Справа № 520/6216/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 р. Справа № 520/6216/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, по справі № 520/6216/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.04.2019. Скасовано рішення викладене у формі листа від 29.03.2021 №2000-0203-8/44643 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІ1, статті 9 Закону 2011-ХІІ та з врахуванням положень Постанови №704, згідно оновленої довідки від 09.03.2021 №ФХ-108159. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ().

Представником позивача подано до Харківського окружного адміністративного суду заяву в порядку ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій він просив суд змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 по справі №520/6216/21 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2-й поверх, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 по справі №520/6216/21 грошову суму у розмірі 222716 (двісті двадцять дві тисячі сімсот шістнадцять) гривень 65 копійок.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року у задоволенні заяви про зміну способу або порядку виконання рішення відмовлено.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить: скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 року по справі №520/6216/21, якою відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення в порядку ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України у справі №520/6216/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії; ухвалити нове рішення, яким змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року по справі №520/6216/21 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків, майдан Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2-й поверх ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року по справі №520/6216/21 грошову суму у розмірі 222716 (двісті двадцять дві тисячі сімсот шістнадцять) гривень 65 копійок.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року по справі №520/6216/21, яке набрало законної сили 19.08.2021 року, на даний час відповідачем не виконано в частині виплати на користь заявника перерахованої пенсії у розмірі 222716,65 грн. та позивачу не виплачено вказану суму. Так, на адвокатський запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 25.09.2025 року надано відповідь №2000-0203-8/146062, в якій повідомлено, що на виконання зазначеного рішення Харківського окружного адміністративного суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 13.05.2021 по справі №520/6216/21 нараховано різницю в пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.11.2021 року. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Виплата заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється органами Пенсійного фонду України, визначеними судом боржниками, в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Крім того позивачем зазначено, що судом першої інстанції розглянуто заяву представника ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №520/6216/21 у порядку письмового провадження без призначення судового засідання та без повідомленням стягувача та боржника, що є порушенням процесуального порядку розгляду такої заяви.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовивши у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зміна способу і порядку виконання судового рішення у тому вигляді, у якому просить заявник, не сприятиме ефективному виконанню судового рішення та відновленню порушеного права позивача.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Статтею 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

19.12.2024 набув чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень", пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Так, частиною першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Колегія суддів зауважує, що у цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни "зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплати за перерахованою пенсією" на "стягнення коштів із державного органу боржника".

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Так, з матеріалів справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІ1, статті 9 Закону 2011-ХІІ та з врахуванням положень Постанови №704, згідно оновленої довідки від 09.03.2021 №ФХ-108159.

Рішення суду набрало законної сили 19.08.2021.

Матеріалами справи встановлено, що представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з адвокатським запитом, в якому просив повідомити: Чи обліковується заборгованість з виплати пенсії перед заявником на підставі рішень судів; Якщо заборгованість наявна, прошу надати детальний розрахунок заборгованості окремо за кожним судовим рішенням із зазначенням сум; Повідомити дату та підстави виникнення заборгованості з виплати пенсії заявника за кожним судовим рішенням, окремо; Повідомити причини невиконання рішень судів, ухвалених на користь заявника, в повному обсязі. Окремо було викладено прохання виконати всі наявні рішення судів в частині фактичної виплати заборгованості по пенсії на користь заявника.

На вказаний запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 25.09.2025 року надано відповідь №2000-0203-8/146062, в якій повідомлено, що на виконання зазначеного рішення Харківського окружного адміністративного суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 13.05.2021 по справі №520/6216/21 нараховано різницю в пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.11.2021 року.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021, ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії.

Окрім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, була нарахована заборгованість за період з 01.04.2019 року по 30.11.2021 року, в розмірі 222 716 грн. 65 коп. (а.с. 57).

Проте, рішення суду у справі №520/6216/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, що набрало законної сили, на даний час відповідачем не виконано в частині доплати ОСОБА_1 суми пенсії на загальну суму 222 716 грн. 65 коп.

Тобто, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі № 520/6216/21, яке набрало законної сили 19.08.2021, не виконується понад чотири роки, з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Відповідач зазначає, що судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Виплата заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється органами Пенсійного фонду України, визначеними судом боржниками, в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що матеріали справи не містять та відповідачем надано не було доказів щодо заходів, які вживаються пенсійним органом своєчасного та повного виконання судового рішення.

Враховуючи вимоги частини 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі № 520/6216/21 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2-й поверх, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 по справі №520/6216/21 грошову суму у розмірі 222716 (двісті двадцять дві тисячі сімсот шістнадцять) гривень 65 копійок.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що зазначені вище приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Отже, судове рішення, ухвалене на користь позивача, має бути виконане.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі № 520/6216/21.

Разом з тим, апеляційна скарга позивача мотивована, зокрема, тим, що, в порушення норм процесуального права, судом першої інстанції про дату, час та місце розгляду заяви повідомлено не було.

Так, у відповідно до положень ч. 2 ст. 378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Тобто, заява про зміну способу або порядку виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Як встановлено судовим розглядом 08.10.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку ст.378 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року у задоволенні заяви позивача відмовлено.

Тобто, розгляд заяви про зміну способу та порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 13.05.2021 у справі № 520/6216/21 на відповідну дату та час судом першої інстанції не призначався.

Судом першої інстанції зазначено, що судове засідання у даній адміністративній справі не проводиться у зв`язку з введенням воєнного стану, обстрілами міста Харкова та веденням активних бойових дій на території Харківської області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення в порядку письмового провадження.

На думку колегії суддів, норми статті 378 КАС України по відношенню до норм статті 12 КАС України є спеціальними, а тому введенням воєнного стану не могло бути підставою для розгляду заяви, поданої в порядку ст. 378 КАС України, без повідомлення стягувача та боржника.

Відповідно до п. п. 3, 7 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, зокрема, якщо, справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, або суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що хоча дана справа розглядалася в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін і судове засідання не проводилося, з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.08.2021 у справі № 657/1284/16-а, положення п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України слід тлумачити розширено, з метою забезпечення права особи на участь у справі, а не лише в судовому засіданні.

Отже, у зв`язку з неналежним повідомленням сторін щодо розгляду заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення, стягувач та боржник були позбавлені можливості реалізувати усі свої процесуальні права, зокрема, у відповідача право на подання відзиву на заяву, а також право сторін заявити клопотання про розгляд справи за участю в судовому засіданні, і як наслідок - взяти участь у ньому, що є підставою для скасування судового рішення на підставі п. п. 3, 7 ч. 3 ст. 317 КАС України.

З огляду на те, що заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення в порушення вимог ч. 2 ст. 378 КАС України не розглянуто у передбачений законом спосіб, а саме без призначення заяви про зміну способу або порядку виконання судового рішення у судове засідання та без повідомлення стягувача та боржника про дату, час і місце судового засідання, і саме ця обставина покладена в основу апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність обов`язкових підстав для скасування ухвали суду від 27.10.2025 та постановлення судом апеляційної інстанції нового судового рішення за результатами розгляду заяви позивача.

Враховуючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність його скасування та ухвалення нового судового рішення.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 по справі № 520/6216/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі № 520/6216/21.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2-й поверх, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 по справі №520/6216/21 грошову суму у розмірі 222716 (двісті двадцять дві тисячі сімсот шістнадцять) гривень 65 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова