

Щодо виплати позивачеві належної суми пенсії судом встановлено, що за період з січня по лютий 2025 року позивачеві було виплачено пенсію у розмірі 28 056,11 грн, сума доплати за вказаний період становить 14 452,54 грн. Починаючи з березня 2025 року пенсія виплачується у повному розмірі 37 157,38 грн.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із військової служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, які належать стягувачу, не є власністю відповідача, не знаходяться на його рахунках, а фактичне виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду залежить виключно від бюджетного фінансування, то його виконання можливо і у такий спосіб, як зобов`язання виплатити позивачу пенсію (здійснити виплату донарахованої суми пенсії), хоча за певних умов (належне фінансування).

Суд також враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.08.2018 у справі №757/29541/14-а, від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 13.10.2021 у справах №360/4708/20 та №360/4705/20, згідно з яким, невиконання судового рішення пенсійним органом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відповідно до пункту 25 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік видатки на виплату ретроспективних судових рішень та перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються за окремими напрямами у розрізі джерел їх виплати. Кабінету Міністрів України забезпечити визначення порядку виконання цієї норми.

Порядок здійснення з бюджету ПФ України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджено постановою КМ України № 821 від 14.07.2025 (надалі Порядок № 821).

Порядком № 821 визначено механізм здійснення з бюджету ПФ України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування) (абзац 1 пункту 1).

Пунктами 5 та 6 Порядку № 821 передбачено, що виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.

При цьому, пункт 7 Порядку № 821 передбачає, що для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.

Отже, виплата коштів, нарахованих на виконання судового рішення, залежить від отримання ГУ ПФ України у Львівській області коштів для фінансування відповідної виплати позивачу та проводиться відповідно до вимог зазначеного Порядку № 821.

Крім того, суд бере до уваги докази, надані відповідачем, про те, що виплата заборгованості розпочалася (часткова виплата у жовтні та листопаді 2025 року). Це свідчить про те, що рішення виконується у встановленому законом порядку, хоча і з затримкою через об`єктивні причини (бюджетне фінансування).

Відтак суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вжило усіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду, а невиплата коштів за відсутності відповідних бюджетних надходжень не може вважатись ухиленням відповідача від виконання судового рішення. Таким чином, визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання судового рішення за змістом спірних правовідносин, не буде ефективним способом забезпечення виконання рішення суду та не сприятиме поновленню порушеного права позивача в частині здійснення необхідних виплат, оскільки такі виплати будуть виконані при надходженні коштів із Державного бюджету України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність в спірному випадку підстав для визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України та постановлення окремої ухвали в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України, а тому заяву позивача слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 293-295, 383 КАС України суд,-

п о с т а н о в и в

заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України.

Суддя Чаплик І.Д.