Справа № 360/1691/25
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1691/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 (далі також - позивач) до ОСОБА_1 (далі також - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 177120,21 грн під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.07.2022 № 194, солдат ОСОБА_1 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 12 липня 2022 року № 151-РС на посаду солдата резерву резервної роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і визнано таким, що з 14 липня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.09.2022 № 270, солдата ОСОБА_1 , з 25 вересня 2022 року у зв`язку із отриманим пораненням під час виконання бойового завдання, визнано таким, що вибув до медичної роти військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2022 № 275, солдата ОСОБА_1 , з 01 жовтня 2022 року увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

У подальшому відповідач не повернувся до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, на телефонні дзвінки не відповідав, місцезнаходження не встановлено.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.08.2023 № 1023 призначено службове розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 , за фактом нез`явлення з лікувального закладу.

У рамках проведеного розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 25.09.2022 евакуйований до КМЛ № 3, 26.09.2022 скерований до КНП «ДМКЛ № 6» ДМР, де перебував на лікуванні у період з 26.09.2022 по 28.09.2022. 28.09.2022 скерований до лікувального закладу у місто Черкаси. Відомості про прибуття та лікування у будь-якому медичному закладі м. Черкаси відсутні. Крім того, зазначений військовослужбовець, на зв`язок не виходив та підтвердні документи про продовження лікування не надав. Таким чином, солдат ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам служби, грубо порушуючи вимоги Конституції України, законів України та Статутів Збройних Сил України, у період проходження військової служби в умовах воєнного стану, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, не з`явився на службу з лікувального закладу КНП «ДМКЛ № 6» ДМР з 29.09.2022 по теперішній час.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2023 № 986 «Про підсумки службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу» солдата ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення - оголошено сувору догану. Зобов`язано помічника командира з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 здійснити перевірку нарахованого та виплаченого військовослужбовцю у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 грошового забезпечення.

21.06.2025 до командування військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 за вх. № 12173/р згідно якого нею, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2023 № 986 «Про підсумки службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу» було проведено перевірку нарахованого та виплаченого грошового забезпечення та виявлено факти переплати грошового забезпечення відповідачу у вересні та жовтні 2022 року.

На підставі вказаного рапорту командиром військової частини НОМЕР_1 23.06.2025 виданий наказ № 525 «Про призначення службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення за вересень, жовтень 2022 року солдату ОСОБА_1 ».

У ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідач не прибув з медичного закладу до розташування військової частини та ухиляється від виконання обов`язків військової служби у період з 29.09.2022 по теперішній час, окрім того ввів в оману командування військової частини, щодо свого дійсного місцезнаходження, внаслідок чого було надмірно виплачено оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавку за особливості проходження служби, надбавку за вислугу років, індексацію, премію відповідно до особистого внеску в загальний результат служби, а також додаткову винагороду за вересень, жовтень 2022 року солдату ОСОБА_1 .

09.07.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий наказ № 751 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень, жовтень 2022 року солдату ОСОБА_1 ».

Вказаним наказом вирішено вважати встановленим факт неналежного виконання відповідачем обов`язків військової служби, що призвело до надлишкової виплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 за вересень, жовтень 2022 року.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 29.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі після усунення недоліків позовної заяви, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також цією ухвалою, серед іншого, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву і всі докази разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів, а також витребувано у Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України інформацію про перебування ОСОБА_1 на обліку внутрішньо переміщених осіб; у випадку перебування такого на вказаному обліку, надати відомості про його фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи.

У зв`язку з тим, що у позовній заяві зазначено адресу місця проживання відповідача на тимчасово окупованій території України та відсутністю інших відомостей щодо фактичного місця проживання відповідача станом на момент відкриття провадження у справі, судом розміщено повідомлення про постановлення ухвали суду від 29.08.2025 на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до положень статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Ухвалою суду 10.09.2025 задоволено заяву ОСОБА_3 про вступ у справу як представника позивача; залучено ОСОБА_3 у справу як представника військової частини НОМЕР_1 .

На виконання ухвали суду від 29.08.2025 Міністерством соціальної політики, сім`ї та єдності України надано лист від 10.09.2025 № 19812/0/290-25/13, в якому зазначено довідкову інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо ОСОБА_1 , а саме: заява - діюча № 7122- від 26.08.2024, подавець: ЗАЯВНИК (подає самостійно) № ЄІБДВПО: / Заявник ОСОБА_1 (Громадянин України, Чоловік), РНОКПП: НОМЕР_3 . Фактично проживає: ЧЕРКАСЬКИЙ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 з 26.08.2024. Адреса листування: ЧЕРКАСЬКИЙ Р-Н, АДРЕСА_2 .

У зв`язку з отриманою інформацією щодо місця проживання відповідача та відсутністю в матеріалах справи доказів направлення позивачем на вищевказану адресу відповідача письмового повідомлення про необхідність відшкодування останнім безпідставно набутих коштів, суд ухвалою від 27.10.2025 витребував у позивача відповідні докази.

Також ухвалою суду від 27.10.2025 перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, вирішено підготовче провадження провести без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Вищенаведені ухвали суду було направлені на вищезазначену адресу проживання відповідача поштовим зв`язком з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

04.11.2025 від позивача надійшли витребувані судом докази, які долучено судом до матеріалів справи ухвалою від 15.12.2025.

Також ухвалою суду від 15.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Вищевказані ухвали суду від 15.12.2025 також були направлені на адресу проживання відповідача як внутрішньо переміщеної особи, поштовим зв`язком з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, додатково судом було розміщено повідомлення про постановлення ухвал суду від 15.12.2025 на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних письмових заяв та/або пояснень, доказів, від нього не надходило.

Оскільки відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем не надано, суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до вимог частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , що підтверджується копіями паспорту громадянина України, картки платника податків, відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 26.08.2025 № 1701751, листом Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України від 10.09.2025 № 19812/0/290-25/13.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.07.2022 № 194 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від «12» липня 2022 року № 151-РС на посаду солдата резерву резервної роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і вважати таким, що з 14 липня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2910 гривень на місяць, ВОС - 100097Д, шпк «солдат».

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.07.2022 № 202 солдата ОСОБА_1 , солдата резерву резервної роти, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 21 липня 2022 року № 160-РС на посаду розвідника-далекомірника з розвідувального відділення, розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 22 липня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 гривень на місяць, ВОС - 106646Д/067, шпк «солдат».

З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.09.2022 № 270 вбачається, що ОСОБА_1 вибув до медичної роти військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , також позивача знято з продовольчого забезпечення за пунктом «р» прим. 1 до норми № 1 - загальновійськова (сніданок, обід, вечеря) з 25 вересня 2022 року у зв`язку із отриманим пораненням під час виконання бойового завдання, з сніданку - 26 вересня 2022 року.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2022 № 275 солдата ОСОБА_1 , розвідника-далекомірника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу, відповідно до пункту 116 підпункту 15 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, або хворобою, з 01 жовтня 2022 року увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

З доповіді за фактом не повернення військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 вбачається, що згідно рапорту від 13.11.2022 № 7476 командира розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 стало відомо, що 13.11.2022 близько 08:00 години ранку було проведено звірку особового складу розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на стаціонарному лікуванні в медичних закладах Міністерства оборони України. Внаслідок чого виявлено, що військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 військової служби за контрактом в розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 08.11.2022 було виписано з лікарняного. Станом на теперішній час до розташування військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 не повернувся, на телефонні дзвінки не відповідає, про причини нез`явлення до місця несення служби не повідомляв та його місце знаходження не відомо. Зброя вищезазначеного військовослужбовця знаходиться на тимчасовому зберіганні на складі РАО військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.11.2022 № 318 солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , який 08 листопада 2022 року закінчив стаціонарне лікування, вважати таким, що 09 листопада 2022 року не повернувся до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, на телефонні дзвінки не відповідає, місцезнаходження не встановлено. Також згідно з цим наказом ОСОБА_1 призупинено нарахування та виплату грошового забезпечення.

Судом встановлено, що позивачем було призначено та проведено службове розслідування за вищевказаним фактом не повернення відповідача до військової частини.

У витязі із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.07.2025 № 751 «Про підсумки службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень, жовтень 2022 року солдату ОСОБА_1 », серед іншого, зазначено, що проведеним службовим розслідуванням встановлено, що колишній розвідник-далекомірник 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 , 25.09.2022 вибув до медичної роти військової частини НОМЕР_2 у зв`язку отриманим пораненням та в подальшому по етапу евакуації був направлений до КНП «ДМКЛ № 6» ДМР, де перебував на лікуванні у період з 26.09.2022 по 28.09.2022. 28.09.2022 скерований до лікувального закладу у місто Черкаси. Відомості про прибуття та лікування у будь-якому медичному закладі м. Черкаси відсутні. Крім того, зазначений військовослужбовець, на зв`язок не виходив та підтвердні документи про продовження лікування не надав. Про те, що сталося з військовослужбовцем та про причини його неприбуття з медичного закладу та не повернення до розташування військової частини, а також про місце свого дійсного перебування солдат ОСОБА_1 командування військової частини НОМЕР_1 не повідомляв. Вищевказаними діями солдат ОСОБА_1 ввів в оману командування військової частини НОМЕР_1 щодо свого місця перебування, внаслідок чого йому здійснювались надлишкові нарахування та виплати грошового забезпечення протягом часу поки не було встановлено факт його ухилення від виконання обов`язків військової служби. Таким чином у період з 29.09.2022 по теперішній час солдат ОСОБА_1 ухиляється від проходження військової служби, а отже не мав права на отримання грошового забезпечення за зазначений період, в тому числі щомісячної премії та додаткової винагороди за вересень та жовтень 2022 року. Отже, в результаті неправомірних дій солдата ОСОБА_1 за вересень, жовтень 2022 року йому було надмірно нараховано та виплачено посадовий оклад в загальному розмірі 2912 гривня 00 копійок (з урахуванням зайво перерахованих податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску сума складає 4078 гривень 80 копійок), оклад за військовим званням в загальному розмірі 565 гривень 33 копійок (з урахуванням зайво перерахованих податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску сума складає 791 гривень 46 копійок), надбавку за особливості проходження служби в загальному розмірі 3816 гривень 37 копійок (з урахуванням зайво перерахованих податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску сума складає 5342 гривні 92 копійки), премію відповідно до особистого внеску в загальний результат служби в загальному розмірі 17199 гривень 00 копійок (з урахуванням зайво перерахованих податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску сума складає 24078 гривень 60 копійок), індексацію в загальному розмірі 1367 гривень 25 копійок (з урахуванням зайво перерахованого податку з доходів фізичних осіб сума складає 1613 гривень 36 копійок), додаткову винагороду в загальному розмірі 100000 гривень 00 копійок (з урахуванням зайво перерахованих податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску сума складає 140000 гривень 00 копійок), надбавку за вислугу років в загальному розмірі 869 гривень 33 копійки (з урахуванням зайво перерахованих податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску сума складає 1217 гривень 06 копійок), а всього на загальну суму 126729 гривень 28 копійок (з урахуванням зайво перерахованих податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску сума складає 177120 гривень 21 копійка). Таким чином внаслідок неправомірних дій колишнього розвідника-далекомірника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 було здійснено переплату грошових коштів, а саме надмірно виплачене грошове забезпечення солдату ОСОБА_1 за вересень, жовтень 2022 року у загальному розмірі 177120 гривень 21 копійка.

Факт наведеної переплати також підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 про розмір переплати солдату ОСОБА_1 від 21.06.2025 № 547.

Військовою частиною НОМЕР_1 направлено до правоохоронних органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2023 № 694/4368 відносно солдата ОСОБА_1 .

Позивачем було направлено на адресу фактичного місця проживання відповідача: АДРЕСА_4 , лист-вимогу від 27.10.2025 № 694/8200, в якому описано обставини службового розслідування та запропоновано відповідачу в добровільному порядку повернути безпідставно набуті кошти на вказані у листі банківські реквізити.

У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував заборгованість з надміру виплаченого його грошового забезпечення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги позивача, суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовано Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XIІ).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 12 розділу І Порядку № 260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Отже, у період перебування військовослужбовця на військовій службі, за ним зберігається виплата грошового забезпечення.

Водночас, згідно з пунктом 15 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-IX (далі - Закон № 160-IX).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди (стаття 4 Закону № 160-IX).

Згідно з частиною 4 статті 3 Закону № 160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій (пункт 1 частини 1 статті 6 Закону № 160-IX).

Відповідно до статті 12 Закону № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас, стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Так, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач не прибув до місця лікування за направленням та не повернувся до військової частини, де він проходив службу. При цьому, факт його недобросовісності, як набувача, підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене, відповідач, як недобросовісний набувач фінансового забезпечення, на лікуванні з 29.09.2022 не перебував, доказів протилежного не надав та без поважних причин на службу в умовах воєнного стану не з`явився, проте продовжував отримувати фінансове забезпечення, а тому є недобросовісним набувачем таких виплат.

Отже, оскільки відповідач з 29.09.2022 не прибув до місця лікування та не повернувся до військової частини, де проходив службу, суд вважає, що відповідач діяв недобросовісно та за вересень-жовтень 2022 року безпідставно отримав грошове забезпечення на суму 177120,21 грн.

Доказів оскарження висновків службового розслідування відносно відповідача, обґрунтованих заперечень щодо вказаної суми заборгованості та/або щодо суті спору, відповідачем не подано.

Також доказів відшкодування відповідачем переплачених сум грошового забезпечення матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

За таких обставин, вина відповідача в завданні матеріальної шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою, є доведеними, оскільки підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 безпідставно набутих відповідачем коштів з грошового забезпечення.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що позивач довів суду правомірність заявлених вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз у справі відсутні, розподіл судових витрат за наслідками розгляду цієї справи не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 177120,21 грн (сто сімдесят сім тисяч сто двадцять гривень 21 коп.) під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби, за вересень та жовтень 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.12.2025.

Суддя О.М. Качанок