Справа № 160/35201/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 грудня 2025 рокуСправа № 160/35201/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач), яка надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а саме Самарівського районного відділу поліції, щодо не надання мені, ОСОБА_1 , відповіді на запит на інформацію;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області надати мені, ОСОБА_1 , відповідь на запит на інформацію у встановлені чинним законодавством строки;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на мою, ОСОБА_1 , користь 42 500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень моральної шкоди, завданої порушенням моїх прав, викликаних його протиправною бездіяльністю.

Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність бездіяльності відповдіача щодо розгляду запиту позивача.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/35201/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано усунути недоліки у встановлений судом строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

22 грудня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивачем подано уточнену позовну заяву та надано докази стосовно звільнення від сплати судового збору, а саме довідку від 19.12.2025 року 3567/2855 про перебування на військовій службі за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

При залишенні позовної заяви без руху суд в ухвалі вказував: «З матеріалів справи не вбачається, що цей спір виник в зв`язку з тим, що позивач, перебуваючи у статусі військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на збори, брав участь у правовідносинах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку такими особами або під час виконання такими особами службових обов`язків».

Суд повторює: позов подано щодо розгляду запиту на доступ до публічної інформації органом поліції, в той час як позивач проходить військову службу у військовій частині. Тобто, ці ж правовідносини могли виникнути незалежно від проходження позивачем військової служби, в т.ч. до або після такого проходження.

Стосовно повторних посилань позивача на п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд зазначає, що норма права не сформульована як «Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці». В разі такого нормативного врегулювання доводи позивача були б вірними. Проте, наявний виклад цієї норми права не свідчить про те, що законодавець мав на меті здійснити повне звільнення військовослужбовців від сплати судового збору. Наприклад, у п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідна пільга надана виключно носіям певного статусу, в зв`язку з чим очевидно, що за наявності у законодавця мети звільнити від сплати судового збору військовослужбовців в усіх справах (безвідносно до пов`язаності спірних правовідносин з проходженням військової служби), відповідна норма права мала б інший вигляд.

Таке звільнення передбачено для військовослужбовців «у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків», тобто в обмеженому колі правовідносин. Звернення із запитами на доступ до публічної інформації не пов`язане з виконанням військового обов`язку та не є службовим обов`язком військовослужбовців.

Отже, ця пільга на позивача не поширюється, про що йому вказано ще при залишенні позовної заяви без руху.

Отже, недолік позовної заяви у вигляді несплати судового збору, вказаний в ухвалі суду від 16 грудня 2025 року, позивачем не усунуто.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути позивачу, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки позовна заява подана через підсистему «Електронний Суд», направленню позивачу підлягає тільки ухвала про повернення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення шкоди - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко