Справа № 160/19812/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 грудня 2025 року Справа 160/19812/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи №160/19812/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі №160/19812/23 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні з 01.01.2020, з 01.01.2021 та з 01.01.2022 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за додатковими документами, поданим із заявою від 26.06.2023 про перерахунок пенсії, з урахуванням грошового забезпечення, відповідно до довідок Адміністрації Державної прикордонної служби України від 01 березня 2021 року № 11/18128, від 01 березня 2021 року № 11/18129 та від 06 червня 2023 року № 11/18557 для здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити перерахунок та виплату різниці в пенсії за минулий час призначеної ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в розмірі 90% суми грошового забезпечення визначеного у довідці Адміністрації державної прикордонної служби України № 11/18128 від 01 березня 2021 року, починаючи з 01.01.2020 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити перерахунок та виплату різниці в пенсії за минулий час призначеної ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в розмірі 90% суми грошового забезпечення визначеного у довідці Адміністрації державної прикордонної служби України № 11/18129 від 01 березня 2021 року, починаючи з 01.01.2021 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити перерахунок та виплату різниці в пенсії за минулий час призначеної ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в розмірі 90% суми грошового забезпечення визначеного у довідці Адміністрації державної прикордонної служби України № 11/18557 від 06 червня 2023 року, починаючи з 01.01.2022 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі №160/19812/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року в адміністративній справі № 160/19812/23 повернуто апелянту.

Таким чином, рішення набрало законної сили 01.02.2024.

11.10.2024 позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю у справі №160/19812/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - задоволено.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі № 160/19812/23 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі № 160/19812/23 протягом 3 (трьох) місяців з дня постановлення даної ухвали.

На виконання ухвали суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/19812/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі №160/19812/23.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк - три місяці днів з дня отримання даної ухвали для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі №160/19812/23.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ухвалу від 14.08.2025 отримало засобами підсистеми "Електронний суд" 16.08.2025.

Станом на 24.12.2025 звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі № 160/19812/23 до суду не надано.

Суд, розглянувши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини першої статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини другої статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначені правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому у положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Законом №4094-ІХ від 21.11.2024 Кодекс адміністративного судочинства України доповнено статтею 383-3.

Так, відповідно до положень статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 статті 383-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд своєю ухвалою встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на кожного з членів колегіального органу, які не подали зазначений звіт.

Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьоїстатті 382-1 цього Кодексу.

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають застосуванню у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів виплати позивачу заборгованості по пенсії, а також не надано доказів включення вказаної заборгованості до відповідного бюджету пенсійного фонду, яким, зокрема, погашається заборгованість за рішеннями судів.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі №160/19812/23 не виконано в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, суд вбачає за необхідне встановити новий строк Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для подання звіту про виконання рішення суду по адміністративній справі №160/19812/23.

Керуючись ст.ст. 241-243, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 23.10.2023 у справі №160/19812/23, відповідно до ст.382 КАС України у строк 1 місяць з дати отримання цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена у строки, встановлені статті 295 КАС України.

Суддя Н.Є. Калугіна