Справа № 357/12113/25
Суддя: Сомок О. А.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/386/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі в м. Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського офіцера громади полку офіцерів громади №1 відділу взаємодії з громадськістю Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Ткачука Адама Михайловича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року адвокат Любченко Н.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до поліцейського офіцера громади полку офіцерів громади №1 відділу взаємодії з громадськістю Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Ткачука Адама Михайловича та Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи наступним.

17.07.2025 року поліцейським офіцером громади полку офіцерів громади № 1 Відділу взаємодії з громадськістю Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції Ткачуком Адамом Михайловичем відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ББА № 417168, відповідно до якої, нібито 17.07.2025 року о 06:40 год. в м. Біла Церква по вул. Леваневського, водій ОСОБА_1 керував ТЗ марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER» н/з НОМЕР_1 , який надає послуги з перевезення та у якого технічний стан не відповідає конструкції заводу виробника, а саме добавлено сидіння пасажирів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою та просить суд її скасувати, так як постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена з порушенням норм, які регулюють спірні правовідносини, без достатніх доказів провини порушення вимоги актів законодавства України, що регулює дорожній рух, встановлює поведінку та правила учасників дорожнього руху, а також підстави, умови та порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Вважає, що поліцейським складено завідомо незаконну постанову, тому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2025 року, головуючим суддею визначено Сомок О.А. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 18 серпня 2025 року адміністративний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28 серпня 2025 року за вх. № 48659 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач (представник) просив у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, обґрунтувавши тим, що згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 680,00 грн за те, що технічний стан транспортного засобу марки Mercedes-Benz Sprinter, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , не відповідає конструкції заводу-виробника та не допускається до експлуатації. У відповідності до п. 32.26 ПДР України з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються: переобладнання транспортних засобів. Після переобладнання транспортного засобу власник або його представник обирає організацію з оцінки відповідності та подає заяву про проведення оцінювання відповідності транспортного засобу, що переобладнаний, вимогам правил, нормативів і стандартів України, а також умовам (вимогам), викладеним у документі про погодження (далі - заява про проведення оцінювання). За результатами такого оцінювання видається: сертифікат відповідності; акт технічної експертизи або сертифікат відповідності. Відповідно до ст. 9 КУпАП, визначено, що адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Факт порушення позивачем п. 32.26 ПДР України та ч. 2 ст. 121 КУпАП є належним чином встановленим, а відтак не підлягає сумніву чи оскарженню.

Також відповідач подав до суду лист, в якому зазначив, що відповідно до пункту 3 розділу 8 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб.

Будь-яких інших заяв, клопотань чи доказів на адресу суду не надходило.

Керуючись ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

17.07.2025 постановою серії ББА № 417168, складеною поліцейським офіцером громади полку офіцерів громади № 1 відділу взаємодії з громадськістю Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Ткачуком Адамом Михайловичем, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 17.07.2025 о 06:40 год. в м. Біла Церква по вул. Леваневського, водій ОСОБА_1 керував ТЗ марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER» н/з НОМЕР_1 , який надає послуги з перевезення та у якого технічний стан не відповідає конструкції заводу виробника, а саме - дододано сидіння пасажирів, чим порушив п. 32.2.б ПДР.

Наявна у справі копія постанови від 17.07.2025 не містить в собі відомостей про долучення до неї додатків (доказів).

Перевіряючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог підпункту «б» пункту 32.2. ПДР України, з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджується переобладнання транспортних засобів.

Частиною 2 статті 121 КУпАП України встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 21.07.2022, ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER» н/з НОМЕР_1 , з особливою відміткою загальний автобус, переобладнаний у 2019 року, загальна кількість сидячих місць з місцем водія - 22.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що переобладнання транспортного засобу не здійснювалось і кількість місць у ньому відповідає технічній документації.

Надані відповідачем суду матеріали справи про адмінправопорушення не містять інформації про кількість місць в транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER» н/з НОМЕР_1 на момент зупинки та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що позбавляє суд можливості перевірити, чи дійсно технічний стан автомобіля не відповідає конструкції заводу виробника і був переобладнаний. Окрім того, відсутні дані, що транспортний засіб використовується для надання послуг з перевезення пасажирів.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 712/12830/16-а.

Однак у даній справі основним доказом вчинення правопорушення стали висновки працівника поліції, які не можуть бути достатнім доказом за відсутності інших доказів вчинення такого правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення є недоведеним.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, та не надано до суду доказів в підтвердження правомірності свого рішення.

Таким чином, враховуючи доводи заперечень та незгоду позивача з оскаржуваною постановою, внаслідок чого він звернувся до суду з адміністративним позовом, заважаючи на відсутність будь-яких пояснень позивача в оскаржуваній постанові про визнання адміністративного правопорушення, а також невиконання відповідачами встановленого обов`язку довести правомірність свого рішення, як такого, що відповідає вимогам ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначене, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 417168 від 17 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 28.09.2016 Білоцерківським РВ УДМС України в Київській області).

Відповідач-1: поліцейський офіцер громади полку офіцерів громади №1 відділу взаємодії з громадськістю Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції Ткачук Адам Михайлович, (адреса: 09107, Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, буд. 3).

Відповідач-2: Головне управління Національної поліції в Київській області (адреса місцезнаходження: 10008, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 15, ).

СуддяО. А. Сомок