Справа № 600/5121/25-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/5121/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

I. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач або ТЦК), в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття (поновлення) на військовий облік ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку особою ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та щодо направлення звернення до органу Національної поліції України про його доставлення у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, як такого, що порушив правила військового обліку і вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210 КУпАП;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити відомості про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і зняти його з військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.2. Ухвалою суду від 28.10.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що він у 2006 році виїхав на постійне місце проживання до США та був знятий з військового обліку в Україні.

2.2. Зокрема, з лютого 2006 року позивач перебуває на консульському обліку в Генеральному консульстві України в Нью-Йорку. Військовий квиток він здав на зберігання при виїзді. У 2025 році відповідач автоматично поновив його на військовому обліку через систему «вільні залишки» та оголосив у розшук за статтею 210 КУпАП, хоча протокол про адміністративне правопорушення не складався.

2.3. Позивач вважає, такі дії відповідача протиправними, оскільки чинне законодавство (Закони «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок №1487) не передбачає права ТЦК самостійно ставити на облік осіб, які виїхали за кордон на постійне проживання понад 3 місяці тому. Взяття на військовий облік згідно п.81 Порядку №1487 здійснюється за особистої присутності громадянина (крім визначених винятків).

2.4. Також, зазначає, що він не звертався до закордонної дипломатичної установи із заявою про взяття на військовий облік, не подавав відповідних документів, консульство не інформувало його про необхідність повернення в Україну. ТЦК не мав правових підстав для оголошення позивача у розшук без складення протоколу про адміністративне правопорушення та без встановлення факту порушення ним законодавства.

Позиція відповідача

2.5. Відповідач про свою позицію щодо предмета спору суд не повідомив, будь-яку процесуальну активність не проявив.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Так, відповідно до довідки про військовозобов`язаного, який виїжджає за кордон від 14.02.2006, яка видана за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 занятий з військового обліку на підставі повідомлення про зняття з військового обліку №18/663 від 12.02.2006. Військовий квиток серії НОМЕР_2 залишений на зберігання в Чернівецькому МВК.

3.2. Згідно особливих відміток у паспорті для виїзду за кордон НОМЕР_3 , ОСОБА_1 прийнятий на облік в Генеральному консульстві України в Нью-Йорку (США). Також, зазначено про його постійне проживання в США.

3.3. Відповідно до військово-облікового документа «Резерв+» (сформовано 06.08.2025 року) ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ТЦК, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Водночас у цьому, військово-обліковому документі «Резерв +» міститься припис про порушення військового обліку ОСОБА_1 .

3.4. Відповідно до листа ТЦК від 18.06.2025, №2595/ПУ, який адресований адвокату Підгорній Л.Є., ОСОБА_1 взято (поновлено) на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 в автоматичному режимі картотеки «вільні залишки», згідно положень постанови КМУ від 18 серпня 2024 року № 932 «Про реалізацію експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Одночасно ОСОБА_3 з 02.06.2025 оголошення у розшук, як порушника правил військового обліку, у зв`язку з вчиненням ним правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП (не уточнив військово-облікові дані). Адміністративне стягнення накладено не посадовою особою, в АІКС «Оберіг» - автоматично.

3.5. Водночас, відповідно до листа ТВО начальника ТЦК від 15.07.2025, №6863, ОСОБА_3 був поданий для доставлення до ТЦК для складання протоколу про адміністративне правопорушення, уточнення його військово-облікових даних та проведення звіряння з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також внесення відповідних записів у його військово-обліковий документ.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

4.2. Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

4.3. Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII, в редакції станом на час виникнення спірних відносин,), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

4.4. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

4.5. Статтею 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року №3543-ХІІ (далі Закон № 3543-ХІІ), в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що:

- мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

4.6. Крім цього, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України Про військовий обов`язок та військову службу від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон №2232-XII).

4.7. Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

4.8. Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

4.9. Частиною 2 статті 36 Закону №2232-ХІІ передбачено, що особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, визначаються Кабінетом Міністрів України.

4.10. Відповідно до пункту а) частини 4 статті 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції чинній на момент зняття ОСОБА_1 з військового обліку) зняттю з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни: а) які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України на постійне або тимчасове проживання на строк більше трьох місяців (відрядження, навчання, відпустка, лікування тощо).

4.11. Згідно пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-ХІІ взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10-1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу; жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу; які є кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону.

4.12. Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а відповідно до частини першої статті 34 цього ж Закону персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

4.13. Також, на виконання вимог Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11.04.2024 року, №3633-ІХ Кабінетом Міністрів України постановою №560 від 16.05.2024 року (набрала чинності 18.05.2024 року), затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560), яким поміж іншим врегульовано процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.

4.14. Окрім цього, на реалізацію положень Закону №2232-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року, №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487)

4.15. Згідно пунктів 2,3 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

4.16. Відповідно до абзацу 3 пункту 56 Порядку №1487 Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20);

4.17. Згідно абзаців 14,16,17 пункту 79 Порядку №1487 Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки:

- розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, розвідувальних органів);

- звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку;

- повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.

4.18. Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулювання відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць, визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 року, №1951-VIII (далі Закон №1951-VIII).

4.19. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

4.20. Згідно частини 1 статті 2 Закону №1951-VIII основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.

4.21. Частинами 8,9 статті 5 Закону №1951-VIII передбачено, що органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

4.22. Відповідно до частин 1,3 статті 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Особам, які працюють з базами даних Реєстру, заборонено вимагати, обробляти та використовувати будь-яку інформацію, не передбачену законодавством.

Згода призовників, військовозобов`язаних та резервістів на обробку їх персональних даних для цілей Реєстру не потрібна.

4.23. Згідно пункту 20-1 частини 1 статті 7 Закону №1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).

4.24. Згідно частин 1,2 статті 19 Закону №1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.

4.25. Згідно частини 6 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Відповідно до частини 8 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Відповідно до змісту позову його предметом є дії ТЦК щодо взяття (поновлення) на військовий облік ОСОБА_1 та внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ним правил військового обліку, та похідні від цього дії, пов`язані з доставкою позивача до ТЦК.

5.2. Отже, в цій справі суд має встановити які саме дії ТЦК та чому є протиправними, оцінивши їх через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 КАС України.

5.3. При цьому суд наголошує, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

Щодо зняття із військового обліку

5.4. Як встановлено судом вище, відповідно до довідки про військовозобов`язаного, який виїжджає за кордон від 14.02.2006, яка видана за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 знятий з військового обліку на підставі повідомлення про зняття з військового обліку №18/663 від 12.02.2006. Військовий квиток серії НОМЕР_2 залишений на зберігання в Чернівецькому МВК.

Згідно особливих відміток у паспорті для виїзду за кордон НОМЕР_3 , ОСОБА_1 прийнятий на облік в Генеральному консульстві України в Нью-Йорку (США). Також, зазначено про його постійне проживання в США.

5.5. Наведені обставини, із врахуванням положень пункту а) частини 4 статті 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції чинній на момент зняття ОСОБА_1 з військового обліку) були підставою для зняття позивача з військового обліку, як особи яка вибула на постійне проживання на строк більше трьох місяців за кордон.

Такої ж позиції дійшов Верховний Суду у постанові від 21.05.2025, справа №280/2880/24.

5.6. ТЦК, будучи в розумінні КАС України суб`єктом владних повноважень, зобов`язаний діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений зокрема Порядком №1487, який окрім іншого передбачає, що повноваження ТЦК, визначені п. 79 Порядку №1487 (виявлення військовозобов`язаних, організація обліку, розгляд справ про правопорушення), можуть реалізовуватися виключно щодо осіб, які проживають на відповідній адміністративно-територіальній одиниці в Україні.

5.7. Вище судом встановлено, що відповідно до військово-облікового документа «Резерв+» (сформовано 06.08.2025 року) місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , а отже реалізація повноважень щодо позивача, виходить за межі територіальної юрисдикції ТЦК.

Позивач в Україні не проживає, військовий квиток здав, місця реєстрації немає.

5.8. Дійсно Порядок №1487 містив норму (підпункт 10-1 пункту 1 додатка 2), яка зобов`язувала громадян України, які були зняті з військового обліку у зв`язку з вибуттям за межі України на строк більше трьох місяців, протягом 30 днів з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 563 Про внесення змін до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів стати на військовий облік одним з таких способів:

- прибуття особисто до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- шляхом подання заяви про взяття на військовий облік у довільній формі разом із відомостями, визначеними додатком 4 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та копії першої сторінки паспорта громадянина України для виїзду за кордон до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, яким такого громадянина України знято з військового обліку, через закордонну дипломатичну установу України.

5.9. Однак, з метою покращення та оптимізації ведення військового обліку, така норма Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2025, № 916 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо окремих питань ведення військового обліку та призову громадян під час мобілізації» була виключена, а отже на момент пред`явлення цього позову та формування наявного у справі витягу з військово-облікового документа «Резерв+» (сформовано 06.08.2025 року), її не було.

5.10. Водночас суд звертає увагу, що пункт 52 Порядку №1487 покладає на закордонну дипломатичну установу України: інформувати призовників віком від 18 до 25 років, які перебувають на постійному або тимчасовому консульському обліку; під час особливого періоду інформувати військовозобов`язаних та резервістів, які не мають відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та сприяти їх поверненню в Україну; повідомляти про взяття на постійний або тимчасовий консульський облік або зняття з нього призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів за місцем перебування їх на військовому обліку за списком (додаток 15) засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів (до впровадження такої електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів повідомлення здійснюється у семиденний строк з дати взяття на постійний або тимчасовий консульський облік або зняття з нього на офіційну адресу електронної пошти органу ведення військового обліку, яка розміщена на його офіційному веб-сайті).

5.11. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що позивач не звертався до консульства з заявою про взяття на військовий облік, консульство не інформувало його про необхідність повернення.

Фактично, ТЦК діяв самостійно, поза встановленою процедурою взаємодії з дипломатичними установами, що не відповідає вимогам Порядку №1487.

5.12. Крім цього, відповідно до пункту 81 Порядку №1487 (в редакції чинній на момент виникнення досліджуваних правовідносин) взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

Тобто, аналізуючи наведене, слід прийти до висновку, що взяття на військовий облік громадянина, який проживає закордоном, здійснювалося шляхом подання ним заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2.

5.13. Будь-якої заяви щодо взяття на облік ОСОБА_1 , не подавав.

5.14. Також, суд звертає увагу, що пункт 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-ХІІ містить вичерпний перелік осіб, які підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, і серед такої категорії, як такі, що були знятті раніше з військового обліку, немає.

При цьому суд зазначає, що цей пункт передбачає взяття на облік осіб, які прибули з--за кордону на нове місце проживання, однак позивач до України не повертався.

5.15. За таких обставин, враховуючи наявні процедурні порушення при взятті на облік ОСОБА_1 , а сама вихід за межі територіальної юрисдикції та порушення процедури взаємодії з дипломатичними установами, суд вважає, що дії ТЦК щодо взяття (поновлення) на військовий облік ОСОБА_1 , є протиправними, внаслідок яого відомості про взяття його на облік мають бути виключені з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і зняти його з військового обліку (в даному разі суд застосовує доктрину "плодів отруйного дерева").

Щодо внесення інформації в Єдиний державний реєстр

5.16. Так, ТЦК в розумінні статті 5 Закону №1951-VIII є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та забезпечує його ведення, та актуалізацію бази даних.

5.17. Статтею 6 Закону №1951-VIII визначено перелік відомостей, які вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру, зокрема: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Особам, які працюють з базами даних Реєстру, заборонено вимагати, обробляти та використовувати будь-яку інформацію, не передбачену законодавством.

5.18. Частиною 1 статті 7 Закону №1951-VIII визначено вичерпний перелік відомостей, а саме, персональних даних військовозобов`язаного, які вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а статтею 8 цього Закону визначені перелік відомостей які становлять службові дані військовозобов`язаного.

Зокрема, згідно пункту 20-1 частини 1 статті 7 Закону №1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).

5.19. Верховний Суд у своїй постанові від 07.05.2021 року, справа №824/1164/18-а (адміністративне провадження № К/9901/33093/19), сформував таку позицію щодо застосування права:

«…З системного аналізу наведених правових норм КУпАП слід дійти висновку про те, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КУпАП…».

5.20. Дослідженням матеріалів справи, а саме позову, відповідей на адвокатський запит ТЦК встановлено, що відповідачем відносно ОСОБА_1 за статтями 210, 210-1 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався, як і не виносилася постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Більше того, саме для складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем був поданий до ГУ НП в Чернівецькій області запит для доставлення в ТЦК.

5.21. За таких обставин, слід прийти до висновку, що в розумінні КУпАП ОСОБА_1 не був особою, яка притягнена до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, а тому такий запис не міг бути внесений до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, органом ведення Реєстру, яким є ТЦК.

5.22. Вище судом встановлено, що у військово-обліковому документі «Резерв +» позивача міститься припис про порушення ним правил військового обліку.

5.23. Судом вже зверталася увага на те, що частиною 1 статті 7 та статтею 8 Закону №1951-VIII визначено вичерпний перелік персональних та службових даних військовозобов`язаного, які вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Серед них таких відомостей, як «порушення правил військового обліку» не міститься.

При цьому суд звертає увагу на те, що частина 1 статті 7 Закону №1951-VIII оперує такими поняттями, як «притягнення до адміністративної відповідальності» та «притягнення до кримінальної відповідальності», що підтверджується законодавчо визначеними документами.

5.24. Такий запис, як «порушення правил військового обліку» не відповідає положенням статті 7 Закону №1951-VIII, є абстрактним та не підтверджується жодним документом, зокрема протоколом та/або постановою про адміністративне правопорушення, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направленням обвинувального акта до суду або обвинувальним вироком суду.

5.25. За таких обставин, аналізуючи наведене вище, слід прийти до висновку, що внесення ТЦК до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів таких персональний даних ОСОБА_1 , як «порушення правил військового обліку», не відповідає вимогам Закону №1951-VIII, а тому є протиправним.

Для внесення інформації про особу, як про порушника законодавства, необхідно спочатку його притягнути до адміністративної або кримінальної відповідальності, і лише після цього вносити такі персональні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

5.26. Щодо визнання протиправними та незаконними дії ТЦК по направленню звернення до до органу Національної поліції України для здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ТЦК, суд зазначає наступне.

5.27. Як встановлено судом вище, відповідно до військово-облікового документа «Резерв+» позивач є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ТЦК, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Будь-який доказів надіслання йому повістки по місцю проживання, в матеріалах справи немає.

5.28. Крім цього, порушення військовозобов`язаним правил військового обліку є підставою для їх притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 210 КУпАП і таке притягнення здійснює уповноважена особа ТЦК (див. КУпАП та абзац 14 Порядку №1487).

5.29. Для реалізації таких повноважень, згідно абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487 ТЦК звертається в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.

5.30. Однак, наведені положення абзацом 16 пункту 79 Порядку №1487 в частині доставлення позивача з метою складення протоколу про адміністративні правопорушення, не можуть бути застосовані у цих правовідносинах, оскільки відповідно до положень частини 6 статті 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, підтвердних документів про отримання особою виклику.

5.31. Наведена норма КУпАП є спеціальною і в ієрархії нормативно-правових актів є вищою за приписи абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487.

Водночас суд звертає увагу, що вона спрощує та сприяє пришвидшенню процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу.

5.32. Зокрема, відповідно до частини 8 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

5.33. За таких обставин, реалізація відповідачем абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487 щодо звернення до органів Національної поліції для доставлення ОСОБА_4 , з метою складення протоколу про адміністративні правопорушення, у цих правовідносинах є помилковою, оскільки суперечить положенням частин 6,8 статті 258 КУпАП, які не передбачаються складання протоколу про такі правопорушення під час особливого періоду.

5.34. Використання положень абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487 в інших цілях, окрім як доставки особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачено, а отже є неправомірним.

Національна поліція, будучи в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень, при реалізації своїх повноважень має діяти в межах повноважень, на підставі та у спосіб встановлений законодавством України, яке не передбачає їх обов`язку доставляти особу до ТЦК, окрім як для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

5.35. За таких обставин, суд вважає, що дії ТЦК щодо направлення звернення до органу Нацполіції для здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , є протиправними.

5.36. Згідно частини 2 статті 19 Закону №1951-VIII військовозобов`язаний має право звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Водночас згідно абзацу 17 пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.

5.37. Отже, чинне законодавство містить інструменти, які надають можливість виправити недостовірні відомості в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відкликати з органів Національної поліції запит на доставлення військовозобов`язаного.

5.38. З урахуванням виявлених вище порушень в діяльності ТЦК, з метою приведення досліджуваних правовідносин у відповідність до діючого законодавства України, суд вважає за необхідним зобов`язати ТЦК виключити відомості про порушення правил військового обліку з боку ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та повідомити Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ТЦК.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

6.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

6.3. У цій справі судом встановлено, що позивач не звертався до консульства з заявою про взяття на військовий облік, консульство не інформувало його про необхідність повернення. Фактично, ТЦК діяв самостійно, поза встановленою процедурою взаємодії з дипломатичними установами, що не відповідає вимогам Порядку №1487.

6.4. Внесення ТЦК до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів таких персональний даних ОСОБА_1 , як «порушення правил військового обліку», не відповідає вимогам Закону №1951-VIII, а тому є протиправним.

Для внесення інформації про особу, як про порушника законодавства, необхідно спочатку його притягнути до адміністративної або кримінальної відповідальності, і лише після цього вносити такі персональні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

6.5. Реалізація відповідачем абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487 щодо звернення до органів Національної поліції для доставлення позивача, з метою складення протоколу про адміністративні правопорушення, у цих правовідносинах є помилковою, оскільки суперечить положенням частин 6,8 статті 258 КУпАП, які не передбачаються складання протоколу про такі правопорушення під час особливого періоду.

6.6. Також, з метою приведення досліджуваних правовідносин у відповідність до діючого законодавства України, суд вважає за необхідним зобов`язати ТЦК виключити відомості про порушення правил військового обліку з боку ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та повідомити Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ТЦК.

6.7. За таких обставин, цей позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття (поновлення) на військовий облік ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

3. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку особою ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та щодо направлення звернення до органу Національної поліції України про його доставлення у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, як такого, що порушив правила військового обліку і вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210 КУпАП.

4. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити відомості про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і зняти його з військового обліку.

5. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_4 ).

Суддя О.В. Анісімов