Справа № 260/6621/25
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2025 року м. Ужгород№ 260/6621/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, які беруть участь у справі:

позивач - не з`явився;

представник позивача - Дренкалюк І.І.;

представник відповідача - не з`явився;

представник третьої особи - Червінський І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (вул. Миру, буд. 25А, с. Лалово, Мукачівський район, Закарпатська область, 89664) про визнання відмови протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, третя особа - Акціонерне товариство "Кредобанк" (вул. Сахарова, буд. 78, м. Львів, Львівська область, 79000), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання відмови протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

Визнати протиправною відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Виконавчий комітет Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської бласті здійснити реєстрацію місця проживання дитини за вказаною адресою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що іпотека на будинок, в якому позивач проживає разом з дружиною не припиняє його право на володіння, користування та розпорядження майном, а Закон України "Про іпотеку" не містить заборон на реєстрацію членів сім`ї. Вказує на те, що відмова відповідача зареєструвати місце проживання його новонародженої дитини у його будинку є протиправною.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 відкрио спрощене провадження та призначено справу до судового розгляду.

01.10.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, із якого вбачається, що такий проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних. Заперечуючи проти позову зазначає, що під час розгляду заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини позивача за адресою: АДРЕСА_2 сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №432599550 від 24.06.2025 року, відповідно до відомостей якої нерухоме майно - житловий будинок за вказаною адресою перебуває під іпотекою, іпотекодержатель АТ "Кредобанк", номер запису про іпотеку 41131021 від 23.03.2021 року. Зазначає, що Закон України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" та п. 38 Порядку визначено, що у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника і ця письмова згода є обов`язковою в разі реєстрації місця проживання, якщо нерухоме майно перебуває під іпотекою. Відповідач зазначає, що при поданні заяви про реєстрацію проживання малолітньої дитини позивачем не надано посадовій особі органу реєстрації письмову згоду АТ "Кредобанк" про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 року до участі у справі залучено АТ "Кредобанк" у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

06.11.2025 року АТ "Кредобанк" подано до суду письмові пояснення, в яких проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи про те, що відповідно до пункту 38 Порядку №265 у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника. Виходячи із вимог закону, для реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 слід подати письмову згоду Іпотекодержателя, тобто згоду АТ «Кредобанк». Однак, такої згоди до заяви додано не було, таким чином, вказана обставина є законною підставою для відмови у реєстрації місця проживання/перебування згідно п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та згідно пп. 1 п. 87 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7лютого 2022 р. № 265.

Крім того, третьою особою зазначено про те, що для забезпечення виконання зобов`язання по вищезазначеному Кредитному договору між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки. З даного Договору поруки Банку стало відомо, що реєстрація місця проживання ОСОБА_3 (мати малолітньої ОСОБА_2 ) є: АДРЕСА_3 . А тому, для запобігання порушення права дитини на житло та проживання з батьками (як зазначено у позовній заяві), Позивач вправі надати згоду своїй дружині на реєстрацію місця проживання малолітної ОСОБА_2 за адресою реєстрації матері, а саме: АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача, будчи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового розгляду, у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з мотивів, що наведені у письмових поясненнях на позовну заяву.

Заслухавши представника позивача та представника третьої особи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.06.2025 року позивач разом із дружиною ОСОБА_3 звернулися до ЦНАП виконавчого комітету Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району із заявою про реєстрацію місця проживання своєї новонародженої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

До вказаної заяви були надані наступні документи: паспорт громадянина України у формі книжечки, РНОКПП, витяг з Реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , свідоцтво про народження ОСОБА_2 , паспорт громадянина України у формі книжечки, РНОКПП, витяг з Реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , свідоцтво про спадщину за законом від 22.03.1996 року №62, зареєстрованого в спадковому реєстрі №І-1510, договір дарування від 11.12.2020 року, інформаційна Довідка з Державного реєстру речових прав на нрухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.06.2025 року №388781735.

Відповідач відмовив ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання ОСОБА_2 відповідно до постанови КМУ №265 п. 87.1 через наявність обтяжень щодо житла в ДРРП (а.с. 19, на звороті).

Позивач вважаючи вказану відмову протиправною, звернувся із вказаним позовом до суду.

Разом з тим, судом встановлено, що 23.03.2024 року ФОП ОСОБА_1 та АТ «Кредобанк», уклали Кредитний договір № 192/1-І-2021, (надалі Кредитний договір).

В забезпечення виконання зобов`язання Позичальника по Кредитному договору ОСОБА_1 та Банк 23 березня 2021 року уклали Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Барановою Ж.В., за реєстровим №239 (надалі Договір іпотеки).

Предметом вищезазначеного Договору іпотеки є: житловий будинок літ. А-А, загальною площею 271,7 (двісті сімдесят одна цілих сім десятих) кв.м., житловою площею 105,5 (сто п`ять цілих п`ять десятих) кв.м. до житлового будинку належать такі надвірні будівлі і споруди: Літня кухня літ.Б, сарай літ. В, вбиральня літ У, Споруди №1-3, Колодязь літ.К, змощення літ І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору дарування 2/3 часток житлового будинку від 11 грудня 2020 р., засвідченого Барановою Ж.В., приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №1069 та Свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого 22 березня 1996 р., державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори Мелеш М.М.,

зареєстроване в реєстрі за №І-1510.

Як вбачається із пункту 4.1.4. Договору іпотеки Іпотекодавець взяв на себе обов`язок протягом строку дії договору не відчужувати Предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язання з боку третіх осіб (зокрема не передавати його в оредну, найм, не передавати в наступну заставу тощо), не поселяти і не реєструвати інших осіб, не видавати довіреності на користування та/або розпорядження Предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньо письмової згоди на це від Іпотекодержателя.

Так, вирішуючи спірні правовідносини, суд керується наступним.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11.12.2003 (далі - Закон №1382-IV) громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

У статті 3 Закону №1382-IV визначено, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

01.12.2021 року набув чинності Закон України від 05.11.2021 року №1871-IX «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі - Закон №1871-IX), яким урегульовані відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

За змістом статті 2 Закону №1871-IX декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно зі статтею 3 Закону №1871-IX декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою: 1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно- територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

У силу частини шостої статті 5 Закону №1871-IX реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

За змістом статті 9 Закону №1871-IX у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України / частина перша/.

До заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються:

1) паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;

2) свідоцтво про народження - для дітей віком до 14 років;

3) документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України);

4) документи, що посвідчують особу законного представника (представника);

5) документи, що підтверджують повноваження особи як законного представника (представника), крім випадків, якщо законними представниками дитини є її батьки чи один із батьків;

6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору;

7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

3. У разі відсутності документів, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла.

У разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання (перебування) подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання (перебування) подання особою відомостей та/або документів, не передбачених цим Законом (ч. 7).

У силу пункту 3 частини першої статті 12 Закону №°1871-IX орган реєстрації відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо особа подала документи або відомості, передбачені цим Законом, не в повному обсязі.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (надалі - Порядок - №265).

Цей Порядок визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/ реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Так згідно пункту 35 Порядку №265 для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає:

1) заяву за формою згідно з додатками 2, 3 і 8;

2) паспортний документ особи або довідку про звернення за захистом в Україні (для осіб, які реєструють місце перебування);

3) свідоцтво про народження (для дітей віком до 14 років), крім іноземців та осіб без громадянства, або документ про реєстрацію народження, виданий компетентним органом іноземної держави і легалізований у встановленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

4) довідку про реєстрацію особи громадянином України (у разі здійснення вперше реєстрації місця проживання дитини віком до 14 років, у свідоцтві про народження якої зазначено, що батьки або один із батьків є іноземцем чи особою без громадянства);

5) документи, що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, наймача та членів його сім`ї, уповноваженої особи житла (зазначені документи та згода не вимагаються під час реєстрації місця проживання (перебування) малолітніх та неповнолітніх дітей за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або законних представників (представників), або одного з них; право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, іншого надавача соціальних послуг з проживанням (довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, іншого надавача соціальних послуг з проживанням за формою згідно з додатком 4, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у таких установах або закладах);

6) відомості або документ, що підтверджує сплату адміністративного збору (не подається у разі здійснення реєстрації місця перебування);

7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Відповідно до підпункту 3 пункту 87 Порядку, орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості.

У разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника.

Відповідно до пункту 38 Порядку №265 у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника.

Виходячи із нведеного, для реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 слід подати письмову згоду Іпотекодержателя, тобто згоду АТ "Кредобанк".

Як встановлено судом такої згоди до заяви позивачем додано не було, таким чином, вказана обставина є законною підставою для відмови у реєстрації місця проживання/перебування згідно п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" та згідно пп. 1 п. 87 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7лютого 2022 р. № 265.

Отже, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та достатніх доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень, на підставі, у спосіб передбачений законодавством, що спростовує вимоги адміністративного позову щодо визнання протиправною відмови у реєстрації місця проживання, а відтак дані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію місця проживання дитини не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від позовної вимоги, в задоволенні якої судом відмовлено.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість в даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами доводи на обґрунтування підстав зазначених у позовній заяві.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (вул. Миру, буд. 25А, с. Лалово, Мукачівський район, Закарпатська область, 89664) про визнання відмови протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, третя особа - Акціонерне товариство "Кредобанк" (вул. Сахарова, буд. 78, м. Львів, Львівська область, 79000) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25 грудня 2025 року.

СуддяС.А. Гебеш