Справа № 398/7777/25
Суддя: Молонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/7777/25
Провадження №: 2-а/398/219/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" грудня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Молонової Ю.В., при секретарі Борозні Л.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник Семенова Олена Вікторівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Олександрійський ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник Семенова О.В., звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1653 від 01.11.2025 року по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

В обґрунтування позову зазначає, що 29.10.2025 стосовно ОСОБА_1 складено протокол №1653 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно даних протоколу, ОСОБА_1 не пройшов повторно ВЛК з метою визначення придатності до військової служби (як обмежено придатний). Розгляд протоколу було призначено на 01.12.2025. В свою чергу, 28.11.2025 на адресу відповідача було направлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Натомість, 02.12.2025 отримано постанову №1653 від 01.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500 грн. Дане правопорушення не носить характер триваючого, а є одноактним, вичерпується не початком проходження ВЛК у строк до 05.06.2025, тобто у визначений в законі час. Крім того, обтяжуючою обставиною вчинення правопорушення в особливий період є невірним, оскільки це є складом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 210 КУпАП. Таким чином просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 09.12.2025 відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.

18.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на 16.12.2025 підлягає призову на військову службу. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до центрів комплектування; проходити медичний огляд на визначення стану придатності. Відповідно до п. 3.2. Наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Позивач в порушення зазначених вимоги не проходив військово-лікарський огляд протягом 5 років. Таким чином, у нього закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби. Дата розгляду протоколу стосовно ОСОБА_1 була визначена 01.11.2025, проте помилково зазначено 01.12.2025. Надалі ОСОБА_1 було направлено до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії, проте останній здійснив втечу та як наслідок на 16.12.2025 не розпочав її проходження. Крім того, позивач протягом тривалого часу ухилявся від виконання вимог законодавства про військовий обов`язок і військову службу, а тому наявні обставини триваючого правопорушення. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволені позову.

23.12.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначає, що згідно постанови вбачається, що позивач не виконав вимоги п. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621-ІХ від 21.03.2024 (в редакції Закону №4235-ІХ від 12.02.2025) в частині обов`язку до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Тобто, моментом порушення вимог закону є не продовження ВЛК до 05.06.2025, що є початком строку притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, постанову було винесено без участі позивача, не в день визначений у протоколі. У зв`язку з чим позов просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол № 1653 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 . Розгляд протоколу призначено на 01.12.2025.

01.11.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесена постанова №1653, згідно якої у відповідності до обліків Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» наявний запис про порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 п. 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/с та поліцейських на соціальний захист», яким визначено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визначені обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 05 червня 2025 року пройти повний медичний облік з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного обліку. В свою чергу ОСОБА_1 маючи за станом здоров`я обмежену придатність до проходження військової служби, будучи зобов`язаним пройти військово-лікарську комісію, у термін до 05.06.2025 не розпочав її проходження. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі статтею 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Отже, у цій справі до предмету доказування також входить встановлення порядку повідомлення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК для розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема дотримання частини першої статті 268 КУпАП. Однак із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд справи стосовно ОСОБА_1 призначено на 01.12.2025, проте оскаржувана постанова винесена 01.11.2025. Тобто, постанова винесена з порушенням порядку розгляду справи.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, розгляд справ відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено про розгляд справ, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

За таких обставин, ураховуючи зазначені висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та її скасування.

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Таким чином, відповідач в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недодержання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, яка передбачена Законом; належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Крім того, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача на його користь судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи вищезазначені обставини, надані позивачем докази на підтвердження слати судового збору, суд дійшов висновку, що наявні всі підстави для стягнення з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 210-1, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 10, 73-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник Семенова Олена Вікторівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Олександрійський ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову №1653 від 01.11.2025 стосовно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 25500 грн. за порушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за постановою №1653 від 01.11.2025 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Суддя Ю.В. Молонова