Справа № 320/3032/25
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Київ справа №320/3032/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту також відповідач, Мін`юст), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача як правонаступника ДПтС України, щодо відмови в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача за посадою заступника Голови ДПтС України станом на 05.03.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-Х11 «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту також - Закон №2262) та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів від 13.02.2008 року №45 «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту також - Порядок №45), постанови Кабінету Міністрів України №718 від 19.10.2016 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» (зі змінами внесеними постановами Кабінету Міністрів України №121 від 28.02.2018, від 05.08.2020 №679) (далі по тексту також - Постанова №718) та постанови Кабінету Міністрів України №24 від 25.01.2018 «Про впорядкування структури заробітної плати працівників державних органів, судів, органів та установ системи правосуддя у 2018 році» (далі по тексту також - Постанова №24), постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2019 №102 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо впорядкування структури заробітної плати працівників державних органів, судів, органів та установ системи правосуддя у 2019 році» (далі по тексту також - Постанова №102), постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2020 №16 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 р. № 89 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15» і від 24.05.2017 №358» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019, з 01.02.2020, з 01.02.2021 та з 01.02.2022 основного розміру пенсії;

- зобов`язати відповідача як правонаступника ДПтС України, підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за посадою заступника Голови ДПтС України станом на 05.03.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262, та з урахуванням положень постанов №45, №718 зі змінами, №24, №102, постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2020 №16 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15», постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 №89 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15» і від 24.05.2017 р. №358» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019, з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 основного розміру пенсії.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що підставою для звернення до суду слугувала протиправна бездіяльність відповідача щодо невиготовлення та ненаправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлених довідок про розмір грошового забезпечення за посадою, яку він обіймав на день звільнення, для здійснення перерахунку пенсії з 01.04.2019, 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022.

Позивач пояснив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262. У 2017 році позивачу було здійснено перерахунок пенсії на підставі Постанови №718. У 2018-2020 роках Кабінетом Міністрів України було прийнято ще декілька постанов, якими збільшено розмір грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу та з набранням чинності якими виникли підстави для перерахунку пенсії позивача.

Відмова відповідача у виготовленні та направленні до ГУ ПФУ в м. Києві довідок про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії з 01.04.2019, 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 слугувала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки Мін`юстом визначено уповноважений орган для видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій - Департамент з питань виконання кримінальних покарань. З огляду на те, що позивач обіймав посаду заступника голови Державної пенітенціарної служби України, у межах спірних правовідносин уповноваженим органом, на переконання відповідача, є саме Департамент.

Також відповідач зазначив про відсутність підстав для виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2019, 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 з огляду на те, що Пенсійним фондом України не направлялись до Мін`юсту списки осіб для видачі довідок про розмір грошового забезпечення.

Відповідач наголосив на тому, що станом на 05.03.2019, 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 в Міністерстві відповідна (аналогічна) посада, яку займав позивач, відсутня.

Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що саме Мін`юст є належним відповідачем у справі, виходячи з положень постанов Кабінету Міністрів України №45 та №343, які мають вищу юридичну силу, ніж акти, видані Мін`юстом. Позивач наголошує на тому, що Департамент виконання кримінальних покарань не було визначено як правонаступника Державної пенітенціарної служби України.

Позивач стверджує про наявність підстав для видачі довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2019, 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 з огляду на зміну розміру посадового окладу протягом 2019-2022 років.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 09.12.1997.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Листом Міністерства юстиції України від 24.12.2024 №177293/Д-34451/16.3.2 на звернення позивача від 24.11.2024 щодо надання вказівки уповноваженому органу стосовно підготовки та направлення до ГУ ПФУ в м. Києві довідок про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 за відповідною (аналогічною) посадою «Заступник Голови Державної пенітенціарної служби України» відповідно до постанов №704 та 718 повідомлено про відсутність підстав для підготовки Департаментом з питань виконання кримінальних покарань таких довідок, оскільки постановою №121 не визначено умови проведення перерахунку після 21.02.2018 пенсії особам, які мають право на перерахунок пенсії. Інших рішень після прийняття постанови №103 щодо перерахунку пенсії Урядом не приймалося.

Листом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 17.12.2024 №6328/Д-6175/3.2/23-24 на заяву позивача щодо направлення до ГУ ПФУ в м. Києві довідок про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2021 та 01.01.2024 для перерахунку пенсії повідомлено про відсутність підстав для надання таких довідок саме Департаментом, оскільки він є лише міжрегіональними територіальним органом, підпорядкованим центральному органу виконавчої влади - Мін`юсту, завданням якого є реалізація покладених повноважень міністерства на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Вказано, що у Департамента відсутні повноваження на прирівнення колишніх посад осіб начальницького складу, які вони займали на день звільнення, до існуючих.

Також в листі вказано, що Міністерство соціальної політики України на запит Мін`юсту повідомило, що рішення щодо перерахунку пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону, Кабінетом Міністрів України після 21.02.2018 не приймалось.

Не погоджуючись з правомірністю відмови відповідача у виготовленні та направленні до ГУ ПФУ в м. Києві довідок про розмір грошового забезпечення, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.

Так, згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45), згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених вище норм права в системному взаємозв`язку вказує, що підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону №2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведені на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.

Частиною четвертою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Спір у цій справі виник головним чином через різні висновки сторін про те, яка посада на теперішній час є відповідною до посади заступника Голови Державного департаменту України з питань виконання покарань, з якої було звільнено позивача.

Позивач вважає, що як посаду заступника керівника центрального органу виконавчої влади, посаду заступника Голови Державного департаменту України з питань виконання покарань має бути прирівняно до посад, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 718 - Заступник Голови СБУ, заступник Голови Служби зовнішньої розвідки, заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил, начальник Головного управління - заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил, командувач окремого роду військ Збройних Сил, командувач окремого роду сил Збройних Сил, заступник командувача Національної гвардії, заступник Голови Адміністрації Держспецтрансслужби, заступник Голови Держприкордонслужби, заступник начальника Управління державної охорони, заступник Голови ДПтС, заступник Голови Держспецзв`язку, заступник Голови ДСНС, заступник керівника розвідувального органу Міноборони, начальник Об`єднаного оперативного штабу.

Позивач вважає, що посада, яку він обіймав на час звільнення, за кваліфікаційними характеристиками продовжує відповідати іншим посадам, зазначеним у Постанові Кабінету Міністрів України № 718.

Натомість, Мін`юст зазначає про відсутність аналогічної посади посаді заступника Голови ДПтС.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що за приписами пункту 6 Порядку №45 відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема, назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Позивач у березні 2005 року був звільнений з посади заступника Голови Державного департаменту України з питань виконання покарань. На той час правовий статус Департаменту визначався Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2009 №587 «Про затвердження Положення про Державний департамент України з питань виконання покарань», відповідно до пункту 1 якої Державний департамент України з питань виконання покарань є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції.

Згідно з Указом Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09.12.2010 №1085/2010 утворено Державну пенітенціарну службу України шляхом реорганізації Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Указом Президента України від 06.04.2011 №394/2011 затверджено Положення про Державну пенітенціарну службу України та визначено, що Державна пенітенціарна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.20211 №1062 «Про утворення територіальних органів Державної пенітенціарної служби» здійснено реорганізацію центрального органу виконавчої влади з питань виконання покарань та його територіальних органів. Правонаступником Державного департаменту України з питань виконання покарань стала Державна пенітенціарна служба України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» від 18.05.2016 №343 ліквідовано Державну пенітенціарну службу України та покладено на Міністерство юстиції України завдання і функції з реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

19 жовтня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу».

У додатку до означеної постанови визначено посадовий оклад заступника Голови Державної пенітенціарної служби України у розмірі 10338 грн.

На підставі Постанови № 718 позивачу було перераховано пенсію у 2016 році. Його посаду заступника Голови Державного департаменту України з питань виконання покарань було прирівняно до посади заступника Голови Державної пенітенціарної служби України.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №294 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» (Офіційний вісник України, 2016 р., № 85, ст. 2773) у графі «Найменування посади» слова «Голова ДПтС», «перший заступник Голови ДПтС», «заступник Голови ДПтС» виключено.

З 01.01.2018 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України №704, що змінила схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби. Найвищою є посада начальника департаменту (додаток 8 до Постанови Кабінету Міністрів України №704). Наступною після посади начальника департаменту є посада Начальника самостійного відділу.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі по тексту також - Постанова №103), з преамбули якої вбачається, що її постановлено на виконання частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.

28 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України Постановою №121 (набула чинності 07.03.2018) виклав пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України №718 у такій редакції:

«1. Затвердити співвідношення між посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, та групами оплати праці на посадах державної служби згідно з додатком.

Посадові оклади за посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, встановлюються у розмірах, зазначених у схемі посадових окладів на посадах державної служби, за групами оплати праці у державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, відповідно до співвідношення, затвердженого цією постановою.».

Відповідно до частини першої статті 51 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі по тексту також - Закон №889-VIII) у редакції Закону, чинній на час прийняття Постанови Кабінету Міністрів України №121, посади керівників державних органів і прирівняні до них посади належать до групи 3.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 №679 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. №718» у пункті 1 постанови: в абзаці першому слова «та групами оплати праці на посадах державної служби» замінено словами «та категоріями, підкатегоріями посад державної служби»; в абзаці другому слова «на посадах державної служби, за групами оплати праці у державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України» замінено словами «на відповідних посадах державної служби, з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів».

Пунктом 2 означеної постанови додаток до постанови «Співвідношення між посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, та категоріями, підкатегоріями посад державної служби» викладено в такій редакції:

- посади «Головнокомандувач Збройних Сил, Голова СБУ, Голова Служби зовнішньої розвідки, начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил, начальник Генерального штабу Збройних Сил, командувач Національної гвардії, Голова Адміністрації Держспецтрансслужби, Голова Держприкордонслужби, начальник Управління державної охорони, Голова Держспецзв`язку, Голова ДСНС, керівник розвідувального органу Міноборони, керівник розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби» віднесено до категорії А, підкатегорії А1;

- посади «Перший заступник Голови СБУ, перший заступник Голови Служби зовнішньої розвідки, перший заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил, заступник Головнокомандувача Збройних Сил, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил, перший заступник командувача Національної гвардії, перший заступник Голови Адміністрації Держспецтрансслужби, перший заступник Голови Держприкордонслужби, перший заступник начальника Управління державної охорони, перший заступник Голови Держспецзв`язку, перший заступник Голови ДСНС, командувач виду Збройних Сил, Головний інспектор Міноборони, перший заступник керівника розвідувального

органу Міноборони, перший заступник керівника розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, начальник Національного університету оборони імені Івана Черняхівського» віднесено до категорії А, підкатегорії А2;

- посади «Заступник Голови СБУ, заступник Голови Служби зовнішньої розвідки, заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил, начальник Головного управління - заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил, командувач окремого роду військ Збройних Сил, командувач окремого роду сил Збройних Сил, заступник Командувача об`єднаних сил Збройних Сил, начальник Об`єднаного штабу - заступник Командувача об`єднаних сил Збройних Сил, Командувач об`єднаних сил, заступник командувача Національної гвардії, заступник Голови Адміністрації Держспецтрансслужби, заступник Голови Держприкордонслужби, заступник начальника Управління державної охорони, заступник Голови Держспецзв`язку, заступник Голови ДСНС, заступник керівника розвідувального органу Міноборони, заступник керівника розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, начальник Об`єднаного оперативного штабу» віднесено до категорії А, підкатегорії А2.

Кабінет Міністрів України у Постанові №718 у редакціях від 19.10.2016, 16.05.2017, 18.07.2016 визначив розміри посадових окладів окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, а з 07.03.2018 - співвідношення між такими посадами та групами 1, 2, 3 оплати праці на посадах державної служби (згідно з Додатком) з метою встановлення розмірів посадових окладів.

13 березня 2018 року Мін`юст з метою виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України №103 щодо забезпечення підготовки довідок про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, прийняв Наказ №686/5, яким затвердив Перелік посад осіб начальницького складу центрального апарату Державного департаменту України з питань виконання покарань, апарату Державної пенітенціарної служби України, Інспекції по особовому складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які скорочені та прирівнюються до існуючих посад осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

У Переліку №686/5 посади, що були скорочені, прирівняні до існуючих посад, передбачених Додатком 8 до Постанови №704.

Водночас Постановою Кабінету Міністрів України №704 та Переліком №686/5 не передбачено посад осіб начальницького складу Державного департаменту з питань виконання покарань, Державної пенітенціарної служби України.

Таким чином, Постановою Кабінету Міністрів України №704 визначається схема тарифних розрядів за виключним переліком посад, який не включає керівних посад військовослужбовців та осіб начальницького складу (групи 1-3 заступників керівників державних органів і прирівняні до них посад відповідно до Закону №889-VIII у первинній редакції від 10.12.2015).

Суд вважає, що не визначення співвідношення посад осіб начальницького складу ліквідованих центральних органів виконавчої влади та актуальних посад державної служби, призводить до порушення прав осіб, які обіймали такі посади, на перерахунок пенсії.

У цьому контексті доречними є юридичні позиції, наведені у Рішенні Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ зі змінами.

У мотивувальній частині означеного Рішення Конституцій Суд України вказав що «...юридичний механізм індексації та перерахунку розмірів пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги є однією з конституційних гарантій дієвості права на соціальний захист. Тому на виконання Конституції України Верховна Рада України має забезпечити розвиток, конкретизацію та деталізацію низки конституційних норм і принципів, визначивши в законах підстави, порядок, умови індексації та перерахунку розмірів пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги для всіх груп пенсіонерів та одержувачів таких виплат та допомоги.».

Судом встановлено, що позивач набув право на пенсію, звільнившись з керівної посади у центральному органі виконавчої влади, юрисдикція якого поширювалася на всю територію України, яка до 16.05.2017 відповідала за класифікаційними характеристиками посаді заступника Голови ДПтС (керівної посади іншого центрального органу виконавчої влади).

Питання про те, яка посада є відповідною для перерахунку пенсії позивача після виключення з Постанови Кабінету Міністрів України №718 посади «заступник Голови ДПтС», не врегульовано законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Грошове забезпечення (посадові оклади) окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу центральних органів виконавчої влади, які займають керівні посади у Збройних силах України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки та ін., з 07.03.2018 співвідносяться з категоріями посад групи 3 оплати праці на посадах державної служби у державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, а з 07.08.2020 - категорія А посад державної служби, підкатегорія А2.

За класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) посада, з якої позивача було звільнено, відповідає посадам групи 3 оплати праці на посадах державної служби у державних органах.

Оскільки Постанова Кабінету Міністрів України №718 продовжує регулювати розмір грошового забезпечення осіб начальницького складу, які займають керівні посади центральних органів виконавчої влади, суд дійшов висновку, що для вирішення спору слід застосувати Постанову Кабінету Міністрів України №718 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №121) за аналогією закону та вважати посаду заступника Голови Державного департаменту України з питань виконання покарань (з якої було звільнено позивача) відповідною посаді групи 3 оплати праці на посадах державної служби у державних органах (з 07.08.2020 в редакції Постанови №679 - категорія А посад державної служби, підкатегорія А2).

В свою чергу, суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 «Питання оплати праці працівників державних органів» з метою упорядкування умов оплати праці працівників державних органів Кабінет Міністрів України затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів за відповідні роки; розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців; перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій; умови оплати праці працівників патронатних служб в державних органах; умови оплати праці працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування, і працівників Управління адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, Управління адміністративними будинками Державного управління справами, Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України; порядок преміювання державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А»; положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям.

Відповідно до означеної постанови:

- посадовий оклад заступника керівника державного органу міністерства, центральні органи виконавчої влади із спеціальним статусом, який встановлений законом, категорія А підкатегорія А2 у 2022 році складає 32 200 грн;

- посадовий оклад заступника керівника державного органу міністерства, центральні органи виконавчої влади із спеціальним статусом, який встановлений законом, категорія А підкатегорія А2 у 2021 році складає 30 300 грн;

- посадовий оклад заступника керівника державного органу міністерства, центральні органи виконавчої влади із спеціальним статусом, який встановлений законом, категорія А підкатегорія А2 у 2020 році складає 30 300 грн;

- до посадового окладу заступника керівника державного органу, група оплати праці 3 у 2019 році застосовано коефіцієнт співвідношень до мінімального розміру посадового окладу 5,68.

З наведеного вбачається, що протягом 2019-2022 років Постановою №15 в редакції внесених до неї змін збільшено посадові оклади державним службовцям за посадою, прирівняною до посади, з якої був звільнений позивач, тобто змінено розміри хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, що є підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Як зазначалося вище, Постанова Кабінету Міністрів України №704 не встановлює розміру посадових окладів окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади. Посадові оклади такої категорії посад регулює Постанова Кабінету Міністрів України №718.

Тобто, грошове забезпечення позивача у зв`язку з набранням 01.03.2018 чинності Постановою Кабінету Міністрів України №704 не було зміненим.

Водночас, 07.03.2018 набрала чинності нова редакція Постанови Кабінету Міністрів України №718, якою змінено форму та, відповідно, розмір посадових окладів осіб начальницького складу, які займають керівні посади.

Відповідно до пункту 5 Порядку №45 (у редакції, що відновила дію після визнання протиправним та нечинним змін до пункту 5 Порядку №45, на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.11.2019) для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

- посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

- надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

- щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

- інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;

- щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

На час відмови у видачі довідок для перерахунку пенсії (грудень 2024 року) Постанова Кабінету Міністрів України №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» передбачала, зокрема, затвердження співвідношення між посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, та категоріями, підкатегоріями посад державної служби згідно з додатком.

Посадові оклади за посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, встановлюються у розмірах, зазначених у схемі посадових окладів на відповідних посадах державної служби, з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, відповідно до співвідношення, затвердженого цією постановою.

Під час визначення грошового забезпечення за посадою першого заступника та заступника Міністра оборони (якщо зазначені посади займають військовослужбовці на період дії правового режиму воєнного стану) не застосовуються умови оплати праці, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» (Офіційний вісник України, 2016 р., № 34, ст. 1327, № 61, ст. 2097).

Відповідно до пункту 2 Постанови №718 установлено, що військовослужбовцям та особам начальницького складу, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, виплачується: надбавка за інтенсивність служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу; премія відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів, передбачених у кошторисі на преміювання військовослужбовців та осіб начальницького складу відповідного органу (для розвідувального органу - в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менше 30 відсотків загального фонду посадових окладів співробітників розвідувального органу на рік, та економії фонду грошового забезпечення); грошова допомога на оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 3 Постанови №718 грошове забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького складу, зазначених у пункті 1 цієї постанови, складається з посадового окладу, інших виплат, установлених цією постановою, а також окладу за військовим (спеціальним) званням і надбавки за вислугу років (військовослужбовцям розвідувальних органів - у розмірі трьох відсотків посадового окладу за кожний календарний рік вислуги років, але не більше 50 відсотків посадового окладу), установлених у розмірі та порядку, що визначаються законодавством для військовослужбовців.

За приписами пункту 5 Постанови №718 рішення про виплату та конкретний розмір надбавки за інтенсивність служби, премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення приймається в порядку, установленому керівником відповідного органу, в межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Рішення про виплату та конкретний розмір надбавки за інтенсивність служби, премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення військовослужбовцям та особам начальницького складу, що є керівниками центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через відповідних міністрів, їх заступникам приймаються міністром, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади; керівникам органів військового управління та їх заступникам - міністром, якому підпорядковуються військові формування та правоохоронні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, яка набрала чинності з 01.03.2018, затверджено, зокрема:

- схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14;

- додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15;

- розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.

Означеною постановою установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2).

Співставлення тексту Постанов Кабінету Міністрів України №718 та №704 дає підстави для висновку, що Постанова №704 визначає загальні умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб. Тобто є правовим актом загального характеру, що поширюється на всіх військовослужбовців та прирівняних до них осіб.

Натомість, Постанова №718 визначає питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, зазначених у цій постанові, переважно керівного складу (керівників, перших заступників та заступників).

У Постанові №718 врегульовано алгоритм визначення посадового окладу, передбачено виплату надбавки за інтенсивність служби; премії відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи; грошової допомоги на оздоровлення під час надання щорічної відпустки.

Ця надбавка, премія та допомога застосовуються лише до осіб, на яких поширюється Постанова №718.

У пункті 3 Постанови №718 визначено, що грошове забезпечення осіб начальницького складу, зазначених у пункті 1 цієї постанови, складається з посадового окладу, інших виплат, установлених цією постановою, а також окладу за військовим (спеціальним) званням і надбавки за вислугу років, установлених у розмірі та порядку, що визначаються законодавством для військовослужбовців.

Постанова №718 не визначає розмірів окладу за військовим (спеціальним) званням і надбавки за вислугу років, які згадані у пункті 3, і у цій частині відсилає до законодавства для військовослужбовців. Таким «законодавством» і є Постанова №704, яка передбачає, зокрема, схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №103, якою, серед іншого, були внесені зміни до Порядку №45.

Абзацом першим пункту 5 Порядку №45 у редакції Постанови №103 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Додаток 2 до Порядку №45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач та Управління, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Зокрема, на час звернення позивача до відповідача із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку №45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Суд зауважує, що з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022, визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

У зв`язку з цим, після набрання законної сили постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 від 29.01.2020, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови №103, необхідно керуватися положеннями попередньої редакції пункту 4 постанови №704, відповідно до якого розміри окладів за військовим званням військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт.

Крім того, суд зазначає, що Закон України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон №2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

При цьому, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Слід зазначити, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, під умовами слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під порядком розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення розміру перерахунку пенсій.

Відтак, зазначення у пункті 4 постанови №704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ.

Разом з цим, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

При цьому суд зазначає, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

Закон України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі - Закон № 294-IX), Закон України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (далі - Закон № 1082-IX), Закон України від 02.12.2021 №1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020, на 2021, на 2022 роки, відповідно, не містять.

Тобто, положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом №294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Так, частина третя статті 1-1 Закону №2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту законних очікувань (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами правової держави та принципу верховенства права.

У справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ наголосив, що в межах свободи дій держави перебуває право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідних для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв, і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19, від 06.07.2022 у справі №440/4978/19, а також постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №520/2098/19).

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону №1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Суд зазначає, що у справі, яка розглядається, прохання позивача видати йому, зокрема, довідки для перерахунку його пенсії з 01.02.2020, з 01.02.2021 та з 01.02.2022 було обумовлено підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року згідно із Законом №1082-IX, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (далі по тексту також - Порядок 3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій у разі зміни розміру грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку №45.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Разом з цим до моменту отримання належної довідки від відповідача в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Суд зауважує, що застосування вищевказаних нормативних актів у подібних правовідносинах вже було предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 Верховний Суд дійшов таких висновків:

- з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

- через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);

- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 13.12.2022 у справі № 240/12647/21, від 04.01.2023 у справі № 640/17686/21, від 10.01.2023 у справі № 120/8682/21-а та інших.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Застосовуючи, зокрема і вищевказані висновки до обставин цієї справи, суд дійшов до висновку, що відповідач, відмовляючи у наданні позивачу довідок про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022.

Відповідно, захист порушених прав позивача також потребує зобов`язання відповідача вчинити ті дії, від виконання яких він безпідставно ухилився, а саме:

- скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, від 19.10.2016 №718, від 18.01.2017 №15, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача;

- скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, від 19.10.2016 №718, від 18.01.2017 №15 з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022.

При цьому, задоволення вимог у такий спосіб не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, з огляду на таке.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Щодо неналежного відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 Порядку №45 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103) в органах, у підрозділах, закладах та установах виконання покарань МВС, у Державній кримінально-виконавчій службі (Державному департаменті з питань виконання покарань, Державній пенітенціарній службі, Мін`юсті) довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за формою згідно з додатками 2 готуються Мін`юстом.

Департамент з питань виконання кримінальних покарань утворено як міжрегіональний територіальний орган Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань (пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №20 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції»).

Таким чином, делегування відповідачем частини своїх повноважень Департаменту відповідно до підпункту 31 пункту 3 Положення, не звільняє Мін`юст від обов`язку, визначеного пунктом 3 Порядку №45, у випадку звернення особи, яка була звільнена з апарату Державного департаменту з питань виконання покарань, підготувати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії або забезпечити підготовку такої довідки територіальним органом (Департаментом).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2023 у справі №640/29214/20.

Отже, позивач подав позов до тієї особи, яка має відповідати за позовом, а саме до Міністерства юстиції України, що свідчить про необґрунтованість доводів відповідача щодо неналежного відповідача у справі.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо відмови ОСОБА_2 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022.

Зобов`язати Міністерство юстиції України скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від 19.10.2016 №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу», від 18.01.2017 №15 «Питання оплати праці працівників державних органів» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Зобов`язати Міністерство юстиції України скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від 19.10.2016 №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу», від 18.01.2017 №15 «Питання оплати праці працівників державних органів», з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.