Справа № 200/4378/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

25 грудня 2025 року Справа №200/4378/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., розглянувши в порядку письмового провадження питання прийняття звіту про виконання рішення суду, заперечення щодо прийняття звіту про виконання рішення суду та заяву про зміну способу та порядку виконання рішення по справі №200/4378/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі №200/4378/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 які виразились у незастосуванні п. 4 Постанови КМУ № 704 в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року, та п. 1 Приміток до Додатку 1 та Приміток до Додатку 14 до цієї постанови при обчисленні ОСОБА_1 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням в період з 29 січня 2020 року по 09 травня 2023 року (включно), шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1 і 14 до Постанови КМУ № 704.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити з 29 січня 2020 по 09 травня 2023 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, включаючи щомісячні основні і додаткові види грошового забезпечення, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до Постанови КМУ № 704, та виплатити різницю з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 26 липня 2016 по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяцю січень 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 липня 2016 по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяцю січень 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 яка полягала у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі № 200/4378/23 змінено в мотивувальній частині. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі № 200/4378/23 залишено без змін.

Таким чином, рішення суду по справі №200/4378/23 від 26.10.2023 року набрало законної сили, відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду - 15.02.2024 року.

11 березня 2024 року були видані виконавчі листи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 року заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 90 днів з дня набрання законної сили цієї ухвали суду подати звіт про виконання судового рішення від 26.10.2023 по справі №200/4378/23.

ІНФОРМАЦІЯ_2 надав пояснення в яких зазначив наступне: - «Щодо виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду по справі 200/4378/23 від 05 серпня 2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомляє наступне: 20.02.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 направлена заявка на фінансування до забезпечувального фінансового органу за вихідним №09/02/130 та подавалась щомісячно надалі. Кошти будуть перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 після цільового фінансування. Тобто належне виконання рішення суду залежить не лише від ІНФОРМАЦІЯ_3 . Станом на 31.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідь від Центрального фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо цільового фінансування та виконання рішення суду не надходила. ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив про обставини, які перешкоджають подати звіт у встановлений судом строк та/або докази виконання рішення суду в повному обсязі. Судом можуть бути вжиті заходи реагування у зв`язку із невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту.».

З урахуванням наведеного відповідач просив продовжити йому процесуальний строк для подання звіту про виконання судового рішення.

В якості доказів відповідачем був наданий лист від 30.10.2024 року №09/02/1081, в якому було зазначено, що на виконання ухвали суду від 05.08.2024 року по справі №200/4378/23 відповідачем направлена заявка на фінансування до забезпечувального фінансового органу за вих. №09/02/130 від 20.02.2024 та зазначено, що кошти будуть перераховані після цільового фінансування ОСОБА_1 на його картковий рахунок.

До даного листа була надана довідка розрахунок позивача індексації грошового забезпечення із урахуванням базового місяця січень 2008 року за період з 26.07.2016 по 28.02.2018 року, в якому зазначена сума нарахована 69650,68 грн. та сума необхідна для 82187,80 грн.

Довідка розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 29.01.2020 по 08.05.2023 року у сумі 281 208,44 грн.

Слід зауважити, що в даних додатках відсутній взагалі розрахунок відповідачем індексації-різниці грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 року відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, з урахуванням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2024 року, а саме 3922,45 грн. за місяць та з урахуванням частково вже виплаченої відповідачем суми індексації за цей період, що підтверджується довідкою про виплачене грошове забезпечення.

Представником позивача на адресу суду була надана заява щодо результатів розгляду звіту про виконання рішення суду, в якому було зазначено наступне: - «[…]. В свою чергу як вбачається з відкритих джерел ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 04.04.2024 року по 30.08.2024 року були проведені закупівлі на загальну суму 637 552,55 грн. Посилання на сайт zakupivli.pro (https://zakupivli.pro/gov/tenders? merchant_name=08301764+), на якому ІНФОРМАЦІЯ_5 , як орган державної влади, публікує звіти про здійснені ним закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі». Заборгованість по рішенню суду, згідно розрахунків наданих самим ІНФОРМАЦІЯ_5 складає по недоплаченому грошовому забезпеченню 281208,44 грн, по індексації грошового забезпечення 82187,80 грн. Тобто, як видно з вищевикладеного, у ІНФОРМАЦІЯ_3 була фінансова можливість виконати рішення суду по справі 200/4378/23 ще станом на 30.08.2024 року (день останньої закупівлі) шляхом перерахування заборгованості в розмірі 363396,24 грн. на картковий рахунок ОСОБА_1 , який є в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже прохання ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку на подання звіту про виконання рішення суду взагалі є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.».

З урахуванням наведеного, представник позивача просив суд:

- вважати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року №200/4378/23 ІНФОРМАЦІЯ_5 в строки, визначені ухвалою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 05.08.2024 не виконаними;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року по справі 200/4378/23;

- накласти на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі №200/5901/23.

В подальшому представником позивача на адресу суду було надіслано заяву про вирішення питання про зміну способу та порядку виконання рішення по справі №200/4378/23 шляхом зміни способу та порядку виконання рішення суду, шляхом стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості виплати грошового забезпечення у розмірі 281 208,44 грн. та 82 187,80 грн. відповідно на користь позивача.

Вищезазначена заява була вмотивована наступним: - «[…]. На сьогодні рішення суду залишається не виконаним, ухвала суду про встановлення судового контролю за виконанням рішення без виконання. […]. Отже, в межах цієї справи встановлено, що відповідачем на виконання ухвали суду від 05 серпня 2024 року не надавався звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 по справі №200/4378/23 та не виплачено ОСОБА_1 всіх сум згідно рішення суду, які були відповідачем нараховані згідно наданих довідок-розрахунків грошове забезпечення в сумі 281208,44 грн, індексації грошового забезпечення в сумі 82187,80 грн. Докази повної або часткової виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та індексації суду не надано. Таким чином, рішення суду від 26 жовтня 2023 року у справі №200/4378/23, яке набрало законної сили, станом на 03 грудня 2025 року не виконано боржником суб`єктом владних повноважень в повному обсязі, у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування, що, в свою чергу, є обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення, що в силу положень частини третьої статті 378 КАС України є підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних сум грошового забезпечення.».

З урахуванням наведеного, представник позивача просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі №200/4378/23 в частинах: «Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити з 29 січня 2020 по 09 травня 2023 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, включаючи щомісячні основні і додаткові види грошового забезпечення, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до Постанови КМУ № 704, та виплатити різницю з урахуванням виплачених сум.», «Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 липня 2016 по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяцю січень 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення.»; «Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078»; шляхом «Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 08 травня 2023 року у розмірі 281 208,44 грн. та індексації грошового забезпечення у розмірі 82 187,80 грн».

В даному випадку, учасники справи про наявність вищеперелічених судом надісланих на його адресу заяв, клопотань пояснень були повідомлені належним чином, про що свідчить наявна реєстрація у них кабінету «Електронний суд», а також виконання ними при надісланні приписів Кодексу адміністративного судочинства України щодо необхідності надіслання необхідної копії відповідних заяви разом з додатками до інших учасників справи.

Станом на час винесення відповідної ухвали від учасників справи будь-яких заяв та заперечень на адресу суду не надходило.

Приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Варто зауважити, що приписами ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022 в умовах воєнного стану режим роботи кожного суду визначається окремо. Рекомендовано судам за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Враховуючи активні бойові дії на території Донецької області та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю і безпеці учасників справи, режим роботи суду встановлений наступним чином:

- прийом вхідної кореспонденції та процесуальних документів здійснюється судом в підсистемі «Електронний суд» або через офіційну електронну адресу суду;

- розгляд справ у судових засіданнях за участю сторін не здійснюється до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів та працівників апарату суду.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що розгляд наявних на даний час заяв, виконання звіту, заяви представника позивача про встановлення зміни способу та порядку виконання рішення суду по справі №200/4378/23 провести у порядку письмового провадження без виклику учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши документи, надані на підтвердження обставин, викладених у заяві, матеріали адміністративної справи, суд дійшов до таких висновків.

Щодо зазначеного відповідачем у його поясненнях з приводу надання йому додаткового строку для виконання рішення суду по цій справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У відповідності до приписів ч.2 ст.382-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;

5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

У відповідності до приписів ст.382-3 Кодексу адміністративного судочинства України:

1. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

2. Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

3. У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

4. Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

5. Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними. Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

[…].

9. Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.

10. У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

11. Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Отже з урахуванням наведеного, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників матеріально-правових відносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Судом було встановлено, що позовні вимоги позивача були не виконані ІНФОРМАЦІЯ_2 взагалі окрім проведених розрахунків індексації за період з 26.07.2016 по 28.02.2018 року та грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 31.12.2022 року, але в той же час відповідачем - розрахунки індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 року взагалі відсутні в матеріалах справи та доказів протилежного відповідачем на адресу суду не надано.

Суд зазначає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Окрім цього, слід наголосити, що статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд звертає увагу відповідача, що він зобов`язаний виконати рішення суду шляхом здійснення ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, включаючи щомісячні основні і додаткові види грошового забезпечення, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до Постанови КМУ № 704, та виплатити різницю з урахуванням виплачених сум за період з 29.01.2020 по 09.05.2023 року; нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 26 липня 2016 по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяцю січень 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення та нарахувати та виплатити індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 з урахуванням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2024 року в частині змін зазначених в мотивувальній її частині.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи не тільки доказів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4378/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи, що по суті відповідачем було тільки перераховано грошове забезпечення в частині задоволених позовних вимог та частково індексації грошового забезпечення, але не було виплачено грошового забезпечення та відповідно індексації грошового забезпечення за спірні періоди, що підтверджується запереченнями представника позивача відповідно до її заяви надісланої на адресу суду, а також взагалі відсутністю з початку винесення судом ухвали від 05.08.2024 року про встановлення судового контролю, надання такого звіту про виконання ухвали суду, суд дійшов висновку, що рішення суду станом на дату винесення зазначеної ухвали - у повному обсязі не виконано.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 не реалізовано завершення судового процесу у даній справі, оскільки не досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення.

Суд відмовляє відповідачу у задоволенні його заяви в частині продовження процесуального строку для подання звіту про виконання судового рішення.

З метою недопущення порушення прав позивача, суд дійшов висновку враховуючи відсутність надання звіту про виконання рішення суду, встановити ІНФОРМАЦІЯ_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 у справі № 200/4378/23 протягом 60 днів з дня набрання законної сили даної ухвали.

Також, додатковим суд звертає увагу відповідача, щодо надання на адресу суду розрахунків індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 року з урахуванням мотивувальної частин постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2024 року, а саме: - «Отже, в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно позивач мав право на нарахування і виплату індексації-різниці.

Відповідно до абз.4 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. - 540,70 грн = 3922,45 грн.

В той же час, судами було встановлено, що позивачу за спірний період з 01.03.2018 по 31.12.2022 відповідачем була частково виплачена індексація, що підтверджується наявною в матеріалах справи архівною відомістю по грошовому забезпеченню позивача, а саме: березень 2018 року 0,00 грн.; квітень 2018 року 0,00 грн.; травень 2018 року 0,00 грн.; червень 2018 року 0,00 грн.; липень 2018 року 0,00 грн.; серпень 2018 року 0,00 грн.; вересень 2018 року 0,00 грн.; жовтень 2018 року 0,00 грн.; листопад 2018 року 0,00 грн.; грудень 2018 року 71,08 грн.; січень 2019 року 71,08 грн.; лютий 2019 року 71,08 грн.; березень 2019 року 134,47 грн.; квітень 2019 року 134,47 грн.; травень 2019 року 134,47 грн.; червень 2019 року 134,47 грн.; липень 2019 року 206,72 грн.; серпень 2019 року 206,72 грн.; вересень 2019 року 206,72 грн.; жовтень 2019 року 0,00 грн.; листопад 2019 року 206,72 грн.; грудень 2019 року 206,72 грн.; січень 2020 року 216,51 грн.; лютий 2020 року 216,51 грн.; березень 2020 року 216,51 грн.; квітень 2020 року 216,51 грн.; травень 2020 року 216,51 грн.; червень 2020 року 216,51 грн.; липень 2020 року 216,51 грн.; серпень 2020 року 226,29 грн.; вересень 2020 року 226,29 грн.; жовтень 2020 року 226,29 грн.; листопад 2020 року 226,29 грн.; грудень 2020 року 226,29 грн.; січень 2021 року 233,81 грн.; лютий 2021 року 331,42 грн.; березень 2021 року 331,42 грн.; квітень 2021 року - 331,42 грн.; травень 2021 року - 415,41 грн.; червень 2021 року 415,41 грн.; липень 2021 року 415,41 грн.; серпень 2021 року 540,03 грн.; вересень 2021 року 540,03 грн.; жовтень 2021 року 540,03 грн.; листопад 2021 року 540,03 грн.; грудень 2021 року 540,03 грн.; січень 2022 року 563,19 грн.; лютий 2022 року 563,19 грн.; березень 2022 року 672,35 грн.; квітень 2022 року 672,35 грн.; травень 2022 року 672,35 грн.; червень 2022 року 913,01 грн.; липень 2022 року 1017,21 грн.; серпень 2022 року 1066,00 грн.; вересень 2022 року 1281,80 грн.; жовтень 2022 року 1281,80 грн.; листопад 2022 року 1281,80 грн.; грудень 2022 року 1424,80 грн.

Також стосовно періоду нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача слід зазначити наступне.

Як вже зазначено по справі, позивач у спірний період з 01.03.2018 по 09.05.2023 проходив військову службу у відповідача. Як вбачається з позовних вимог позивача щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати йому всієї суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та як похідна вимога зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022.».

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, заява позивача в частині: вважати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року №200/4378/23 ІНФОРМАЦІЯ_5 в строки, визначені ухвалою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 05.08.2024 не виконаним та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі №200/4378/23, підлягають частковому задоволенню.

Щодо визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року по справі 200/4378/23, то ця вимога охоплюється частиною визнання звіту відповідача як невиконаного та встановленням нового строку для подання звіту про виконання рішення суду по справі №200/4378/23.

Стосовно клопотання представника позивача про накладення на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 штрафу у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд зазначає наступне.

Як вище зазначалось, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу застосовується не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що правові норми Кодексу адміністративного судочинства України, які регламентують порядок судового контролю, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в п.40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», п.68).

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд має переконатися, що суб`єктом владних повноважень прийняте ним рішення виконується належним чином та в повному обсязі. Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання ним постанови суду необхідно перевірити чи досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.

Так, суд враховує, що після встановлення по даній справі судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення пройшов тривалий строк, наданий відповідачу для виконання рішення суду. В той же час, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження вчинення конкретних дій для організації процесу його виконання, а саме виплати позивачу належного йому грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення розрахованого на виконання рішення суду по справі №200/4378/23, натомість лише надано заяву про надання додаткового строку без надання відповідного звіту для відтермінування виконання даного рішення суду відповідно до покладених цим рішенням певних зобов`язань.

На разі, враховуючи, що відповідачем на адресу суду не було надано взагалі звіту про виконання рішення суду відповідно до ухвали суду від 05.08.2024 року, таким чином суд вважає, що зазначене позивачем щодо накладення на керівника суб`єкта владних повноважень відповідального за виконання рішення штрафу задоволенню не підлягає.

Суд зазначає, що приписами ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за результатами звіту суб`єкта владних повноважень: встановлення нового строку подання звіту, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

При цьому, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень є крайнім заходом впливу на суб`єкта владних повноважень та має бути доведено, що відповідач без поважних причин не виконує рішення суду.

Так, згідно з висновків Верховного Суду, сформульованих у справі №361/2109/17, за своєю правовою природою накладення судом штрафу за не виконання рішення суду є заходом процесуального примусу, передбаченого статтею 144 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою спонукання відповідних осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, зокрема, в частині накладеного судом обов`язку щодо подання звіту про виконання рішення суду, що обумовлено обов`язковістю виконання судового рішення як важливої складової права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку попередити керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду у встановлений даною ухвалою термін, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до Донецького окружного адміністративного суду відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення від 26.10.2023 року по справі №200/4378/23.

Щодо заяви представника позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду з зобов`язання на стягнення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до приписів ч.2 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Приписами ч.3 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

В даному випадку на час розгляду даної заяви від відповідача не було надано звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4378/23 від 26.10.2023 року та в матеріалах справи відсутні взагалі розрахунки належної позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 року (включно) у сумі 3922,45 грн. на місяць та із врахуванням вже виплаченої поточної індексації за цей період, що наразі унеможливлює здійснити зміну порядку та способу виконання рішення суду із зобов`язання на стягнення оскільки суду невідома належна позивачу сума індексації різниці на виконання рішення суду.

В даному випадку, отримавши звіт від відповідача та відповідні розрахунки належної позивачу індексації-різниці та не виконання відповідачем рішення, суд має право самостійно змінити спосіб та порядок виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Таким чином, на час винесення даної ухвали у заяві представника позивача про зміну способу або порядку виконання рішення суду по справі №200/4378/23 слід відмовити.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 297, 378, 381-1, 382, 382-1, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження процесуального строку для подання звіту про виконання судового рішення відмовити.

Заяву позивача про: вважати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року №200/4378/23 ІНФОРМАЦІЯ_5 в строки, визначені ухвалою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 05.08.2024 не виконаним; визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року по справі 200/4378/23; накласти на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі №200/4378/23, - задовольнити частково.

Визнати неподаним звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання ухвали суду від 05.08.2024 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати на адресу суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року по адміністративній справі №200/4378/23 протягом 60 днів з дня набрання законної сили цієї ухвали суду.

Попередити керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду у встановлений даною ухвалою термін.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до Донецького окружного адміністративного суду відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення від 26.10.2023 року по справі №200/4378/23.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до Донецького окружного адміністративного суду розрахунки належної до виплати позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду з урахуванням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2024 року з урахуванням вже виплаченої поточної індексації за цей період.

Копію ухвали направити учасникам справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 для виконання рішення.

У задоволенні заяви представника позивача про зміну способу та порядку виконання рішення по справі №200/4378/23 - відмовити.

Повний текст ухвали складений та підписаний 25 грудня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.О. Голошивець