Справа № 204/11093/25
Суддя: Чудопалова С. В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/204/74/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі головуючої судді Чудопалової С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Татаржинський Микола Вячеславович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та повернути сплачений штраф, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Татаржинський М.В. звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8515 від 10.10.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП , повернути сплачений штраф та закрити провадження у справі. В обґрунтування позову вказує на те, що 10.10. 2025 року відносно позивача складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф 17000 грн. Зазначає, при оновленні даних було виявлено, що у застосунку «Резерв+» відображається інформація про порушення позивачем правил військового обліку. ОСОБА_1 стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Даний факт підтверджується витягом із застосунку «Резерв+». Листом № 6/8327 від 06.10.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів міститься інформація про активне звернення до органів Національної поліції від 27.11.2024 № E203562 про здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із неприбуттям всупереч вимог, передбачених частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідальність за що передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за повісткою № 280146 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 18.10.2024 року о 11.00 годині для уточнення даних, яка засобами поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА» була направлена за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) вказаного громадянина: АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням № 048. Також, ІНФОРМАЦІЯ_3 було зазначено, що постанова та протокол щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП не складались. 07.10.2025 року ОСОБА_2 було подане клопотання про визнання адміністративного правопорушення в порядку ст. 279-9 КУпАП. У відповідь на таке клопотання позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено та винесено оскаржувану постанову № 8515 від 10.10.2025 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17000,00 грн. з можливістю оплати 50% розміру штрафу при умові такої сплати протягом 10 календарних днів. Позивач вважає постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 № 8515 від 10.10.2025 року безпідставною, такою, що винесенна без з`ясування всіх обставин по даній справі та такою, що підлягає скасуванню. Таким чином вважає, що у листі № 6/8327 від 06.10.2025 районний ТЦК підтвердив, що вчинене ОСОБА_1 в особливий період правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було виявлене 27.11.2024. У відповідності до ч. 7 ст. 38 КУпАП, останній день тримісячного строку щодо можливості накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за вчинення в особливий період правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП припадав на 27.02.2025 . Отже, станом на дату подання ОСОБА_1 клопотання від 07.10.2025 року, строк передбачений статтею 38 КУпАП закінчився. Тому у ІНФОРМАЦІЯ_3 були наявні підстави для складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що позивач не оспорював, однак підстави для накладення на позивача санкції статті 210-1 КУпАП у вигляді штрафу були відсутні, що в свою чергу вказує на необхідність закриття адміністративного провадження. Зазначив, що позивачем було сплачено 50 % від розміру штрафу накладеного на нього постановою Центрально-Чечелівського ОР у м. ІНФОРМАЦІЯ_5 № 8515 від 10.10.2025 року лише через необхідність не мати у застосунку «Резерв +» відмітки про порушення правил військового обліку, з метою подальшого бронювання на новому місці роботи.

Ухвалою суду від 23.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 07.11.2025 відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві . Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд убачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом із застосунку «Резерв+»(а.с.8-9).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 8515 від 10.10.2025 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000грнз можливістю оплати 50% розміру штрафу при умові такої сплати протягом 10 календарних днів. Як зазначено у постанові, засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 було надіслано повістку від 04.10.2024 про його виклик до ТЦК на 18.10.2024 на 11.00 год. для звірки даних , у визначені повісткою час та місце вказаний громадянин не з`явився, всупереч вимогам , передбачених частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із чим до органів Нацполіції було направлено звернення від 27.11.2024 про доставлення до територіального центру. Таким чином , ОСОБА_1 порушив абзац 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації за особливий період», затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року, за що передбачена адміністративна відповідальність, зач.3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.10).

Листом № 6/8327 від 06.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів міститься інформація про активне звернення до органів Національної поліції від 27.11.2024 року № E203562 про здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із неприбуттям всупереч вимог, передбачених частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідальність за що передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за повісткою № 280146 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 18.10.2024 року о 11.00 годині для уточнення даних, яка засобами поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА» була направлена за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) вказаного громадянина: АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням № 048. Також, ІНФОРМАЦІЯ_3 було зазначено, що постанова та протокол щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП не складались(а.с.11).

07.10.2025 року ОСОБА_1 було подана заява про визнання адміністративного правопорушення в порядку ст. 279-9 КУпАП . Згідно копії квітанції від 10.10.2025 позивачем сплачено 8500 грн. адміністртивного штрафу (а.с.12).

Отже, відносини між сторонами по справі регулюються нормамиКодексу України про адміністративні правопорушення,Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022№1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та іншими нормативно-правовими актами». Частиною 2статті 19 Конституції Українивстановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Згідно із ст.7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст.9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Частиною 3статті 210-1 КУпАПпередбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозиція ч.1 ст.210-1 КУпАПвстановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію`під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Об`єктивна сторона виражається у порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил. Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст. Частиною 2статті 77 КАС Українивизначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 року (справа №201/12431/16-а), від 23.10.2018 року (справа №743/1128/17), від 15.11.2018 року (справа №524/7184/16-а). Суд вважає, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення. Згідно із ч.9 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбаченихстаттями 210,210-1цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Як встановлено судом, 27.11.2024 відповідачу вже було відомо про факт неприбуття ОСОБА_1 за викликом до ТЦК , що підтверджується листом № 6/8327 від 06.10.2025, що вчинене ОСОБА_1 в особливий період правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було виявлене 27.11.2024 року. Тобто, у відповідності до ч. 9 ст. 38 КУпАП, останній день тримісячного строку щодо можливості накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за вчинення в особливий період правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП припадав на 27.02.2025 року. Отже, станом на дату подання ОСОБА_1 клопотання 07.10.2025, строк передбачений статтею 38 КУпАП закінчився. Разом з тим, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було постановлено 10.10.2025 року, тобто більш ніж через три місяці. Окрім того, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17: «Сам факт визнання особою вини у порушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владнихповноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності».

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи от 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. В силу принципу презумпції невинуватості, чинної в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Отже суд вважає, що відповідачем не підтверджено правомірність прийнятої постанови, при цьому не враховано положення ч.9 ст.38 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Відтак притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1КУпАПсуперечитьстатті 58 Конституції України, ч.9 ст.38 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є такою, що прийнята з порушення норм процесуального права, отже підлягає скасуванню. За ч.3 ст.286 КУпАПза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення. На підставі ч. 1ст. 139 КАС Україниз відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 грн. 60коп. (а.с.13). Щодо вимоги про повернення сплаченого позивачем адміністративного штрафу у розмірі 8500 грн., згідно квитанції від 10.10.2025 необхідно відмовити, оскільки повернення адміністративного штрафу не є способом виконання судового рішення, а є окремим процессом та підлягає поверненню відповідно до Порядку №787, затверджених наказом Мінфіну від 3.09. 2013 року

Керуючись ст.ст.38,245-246,251,268,283 КУпАП, ст.ст.2,9,72-77,241-246,250,286,295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ,в інтересахякого діє адвокат Татаржинський Микола Вячеславович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково. Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 8515 від 10.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАПзакрити, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, закінченням строків передбаченихстаттею 38 КУпАП. В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 20 коп. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Чудопалова