Справа № 580/6056/23
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 580/6056/23

адміністративне провадження № К/990/37731/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О. О.,

суддів: Дашутіна І. В., Яковенка М. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Експоліспром» до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Кобаля М. І., суддів: Бужак Н. П., Черпака Ю. К.) у справі №580/6056/23

УСТАНОВИВ:

І. Рух справи

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ТОВ «Експоліспром» до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - ГУ ДПС), у якому позивач просить скасувати податкове повідомлення - рішення №3005/23-00-07-05-01 від 06.04.2023.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із цим рішенням відповідач 21 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду з апеляційною скаргою (а.с.1-19, т.1 відокремлений матеріали).

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу залишив без руху та надав відповідачу час для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: протягом 10 днів сплатити судовий збір і сумі 3220,80 грн. (а.с.22-23). Указана ухвала була надіслана в електронному вигляді, документ доставлено ГУ ДПС 27 лютого 2025 року 13:40 (а.с.24).

ГУ ДПС 07 березня 2025 року подало клопотання про продовження процесуального строку (а.с.25-36).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Черкаській області про продовження строку для усунення недоліків, апеляційну скаргу повернуто через не усунення недоліків (а.с.37-38). Указана ухвала була надіслана в електронному вигляді, документ доставлено ГУ ДПС 11 березня 2025 року 19:15 (а.с.39).

ГУ ДПС 19 березня 2025 року (поштовий штемпель на конверті) повторно подало апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. Пропуск строку пояснює тим, ГУ ДПС вживає всіх можливих законних заходів, щодо сплати судового збору (а.с.1-27, матеріали апеляційного оскарження).

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 31 березня 2025 року апеляційну скаргу залишив без руху та надав відповідачу час для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: протягом 10 днів сплатити судовий збір і сумі 14 721,07 грн. та надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.30-32, матеріали апеляційного оскарження). Указана ухвала була надіслана в електронному вигляді, документ доставлено ГУ ДПС 02 квітня 2025 року 00:50 (а.с.33, матеріали апеляційного оскарження).

10 квітня 2025 року на адресу суду апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом надано докази сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.34-46, матеріали апеляційного оскарження).

Обґрунтовуючи клопотання відповідач зазначав, що первісне звернення з апеляційною скаргою відбулось у межах строку на апеляційне оскарження та упродовж розумного строку, після отримання ухвали про повернення скарги, податковий орган здійснює повторну подачу скарги усунувши єдиний її недолік.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06 травня 2025 року відмовив у задоволенні клопотання ГУ ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року та відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Постановою Верховного Суду від 16 липня 2025 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області задоволено.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №580/6056/23 - скасовано.

Справу №580/6056/23 направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2025 року причини пропуску строку подачі апеляційної скарги, на які посилається ГУ ДПС визнано неповажними.

У задоволенні заяви ГУ ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року -відмовлено.

Апеляційну скаргу ГУ ДПС на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року -залишено без руху та надано десятиденний строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку із зазначенням інших причин та надання належних доказів.

08 серпня 2025 року ГУ ДПС надано заяву на виконання вимог зазначеної ухвали із зазначенням причин пропуску строку, які відповідач уважає поважними.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року причини пропуску строку подачі апеляційної скарги, на які посилається ГУ ДПС у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке додано до апеляційної скарги визнано неповажними.

У задоволенні клопотання ГУ ДПС від 08 серпня 2025 року про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року - відмовлено.

У відкритті апеляційного провадження -відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

ІІ. Оцінка суду апеляційної інстанції

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд зазначив, що апелянтом не надано суду апеляційної інстанції належних доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, починаючи з моменту отримання копії оскаржуваного рішення, тобто з 23 січня 2025 року, через систему «Електронний Суд».

Колегія суддів апеляційної інстанції наголосила, що правовими положеннями КАС України передбачено право повторного звернення особи, після повернення позовної заяви або апеляційної скарги, натомість не зупиняє перебіг строку протягом якого вказаний документ має бути подано до відповідного суду.

З посиланням на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19, суд апеляційної інстанції зазначив, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

На переконання апеляційного суду, обґрунтовуючи своє клопотання, відповідач не зазначив поважних причин, які б вказували на наявність обґрунтованих та суттєвих підстав для поновлення строку апеляційного оскарження. Суд виснував, що посилання апелянта, які додатково надані суду апеляційної інстанції 08 серпня 2025 року, на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, на поважність причин пропуску строку подачі апеляційної скарги, на які посилається скаржник, є неповажними, що виключає можливість поновлення вказаного строку.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

Не погоджуючись з указаною ухвалою, ГУ ДПС подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач зазначає, що питання поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ГУ ДПС з 23 січня 2025 року вже було предметом дослідження Верховним Судом у постанові від 16 липня 2025 року у цій справі. Зазначені відповідачем причини пропуску строку на апеляційне оскарження, Верховним Судом визнано поважними, усі належні докази причин пропуску такого строку були повторно доданими до касаційної скарги ГУ ДПС у на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, долучені та наявні в матеріалах справи.

Відповідач уважає, що наведені податковим органом у відповідних заявах обставини у сукупності є свідченням того, що він намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на апеляційне оскарження, однак, такі твердження не були враховані судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження.

Позивач правом на надання відзиву на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає касаційному розгляду.

IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги передбачені у статті 296 КАС України, пунктом 1 частини п`ятої якої передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Так, частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).

Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки (частина друга статті 299 КАС України).

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеною процесуальною нормою окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин у справі.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку, зокрема на апеляційне оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

На думку колегії суддів, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа №280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа №400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа №280/4951/19) тощо.

Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року у справі №200/3692/21 зробив висновок, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження в разі повторного подання апеляційної скарги, може бути поновлено у разі дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось у межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або впродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржник продемонстрував добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження і вжив усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції та не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

З матеріалів справи слідує, що повернення вперше поданої апеляційної скарги було зумовлене тим, що податковий орган не надав докази сплати судового збору.

Як убачається з матеріалів справи, вперше відповідач оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного процесуальним законом, проте внаслідок невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору, апеляційна скарга повернута відповідачу. Отримана відповідачем 11 березня 2025 року

Вдруге апеляційну скаргу відповідачем було подано 19 березня 2025 року, тобто через вісім днів з моменту отримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги. Заявником апеляційної скарги одночасно було та заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У цьому випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням другої апеляційної скарги. При цьому пропуск строку на апеляційне оскарження був незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушив би принципу res judicata.

Крім того, не можна залишити поза увагою, що на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 31 березня 2025 року ГУ ДПС 08 квітня 2025 року відповідно до поштового штемпелю на конверті та 10 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» надіслано на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду заяву про усунення недоліків, до якої додане платіжна інструкція: №180 від 25 лютого 2025 року про сплату судового збору на суму 1200 грн., № 375 від 24 березня 2023 року про сплату судового збору на суму 2021 грн., №529 від 09 квітня 2025 року про сплату судового збору на суму 11 500,07 грн. Загальний розмір сплаченого апелянтом судового збору - 14 721,07 грн.

Отже, на виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху відповідачем направлено заяву на усунення недоліків апеляційної скарги із платіжним дорученням, в строк визначений процесуальним законодавством.

Крім того, відповідно до матеріалів справи залишаючи ухвалою від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу без руху суд апеляційної інстанції вказував про сплату судового збору у сумі 3220,80 грн. На час повторного звернення ГУ ДПС із апеляційною скаргою (18 березня 2025 року) судовий збір у розмірі 3220,80 було сплачено (платіжна інструкція: № 180 від 25 лютого 2025 року про сплату судового збору на суму 1200 грн., № 375 від 24 березня 2023 року про сплату судового збору на суму 2021 грн.).

Шостий апеляційний адміністративний суду ухвалою від 31 березня 2025 року вираховував судовий збір (визначив) у розмірі 14 721,07 грн., який був сплачений у строки визначені судом.

Усталеною є позиція Верховного Суду, що недопущення тривалого зволікання із поданням другої апеляційної скарги та усунення недоліку, який слугував підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, є свідченням того, що апелянт не допустив невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками. За таких обставин наявні підстави для поновлення такому учаснику справи строку на апеляційне оскарження, оскільки в такому випадку перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушить принципу res judicata.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд мав враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

Ураховуючи повторне подання відповідачем апеляційної скарги у стислі строки після отримання ухвали про повернення вперше поданої апеляційної скарги, усунення виявлених недоліків апеляційної скарги, добросовісну процесуальну поведінку відповідача, а також ураховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.

Указані обставини та докази у їх сукупності свідчать, що в цьому випадку в діях апелянта не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.

З приводу посилань суду апеляційної інстанції на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року (справа №640/3393/19), суд касаційної інстанції зазначає, що основним питанням, для вирішення якого означену справу було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, було вирішення виключної правової проблеми та формування єдиної правозастосовчої практики у зв`язку із суперечністю у правозастосуванні судами передбачених статтями 298 та 299 КАС України наслідків недоліків апеляційної скарги як у межах однієї юрисдикції, так і в межах різних юрисдикцій. За результатами вирішення означеного питання Суд дійшов висновку, що наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України підстави для повернення скарги, а саме неусунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю передумов для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України. Розв`язуючи спір по суті, Велика Палата Верховного Суду визнала обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для поновлення податковому органу строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що повторно апеляційна скарга була подана через п`ять місяців з дня отримання оскаржуваного рішення і майже через місяць після повернення первинної апеляційної скарги.

Поряд з цим у наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду не зробила висновку про неможливість поновлення строку на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України.

Отже, висновок у цій справі не суперечить висновкам, висловленим у наведеній постанові Великої Палати Верховного Суду.

Крім того, при вирішенні питання про поновлення строку у межах кожної конкретної справи суд надає оцінку обставинам, що слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв,

Підсумовуючи викладене, суд касаційної інстанції уважає, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів уважає, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Ураховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 353, 355, 356 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області - задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року скасувати, а справу №580/6056/23 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М. М. Яковенко