Справа № 320/9652/21
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Київ № 320/9652/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панової Г.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталмар Транс»

до Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки,

Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Віталмар Транс» з позовом до Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 240640 від 11.05.2021.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачем проведено зупинку та габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки «MAN» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) з спеціалізованим напівпричепом «Schwarzmuller» (державний номерний знак НОМЕР_2 ), що належить позивачеві на праві власності. На думку позивача, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснено посадовими особами відповідача без дотримання вимог чинного законодавства. Зауважив, що вага вантажу, яка вказана в товарно-транспортній накладній відповідала нормам допустимій вазі, а тому, на думку позивача, жодних порушень з його боку допущено не було. Вважає, що навантаження на вісь могло статись через той факт, що під час руху автомобіль проходив шлях на гору, а тому товар, який є сипучим і подільним вантажем, міг переміститися та зауважує на тому, що враховуючи масу товару та автомобіля під час зважування показник не міг перевищувати допустиму норму. Стверджує, що за відсутності відповідної методики зважування, з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на одну з осей є неможливим. Зазначив, що в довідці №0068140 від 24.03.2021 відсутні підпис, прізвище та ініціали посадової особи в графі «Оператор вагового комплексу».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Копію ухвали суду від 16.09.2021 була направлена відповідачам до електронного кабінету підсистеми Електронний Суд, що підтверджується довідкою про доставку електронних листів від 17.09.2021 .

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Приписами частини першої другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено що, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідачі своїм правом про надання письмового відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань по суті спору не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено про таке.

На підставі направлення на рейдову перевірку від 19.03.2021 №026472 посадовими особами Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса, 452км+811м 24.03.2021 о 23:15 год. проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля «MAN» (з державним номерним знаком НОМЕР_1 ) з напівпричепом «Schwarzmuller» (з державним номерним знаком НОМЕР_2 ), що належить ТОВ «Віталмар Транс».

За наслідками перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.03.2021 № 271810, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.03.2021 № 0057258 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.03.2021 № 0068140.

Зазначений транспортний засіб позивача здійснював перевезення сипучого вантажу (пшениці).

Актом № 271810 від 24.03.2021 встановлено порушення ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5. Правил дорожнього руху України, а саме навантаження на одиничну вісь 12,17 т. при допустимих 11,22 т., під час надання послуг з перевезення вантажу згідно TTH № 771 від 24.03.2021.

У подальшому, на підставі вищезазначеного акту, виконуючим обов`язки начальника Північного Міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Бойко І.А. прийнято постанову від 11.05.2021 № 240640 про притягнення позивача до адміністративно-господарської відповідальності за абз. 15 ч. 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Позивачем, 20.05.2021, подано скаргу до Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.05.2021 №240640.

08.06.2021 ТОВ «Віталмар Транс» отримало від Державної служби України з безпеки на транспорті лист «Про розгляд скарг на постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.05.2021 №240640, №240499», відповідно до якого вищевказана постанова залишена без змін, а скарга без задоволення.

Не погодившись із прийнятою постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та результатом розгляду скарги, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Правовідносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно статті 48 Закону № 2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентована Порядком №879, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007, пунктом 2 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно приписів пункту 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку №879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 4 Правил, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

У відповідності до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 тонн (для контейнеровозів понад 44 тонн, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 тонн), навантаження на одиночну вісь 11 тонн (для автобусів, тролейбусів 11,5 тонн), здвоєні осі 16 тонн, строєні 22 тонн (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 тонн, здвоєні осі 18 тонн, строєні 24 тонн) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 тонн, здвоєні осі понад 16 тонн, строєні осі понад 22 тонн або фактичною масою понад 40 тонн (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 тонн, здвоєні осі понад 18 тонн, строєні осі понад 24 тонн або фактичною масою понад 44 тонн, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 тонн) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 тонн або фактичною масою понад 24 тонн автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

При цьому, згідно пункту 5 Правил, рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відповідно до пункту 18 Порядку №879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

Згідно пункту 21 Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2% подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10% у подвійному розмірі; на 10 - 40% у потрійному розмірі; більше як на 40% у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Наведеними правовими нормами визначено повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Пунктом 4 Порядку №1567 передбачено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39, 48 Закону України №2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України №2344-III; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Порядком №1567 встановлено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (пункт 21); у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (пункт 22); справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25); справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26); у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункт 27).

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що підстави прийняття оскаржуваної постанови є такими, що не відповідають положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.03.2021 відбулася рейдова перевірка транспортного засобу марки «MAN» (з державним номерним знаком НОМЕР_1 ) з напівпричепом «Schwarzmuller» (з державним номерним знаком НОМЕР_2 ), на підставі направлення на рейдову перевірку №026472 від 19.03.2021.

Посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт від 24.03.2021 № 0057258 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку від 24.03.2021 №0068140 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, якими зафіксовано осьове навантаження на одиночну вісь №2 транспортного засобу позивача - 12,17 т., при допустимій масі - 11,22 т.

Також, за результатами перевірки складено акт №271810 від 24.03.2021 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення перевезення вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу з перевищенням встановлених п.22.5. ПДР України вагових норм.

Пунктом 22 Порядку № 1567 встановлено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Зі змісту вказаних вище актів вбачається, що водій з актами ознайомлений, від підпису, надання пояснень та отримання зазначених актів і довідки про результати здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення відмовився, про що свідчить запис в зазначених актах внесений інспекторами Північного міжрегіонального управління Укратрансбезпеки.

Так, наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, повноваження відповідача щодо плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати, що здійснюється у формі розрахунку.

Так, оскаржуваною постановою застосовано до позивача адміністративно-господарські санкції, за порушення, за яке абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність, а саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Судом встановлено, що згідно зі змістом акту № 271810 від 24.03.2021, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову, зокрема, під час перевірки виявлено порушення при перевезення вантажу (TTH № 771 від 24.03.2021), згідно роздруківки результатів зважування, навантаження на одиночну вісь становить 12,17 т, при нормативно допустимому 11,22 т, чим порушено п.22.5. Правил дорожнього руху України, перевищення параметрів від нормативу 9,0%, у тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Разом з тим, судом встановлено, що згідно з TTH № 771 від 24.03.2021, позивачем перевозився подільний вантаж, а саме пшениця.

При цьому, відповідно до абз. 3 п. 22.5 Правил № 1306, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Отже, чинним (на час виникнення спірних правовідносин) законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість та /або необхідність отримання перевізником відповідного дозволу.

Таким чином, оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III за відсутність такого дозволу.

Наведена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 січня 2020 року по справі №814/1460/16.

Крім того, суд звертає увагу на те, що редакція абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III (в редакції Закону №1534-IX від 03.06.2021), відповідно до якої за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, набрала чинності 01.10.2021, тобто після прийняття оскаржуваної постанови (11.05.2021).

При цьому, зі змісту наведеної редакції абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III вбачається, що для застосування відповідальності за цією нормою за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків, дозвіл при перевезенні подільного вантажу не вимагається.

Відтак, подальшими змінами у законодавстві, що регулюють спірні правовідносини, фактично, узгоджено нормативно-правові вимоги, зокрема, абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III та абз. 3 п. 22.5. Правил № 1306.

Відповідно, встановлене також підтверджує необґрунтованість та безпідставність (фактичну і юридичну) прийнятої відповідачем постанови.

Крім того, відповідно до абз. 1, 2 п. 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п. 16-1 Порядку №879)

Згідно з абз. 1 п. 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2014 р. за №215/24992, затверджений Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (далі Порядок №1007/1207), Додатком 1 до якого є Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, якою передбачено її складання та підписання посадовою особою Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль та оператором вагового комплексу.

Проте, фактично наявна в матеріалах справи довідка №0068140 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.03.2021 підписана однією особою Бєлінським В.В., як посадовою особою Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль. В графі оператор вагового комплексу підпис та відомості відсутні.

При цьому, у довідці не зазначено про залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю та час здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю та складання довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0068140 від 24.03.2021 відбулося з порушенням вищезазначених вимог Порядку №1567 та Порядку №1007/1207 щодо складання (підписання) довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Разом з тим, щодо обґрунтування позовних вимог із посиланням на те, що: відповідно до п. 11 Порядку №879 місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків; перевірку додержання вимог позивачем законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення вантажів автомобільним транспортом було здійснено 24 березня 2021 року о 23 год. 15 хв., суд зазначає наступне.

Як вказано самим позивачем, відповідно до п. 11 Порядку №879 місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Отже, нормативно-правова вимога щодо експлуатації пересувних пунктів у темну пору доби є альтернативною.

При цьому, позивачем не наведено доводів та не надано жодних доказів на їх підтвердження щодо відсутності у спірних правовідносинах альтернативних умов, які дозволяють експлуатацію пересувних пунктів у темну пору доби.

Відповідно, наведена позиція позивача є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною.

Щодо доводів позивача про неналежність зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

При цьому, пункт 12 Порядку № 879 передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку №879 визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Втім, відповідачами до суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки «MAN» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) з спеціалізованим напівпричепом «Schwarzmuller» (державний номерний знак НОМЕР_2 ), під час проведення рейдової перевірки здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво та є придатними до застосування.

Крім того, як встановлено судом вище, відзив на позовну заяву або заява про продовження встановленого судом процесуального строку для його подання, в порядку ч. 2 ст. 121 КАС України, від відповідачів до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем долучено до позовної заяви платіжне доручення № 2198 від 29.07.2021 про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у розмірі 2270,00 грн.

Відповідно, стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2270,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу на те, що вимога про стягнення судових витрат у вигляді судового збору не є позовною вимогою в розумінні КАС України, а є питанням про розподіл судових витрат, яке суд вирішує при прийнятті рішення у справі.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 240640 від 11.05.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

3. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталмар Транс» () суму сплаченого судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят гривень) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.