Справа № 420/33879/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 08.10.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області від 23.09.2025 року, оформлене протоколом засідання Ради адвокатів Одеської області від 23.09.2025 року № 116 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та зобов`язати Раду адвокатів Одеської області видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 28.10.2024 року ОСОБА_1 склав кваліфікаційні іспити на право заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про складання кваліфікаційного іспиту серії ОД №259-04/24 від 28.10.2024 виданого КДКА Одеської області. У період з січня 2025 року по червень 2025 ОСОБА_1 пройшов стажування та адаптаційний курс в професію адвоката для стажистів. Після завершення усіх необхідних процедур ОСОБА_1 звернувся до Ради адвокатів Одеської області із заявою про видачу свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю. 23.09.2025 Рада Адвокатів Одеської області на своєму засіданні прийняла рішення про відмову в заяві Завади. щодо видачі йому свідоцтва на право заняття адвокатською діяльності посилаючись на невідповідність вимогам ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» про вимогу щодо несумісності, оскільки ОСОБА_2 займає посаду старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Київській області ДСР НПУ. Позивач ОСОБА_1 вважає, що оскаржуване рішення Ради Адвокатів Одеської області від 23.09.2025 року, яким було відмовлено у видачі свідоцтва на право заняття адвокатською діяльності не ґрунтується на законі, а відтак підлягає скасуванню.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

До позову в якості додатку надано платіжну інструкцію № 2.337848613.1 від 03.10.2025 про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн та платіжну інструкцію № 2.337674199.1 від 03.10.2025 про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Згідно даних КП «Діловодство спеціалізованого суду» судовий збір у загальному розмірі 2422,40 грн зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвалою судді від 13.10.2025 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Копія ухвали від 13.10.2025 до Електронного кабінету Ради адвокатів Одеської області 14.10.2025, проте, відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Станом на дату розгляду справи, інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.

30.10.2024 позивачем отримано свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області (а.с.10).

23.09.2025 на засіданні Ради адвокатів Одеської області прийнято рішення (а.с.11), оформлене протоколом №116 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до ст.7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» про вимоги щодо несумісності. Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 склав кваліфікацій іспит, отримав направлення для проходження стажування, закінчив стажування та при проведенні оцінки стажування отримав позитивний результат. При цьому, станом на 17.09.2025 ОСОБА_1 займає посаду старшого оперуповноваженого з ОВС УСР в Київській області ДСР НПУ.

Вважаючи вищевказане рішення протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України «Про Національну поліцію», яким передбачено, зокрема,

- на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» ( частина 2 ч.2 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію»);

- поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції ( частина1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію»);

- поліцейський не може під час проходження служби займатися іншою оплачуваною діяльністю, крім науково-педагогічної, наукової або творчої ( стаття 66 Закону України «Про Національну поліцію»);

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України «Про запобігання корупції», яким, серед іншого передбачено:

- суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: поліцейські ( підпункт "з" пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції»);

- особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зокрема, поліцейським, забороняється: займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України. ( пункт 1 частини 1 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції»);

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема:

- адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом ( пункт 1 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»);

- адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (пункт 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»);

- адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб ( частина 1 статті 5 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»);

- адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. ( частина перша статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»);

- не може бути адвокатом особа, яка:

1) має непогашену чи незняту в установленому законом порядку судимість за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також нетяжкого злочину, за який призначено покарання у виді позбавлення волі;

2) визнана судом недієздатною чи обмежено дієздатною;

3) позбавлена права на заняття адвокатською діяльністю, - протягом двох років з дня прийняття рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

4) звільнена з посади судді, прокурора, слідчого, дізнавача, нотаріуса, з державної служби або служби в органах місцевого самоврядування за порушення присяги, вчинення корупційного правопорушення, - протягом трьох років з дня такого звільнення. ( частина 2 статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»);

Несумісною з діяльністю адвоката є: 1) робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції»; 2) військова або альтернативна (невійськова) служба; 3) нотаріальна діяльність; 4) судово-експертна діяльність. Вимоги щодо несумісності з діяльністю адвоката, передбачені пунктом 1 цієї частини, не поширюються на депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі). ( частина 1 статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»);

- у разі виникнення обставин несумісності, встановлених частиною першою цієї статті, адвокат у триденний строк з дня виникнення таких обставин подає до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності ( частина 2 статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»);

- особа, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не пізніше тридцяти днів з дня прийняття цього рішення складає перед радою адвокатів регіону присягу адвоката України такого змісту: «Я, (ім`я та прізвище), урочисто присягаю у своїй адвокатській діяльності дотримуватися принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, правил адвокатської етики, чесно і сумлінно забезпечувати право на захист та надавати правову допомогу відповідно до Конституції України і законів України, з високою відповідальністю виконувати покладені на мене обов`язки, бути вірним присязі». ( частина 1 статті 11 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими. Зразки свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України затверджуються Радою адвокатів України (стаття 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»);

Адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката. (частина перша статті 43 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Рада адвокатів України затверджує регламент конференції адвокатів регіону, положення про раду адвокатів регіону, положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, положення про ревізійну комісію адвокатів регіону, положення про комісію з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги, сприяє діяльності рад адвокатів регіонів, координує їх діяльність, сприяє забезпеченню гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних і соціальних прав адвокатів, виконує інші функції відповідно до цього Закону та рішень з`їзду адвокатів України ( частина 4 статті 55 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами. ( частина перша статті 57 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

З огляду на вищевказані норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатом є фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Обов`язковими складовими набуття статусу адвоката є, зокрема, складення особою присяги адвоката України та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

При цьому, несумісною з діяльністю адвоката є, серед іншого, робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ( стаття 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Спірність питання у даній справі полягає у правомірності рішення відповідача щодо відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю з підстав вимог щодо несумісності відповідно до ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки станом на 17.09.2025 він займав посаду старшого оперуповноваженого з ОВС УСР в Київській області ДСР НПУ.

При цьому, не є спірним питанням, що відповідно до підпункт «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є поліцейські, а тому на позивача, який на момент прийняття оскаржуваного рішення обіймав посаду старшого оперуповноваженого з ОВС УСР в Київській області ДСР НПУ, поширюються вимоги щодо несумісності відповідно до ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як встановлено судом, єдиним доводом позивача у даних спірних правовідносинах є те, що вимоги про несумісність посади поліцейського й адвокатською діяльністю стосуються виключно адвокатів, тобто осіб, які безпосередньо здійснюють адвокатську діяльність. На переконання позивача його перебування на посаді поліцейського на час стажування та отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю не може бути підставою для відмови у видачі такого свідоцтва, оскільки в подальшому ситуація не сумісництва може вирішена шляхом подання відповідачу заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Вирішуючи дані спірні правовідносини, суд вказує про таке.

Так, за змістом статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі, зокрема, подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється: 1) з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, - з дня подання раді адвокатів регіону за адресою робочого місця адвоката відповідної заяви адвоката.

Право на заняття адвокатською діяльністю поновлюється у разі, зокрема, зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону заяви адвоката про поновлення права на заняття адвокатською діяльністю.

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України.

Відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.

При цьому, за положеннями частини другої статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» обставини несумісності, встановлені частиною першою цієї статті, можуть бути усунені адвокатом шляхом подання ним заяви про зупинення адвокатської діяльності до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця у триденний строк з дня виникнення таких обставин.

Отже, наведені положення статей 7 та 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачають можливість усунення обставин несумісності шляхом подання адвокатом у триденний строк з дня виникнення таких обставин до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Варто зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 6 липня 2023 року у справі №500/4859/21 при вирішенні аналогічного правового питання зазначала, що отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, яке надає такій особі статус адвоката, гарантії адвокатської діяльності та можливість притягнення її до дисциплінарної відповідальності, свідчить, що така особа вже є суб`єктом адвокатської діяльності у розумінні профільного закону та без укладення договору про надання правової допомоги, без отримання доходу може у будь-який час надати іншу правову допомогу клієнту. Велика Палата вже раніше зазначала, що не можна відокремити мету отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від бажання надавати (платно або безоплатно) правову допомогу (пункт 76 постанови від 10 лютого 2021 року у справі № 822/1309/17).

При цьому, Закони України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і Закону України «Про Національну поліцію» не обмежують осіб, які перебувають на службі в органах місцевого самоврядування, у праві брати участь у відповідних процедурах добору, складати присягу адвоката України та отримувати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Однак після складання присяги та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю в особи, яка вже набула статусу адвоката, можуть виникнути обставини несумісності.

Разом з тим, системне тлумачення положень Закону свідчить, що терміни «діяльність адвоката» і «адвокатська діяльність» є тотожними.

Аналіз понять «адвокат» та «адвокатська діяльність», що наведені у статті 1 Закону, а також зміст статей 4, 6, 19 цього Закону свідчить про те, що обставини несумісності з діяльністю адвоката, визначені статтею 7 зазначеного Закону, виникають для осіб, які мають (уже отримали) такий статус, тобто склали присягу адвоката й отримали свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Отже, обмеження і способи їх усунення встановлені у статті 7 Закону для осіб, які вже мають статус адвоката та бажають займатись іншою (несумісною з діяльністю адвоката) діяльністю, а не для інших осіб, які бажають стати адвокатом.

З огляду на наведене можна дійти висновку, що якщо така особа відповідає встановленим частиною першою статті 6 Закону вимогам, не працює на посадах судді чи прокурора, пройшла всі необхідні етапи процесу набуття статусу адвоката, то орган адвокатського самоврядування, який наділений повноваженнями приймати присягу адвоката України, не вправі їй відмовити. Отже, обмеження і способи їх усунення встановлені у статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» для осіб, які вже мають статус адвоката та бажають займатись іншою (несумісною з діяльністю адвоката) діяльністю, а не для інших осіб, які бажають стати адвокатом.

Оцінка несумісності займаних особою посад з адвокатською діяльністю, крім посад осіб, які, як і адвокати, беруть участь у здійсненні правосуддя, не покладається на раду адвокатів регіону при вирішенні питання про допуск особи до складання кваліфікаційного іспиту, стажування, складання присяги адвоката України й отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 липня 2023 року у справі № 500/4859/21, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі №420/16929/22 ( адміністративне провадження № К/990/23680/23) за позовом до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Зважаючи на відсутність будь-яких інших порушень з боку позивача, які б лягли в основу відмови Ради адвокатів Одеської області у видачі йому свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу йому свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю, оформлене протоколом №116 засідання Ради адвокатів Одеської області.

З урахуванням з`ясованих обставин, суд доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Раду адвокатів Одеської області прийняти рішення про видачу позивачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України слід стягнути з Ради адвокатів Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області від 23.09.2025, оформлене протоколом засідання Ради адвокатів Одеської області від 23.09.2025 № 116 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Зобов`язати Раду адвокатів Одеської області прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Стягнути з Ради адвокатів Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Рада адвокатів Одеської області (65000, м. Одеса, вул. Караванського Святослава, 14, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА