Справа № 500/6180/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6180/25

25 грудня 2025 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка Р.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАТРАК" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАТРАК" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості від 15.10.2025 №UA403070/2025/000330/2 разом із рішенням, яке оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Тернопільської митниці Державної митної служби України № UA403070/2025/000554.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.03.2025 ТОВ "Новатрак" (покупець) та компанія WEIFANG WODONG MACHINERY CO., LTD (Китай) (продавець), укладено міжнародний контракт купівлі-продажу товарів №WWNT2025, за умовами якого сторони домовились про продаж товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у додатках до контракту, які є невід`ємною частиною даного контракту.

На підставі вказаного контракту і додаткової угоди №1 від 30.05.2025 ввезено на митну територію України товар. Надалі, уповноваженою особою до Тернопільської митниці подано до митного оформлення митну декларацію №25UA76U8 на придбаний товар, однак після консультацій митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 №UA403070/2025/000330/2, що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 03.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

17.11.2025 до суду від Тернопільської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що під час здійснення митного контролю за МД №25UA05U7 від 02.10.2025 митницею опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами чого встановлено:

1. згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 умови поставки CPT передбачають оплату витрат на перевезення товару до названого місця призначення продавцем, проте згідно виписки із загальної калькуляції від виробника товару від 07.07.2025 №б/н у вартість товарів не включено витрати на транспортування;

2. згідно поданої декларації країна відправлення: Китай. Однак, до митного оформлення коносамент не подано. Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України;

3. комерційна пропозиція № б/н від 27.06.2025 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT Шепетівка, що обмежує конкурентність.

Таким чином, наведені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Як наслідок відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 15.10.2025 №UA403070/2025/000330/2, а також Тернопільська митниця вважає, що таке прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Одночасно вказує, що крім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.

Ухвалою суду від 20.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Тернопільської митниці про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін або за правилами загального позовного провадження.

Інших заяв по суті спору на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.

На виконання зовнішньоекономічного контракту № WWNT2025 від 13.03.2025, укладеного між компанією «WEIFANG WODONG MACHINERY CO., LTD» (Китай) та товариством з обмеженою відповідальністю «НОВАТРАК» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) № 2025-16 від 07.07.2025 Позивачем на митну територію України ввезено товар.

02 жовтня 2025 року до митного оформлення подано митну декларацію (надалі МД) типу ІМ40АА №25UA05U7, якою заявлено до митного оформлення наступний товари: «трактор колісний ДМТЗ 244X 48 шт. В комплекті з зіп. Тип двигуна: трьохциліндровий, 4-х тактний. Тип палива-дизельне. Робочий об`єм циліндрів - 1532 см3. Максимальна потужність двигуна - 17,60 кВт. Календарний та модельний рік випуску 2025 рік: Двиг. L820516384B, Куз. 2508022, Шасі 2508022. Двиг. L820516377B, Куз. 2508065, Шасі 2508065. Двиг. L820516347B, Куз. 2508019, Шасі 2508019. Двиг. L820516341B, Куз. 2508067, Шасі 2508067. Двиг. L820413570B, Куз. 2508033, Шасі 2508033. Двиг. L820516355B, Куз. 2508081, Шасі 2508081. Двиг. L820516381B, Куз. 2508027, Шасі 2508027. Двиг. L820414327B, Куз. 2508047, Шасі 2508047. Двиг. L820413881B, Куз. 2508088, Шасі 2508088. Двиг. L820516354B, Куз. 2508091, Шасі 2508091. Двиг. L820413548B, Куз. 2508073, Шасі 2508073. Двиг. L820413565B, Куз. 2508093, Шасі 2508093. Двиг. L820516389B, Куз. 2508066, Шасі 2508066. Двиг. L820516345B, Куз. 2508092, Шасі 2508092. Двиг. L820414350B, Куз. 2508038, Шасі 2508038. Двиг. L820516353B, Куз. 2508074, Шасі 2508074. Двиг. L820414344B, Куз. 2508004, Шасі 2508004. Двиг. L820516395B, Куз. 2508029, Шасі 2508029. Двиг. L820516356B, Куз. 2508023, Шасі 2508023. Двиг. L820413573B, Куз. 2508028, Шасі 2508028. Двиг. L820516391B, Куз. 2508053, Шасі 2508053. Двиг. L820516382B, Куз. 2508054, Шасі 2508054. Двиг. L820414355B, Куз. 2508043, Шасі 2508043. Двиг. L820414330B, Куз. 2508049, Шасі 2508049. Двиг. L820413574B, Куз. 2508014, Шасі 2508014. Двиг. L820414340B, Куз. 2508051, Шасі 2508051. Двиг. L820516376B, Куз. 2508058, Шасі 2508058. Двиг. L820516359B, Куз. 2508071, Шасі 2508018. Двиг. L820516338B, Куз. 2508018, Шасі 2508018. Двиг. L820414348B, Куз. 2508041, Шасі 2508041. Двиг. L820413572B, Куз. 2508005, Шасі 2508005. Двиг. L820516374B, Куз. 2508020, Шасі 2508020. Двиг. L820414346B, Куз. 2508046, Шасі 2508046. Двиг. L820413563B, Куз. 2508070, Шасі 2508070. Двиг. L820516368B, Куз. 2508015, Шасі 2508015. Двиг. L820414331B, Куз. 2508062, Шасі 2508062. Двиг. L820516343B, Куз. 2508075, Шасі 2508075. Двиг. L820516402B, Куз. 2508076, Шасі 2508076. Двиг. L820516348B, Куз. 2508017, Шасі 2508017. Двиг. L820413874B, Куз. 2508095, Шасі 2508095. Двиг. L820516373B, Куз. 2508082, Шасі 2508082. Двиг. L820413569B, Куз. 2508032, Шасі 2508032. Двиг. L820516379B, Куз. 2508069, Шасі 2508069. Двиг. L820414347B, Куз. 2508061, Шасі 2508061. Двиг. L820414339B, Куз. 2508068, Шасі 2508068. Двиг. L820413550B, Куз. 2508030, Шасі 2508030. Двиг. L820414345B, Куз. 2508036, Шасі 2508036. Двиг. L820516365B, Куз. 2508021, Шасі 2508021. Використовуються для сільськогосподарських робіт, не містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі. Поставляються у частково демонтованому стані, для зручності транспортування, в комплекті з інструментом та приладдям (зіп) для збірки та обслуговування, технічний стан-новий. Торговельна марка: ДМТЗ. Виробник:WEIFANG WODONG MACHINERY CO., LTD. Країна виробництва: CN».

До митного оформлення подані наступні документи:

сертифікат якості від виробника товару б/н від 10.07.2025;

пакувальний лист № 2025-16 від 10.07.2025;

рахунок-фактура (інвойс) № 2025-16 від 07.07.2025;

накладна ЦІМ № від 22.09.2025;

накладна ЦІМ № від 22.09.2025;

накладна ЦІМ № від 22.09.2025;

супровідний документ T1 № 25PL322080NST2CРК8 від 18.09.2025;

супровідний документ T1 № 25PL322080NST2D3К4 від 18.09.2025;

супровідний документ T1 № 25PL322080NST2DLK6 від 18.09.2025;

декларація про походження товару № 2025-16 від 07.07.2025;

комерційна пропозиція від виробника товару б/н від 27.06.2025;

платіжна інструкція в іноземній валюті від 26.09.2025;

прайс-лист від виробника товару б/н від 17.06.2025;

виписка із загальної калькуляції від виробника товару б/н від 07.07.2025;

додаткова угода № 1 від 30.05.2025;

додаток № 2025-16 від 07.07.2025;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № WWNT2025 від 13.03.2025;

декларація про відповідність від 22.09.2025;

заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» заява від 02.10.2025;

електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/ або зміст якого митний орган може перевірити на вебсайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат №25C320120033/00742 від 25.09.2025;

лист пояснення № 1-1 від 26.09.2025;

технічні паспорта від виробника товару б/н від 10.07.2025;

технічні характеристики від виробника товару б/н від 10.07.2025;

фото табличок від 10.07.2025;

копія митної декларації країни відправлення № 00162469 від 12.07.2025.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» (надалі АСМО «Інспектор») згенеровано форми митного контролю:

« 105-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів підрозділом митного оформлення»;

« 106-2 Витребування документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товарів»;

« 202-1 Проведення часткового огляду з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації та інших документах, поданих до митного оформлення»;

"911-1 Здійснення фото- та/або відеофіксації виконання митних формальностей".

Також, АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: «по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Індикатори ризику: п.3.1.1 можливо невірна класифікація товару, п.3.3.2. наявні в базі даних митного органу, митні оформлення ідентичного товару за ціною вищою ніж заявлена в даній МД»

Під час здійснення митного контролю за МД №25UA05U7 від 02.10.2025 митницею опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами чого встановлено:

1. згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 умови поставки CPT передбачають оплату витрат на перевезення товару до названого місця призначення продавцем, проте згідно виписки із загальної калькуляції від виробника товару від 07.07.2025 №б/н у вартість товарів не включено витрати на транспортування;

2. згідно поданої декларації країна відправлення: Китай. Однак, до митного оформлення коносамент не подано. Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України;

3. комерційна пропозиція № б/н від 27.06.2025 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT ШЕПЕТІВКА, що обмежує конкурентність.

Таким чином, наведені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 54 МК України митний орган має право у випадках, встановлених Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

В зв`язку із цим, митницею направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту: "Згідно з доповненням до контракту Додаток № 2025-16 від 07.07.2025 умовами оплати є передоплата. Проте до митного оформлення банківські платіжні документи чи інші платіжні документи не подано. Згідно поданої декларації країна відправлення: Китай, однак до митного оформлення коносамент не подано. У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалось).

Відповідач просив позивача надати документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вище зазначених документів надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією».

Уповноваженою особою декларанта, окрім тих документів, які вже подані до митної декларації, додатково надано: лист № 1 від 02.10.2025; лист № 2 від 02.10.2025.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000330/2 від 15.10.2025, з якого слідує: «митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вище зазначених документів, надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

АСУР згенеровано форми митного контролю щодо контролю митної за кодами МФ 105-2, 106-2. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи також те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

За результатами опрацювання документів встановлено наступне. Оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 13.03.2025№ WWNT2025. Згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 умови поставки CPT передбачають оплату витрат на перевезення товару до названого місця призначення продавцем, проте згідно виписки із загальної калькуляції від виробника товару від 07.07.2025 №б/н у вартість товарів не включено витрати на транспортування.

Згідно поданої декларації країна відправлення: Китай, однак до митного оформлення коносамент не подано. Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України.

Комерційна пропозиція № б/н від 27.06.2025 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT Шепетівка, що обмежує конкурентність.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару №1 згідно з згідно з МД від 18.06.2025 №25UA32U6, товар - трактори колісні для с/г робіт: Трактор LOVOL TE244 1 шт. Номер кузову - НОМЕР_1 . Номер шасі - НОМЕР_1 . Номер двигуна - L811134079B. Тип двигуна дизельний. Робочий об`єм циліндрів, см3 1532. Календарний рік виготовлення 2025. Модельний рік виготовлення 2019. Потужність двигуна 17,6 кВт. Не містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі. Виробник Shandong Weichai Lovol. Торговельна марка LOVOL. Країна виробництва CN, умови поставки FOB на рівні 3,85 дол. США за кг (6229,30 USD/шт.)».

Таким чином, зважаючи на викладене, Тернопільською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000330/2 від 15.10.2025.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень слідує, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Разом з тим, вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.

Як встановлено судом, поданий позивачем до митного оформлення інвойс № 2025-16 від 07.07.2025 за назвою і змістом відповідає вимогам пункту 3 частини другої статті 53 МК України. На виконання пункту 2 частини другої статті 53 МК України позивачем представлено:

сертифікат якості від виробника товару б/н від 10.07.2025;

пакувальний лист № 2025-16 від 10.07.2025;

рахунок-фактура (інвойс) № 2025-16 від 07.07.2025;

накладна ЦІМ № від 22.09.2025;

накладна ЦІМ № від 22.09.2025;

накладна ЦІМ № від 22.09.2025;

супровідний документ T1 № 25PL322080NST2CРК8 від 18.09.2025;

супровідний документ T1 № 25PL322080NST2D3К4 від 18.09.2025;

супровідний документ T1 № 25PL322080NST2DLK6 від 18.09.2025;

декларація про походження товару № 2025-16 від 07.07.2025;

комерційна пропозиція від виробника товару б/н від 27.06.2025;

платіжна інструкція в іноземній валюті від 26.09.2025;

прайс-лист від виробника товару б/н від 17.06.2025;

виписка із загальної калькуляції від виробника товару б/н від 07.07.2025;

додаткова угода № 1 від 30.05.2025;

додаток № 2025-16 від 07.07.2025;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № WWNT2025 від 13.03.2025;

декларація про відповідність від 22.09.2025;

заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» заява від 02.10.2025;

електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/ або зміст якого митний орган може перевірити на вебсайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат №25C320120033/00742 від 25.09.2025;

лист пояснення № 1-1 від 26.09.2025;

технічні паспорта від виробника товару б/н від 10.07.2025;

технічні характеристики від виробника товару б/н від 10.07.2025;

фото табличок від 10.07.2025;

копія митної декларації країни відправлення № 00162469 від 12.07.2025.

Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.

Щодо доводів митного органу про необхідність подання документів, що підтверджують митну вартість товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини суд вважає, що за встановлених обставин позивачем надано достатніх для митного оформлення імпортованого товару документів, аргументи відповідача не дають обґрунтованих підстав ставити під сумнів правильність обчислення митної вартості оцінюваного товару, оскільки неузгодженості, розбіжності або недоліки у документах, про які зазначає відповідач, є необґрунтованими та не могли вплинули на правомірність визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту).

Крім того, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Щодо прохання митного органу про надання додатково копії митної декларації країни відправлення, суд зауважує, що при митному оформленні товару позивачем було надано митну декларацію країни відправлення із пакетом документів, що підтверджується карткою відмови в прийнятті митної декларації №UA403070/2025/000554.

Відповідач в оскаржуваному рішенні серед іншого просить, у випадку якщо здійснювалося страхування, - надати страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування

Проте, суд зауважує, що відповідно до статті А.5 "Страхування" розділу А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ (CARRIAGE PAID ТО (...named place of destination) фрахт/перевезення оплачено до (...назва місця призначення) Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Продавець не має жодного зобов`язання перед покупцем щодо укладення договору (контракту) страхування".

В статті В.5 "Страхування" розділу В "Обов`язки покупця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Покупець не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору (контракту) страхування".

В постановах від 26.03.2019 року у справі №814/921/17, від 24.12.2020 року у справі №814/1046/16 Верховний Суд щодо подібних спірних правовідносин дійшов висновку, що відповідно до умов СРТ у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватися. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару. Якщо товар фактично не страхувався, про що декларантом були надані письмові обґрунтовані пояснення, то відсутність доказів страхування не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13.02.2018 у справі №803/1112/17, якщо за твердженням декларанта, страхування товару не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт: декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту.

Таким чином у декларанта відсутній обов`язок доведення факту здійснення або нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення.

Щодо доводів відповідача про те, що системою управління ризиками згенеровано форму митного контролю щодо можливого заниження митної вартості за кодами МФ 105-2, 106-2, 202-1, 911-1. З приводу чого у митного органу виникли сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару.

Доречно зауважити, що відомості з АСАУР носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару (правовий висновок, викладено в постанові КАС ВС від 25.08.2023 у справі № 810/693/17).

Крім того, суд наголошує, що митний орган має витребувати вказані документи лише після встановлення відповідних підстав, що визначені частиною 3 статті 53 МК України та деталізовані судом вище.

Аналогічну позицію суд займає стосовно ненадання виписки з бухгалтерської документації. Додатково, суд наголошує на тому, що митний орган не мав правових підстав перейти до витребування документів, передбачених частиною 4 статті 53 МК України, за відсутності обґрунтованих та документально підтверджених для цього підстав « … вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість… ». А, як указувалось раніше, таких обґрунтувань органом митниці не надано.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Не заперечуючи повноважень митного органу здійснювати контроль за правильністю визначення митної вартості товарів, суд звертає увагу на те, що згідно частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

При розгляді справи суд не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення, ознак підробки документів чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідач в оскаржуваному рішенні посилається на те, що оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 13.03.2025 №WWNT2025. Згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 умови поставки CPT передбачають оплату витрат на перевезення товару до названого місця призначення продавцем, проте згідно виписки із загальної калькуляції від виробника товару від 07.07.2025 №б/н у вартість товарів не включено витрати на транспортування.

Щодо наведеного суд зазначає, що умови поставки СРТ - Шепетівка, Україна, які відповідно до положень Інкотермс-2010 (фрахт/перевезення оплачено до (... назва місця призначення)) означають, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Отже, всі витрати на доставку товару здійснюються за рахунок продавця на умовах доставки продавцем товару названому перевізнику.

Так як транспортні витрати несе продавець товару, сумніви митного органу в цій частині є необґрунтованими. Не зазначення окремим рядком таких витрат виробником товару у загальній калькуляції, не свідчить про заниження митної вартості товару покупцем.

Щодо покликань митного органу на те, що згідно поданої декларації країна відправлення: Китай, однак до митного оформлення коносамент не подано, а відтак зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України, суд зазначає, що коносамент - це товаророзпорядчий документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу. В коносаменті відсутні відомості про вартість перевезення.

При розгляді справи суд не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення, ознак підробки документів чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант позивача надав митному органу належні та допустимі, достатні докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020 у справі №815/4686/16.

Суд зазначає, що твердження відповідача про наявність у нього сумнівів є непідтвердженими, при цьому, відповідач не надав суду жодного доказу тому, що надані декларантом документи були не повними, містили розбіжності, чи ознаки підробки. Водночас ціна, яка була фактично сплачена позивачем за товар в повній мірі підтверджена належними і допустимими доказами і відповідає домовленостям сторін договору.

Відповідачем не взято до уваги приписи ст.8 МК України, якою передбачено принцип презумпції невинуватості. Декларантом не було допущено систематичних порушень, а помилка суто механічна та її допущення не впливає на числове визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення. Крім того, відповідачем не доведено ознак підробки в зазначених документах.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того, ні в спірному рішенні, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Також слід зазначити, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби.

Також суд зазначає, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та від 17.01.2022 у справі № 520/2000/19. Також, Верховний Суд у своїх постановах від 25.02.2020 у справі № 260/718/19 та від 27.04.2020 у справі № 140/804/19 наголошував, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000330/2 від 15.10.2025.

З огляду на це скасуванню підлягає й картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Тернопільської митниці № UA403070/2025/000554.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 23917,51 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, тому на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 №UA403070/2025/000330/2 та картку відмови Тернопільської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403070/2025/000554.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Новатрак" за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці судові витрати зі сплати судового збору на суму 23917 двадцять три тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн 51 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 грудня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВАТРАК" (місцезнаходження: вул. Промислова, 20, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46004 ).

Головуючий суддя Грицюк Р.П.