Справа № 300/6807/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2025 р. справа № 300/6807/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі, також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовною заявою до Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації (далі також - відповідач, ДОЗ ІФ ОДА) про визнання протиправним та скасування наказу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 04.03.2025 обіймає посаду начальника відділу медицини катастроф та спеціальних питань управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Посада належить до посад державної служби категорії "Б" відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII). 15.09.2025 позивача з наказом директора департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 12.09.2025 № 145-к "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження. Вважаю наказ № 145-к протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі, також - КАС України) (а.с.85-86).

Департаментом охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації ухвалу від 29.09.2025 про відкриття провадження у справі №300/6807/25 тримало 29.09.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 88).

Вказаною ухвалою від 29.09.2025 про відкриття провадження в адміністративній справі встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, і подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Однак, своїм правом на подання відзиву чи інших письмових доказів відповідач не скористався.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.

Наказом Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 12.09.2025 №145-к "Про застосування дисциплінарного стягнення" застосовано до начальника відділу медицини катастроф та спеціальних питань управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф департаменту охорони здоров`я обласної державної адміністрації дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження. Підстава: подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи стосовно начальника відділу медицини катастроф та спеціальних питань управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф департаменту охорони здоров`я обласної державної адміністрації Сенюти Л.М. від 03.09.2025, письмове пояснення ОСОБА_1 від 10.09.2025 (а.с.13).

Позивач, вважаючи протиправним наказ відповідача від 12.09.2025 №145-к "Про застосування дисциплінарного стягнення", звернулась за захистом своїх прав та інтересів до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях врегульовані Законом № 889-VIII.

Пунктом 5 частини 2 ст. 65 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з частинами першою та другою ст. 74 Закону № 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 2 ст. 77 Закону 889-VIII, у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення,

Водночас, у наказі № 145-к зазначено, що дисциплінарний проступок полягає у неналежному виконанні з вини державного службовця основних обов`язків, визначених статтею 8 Закону України "Про державну службу", що призвело до порушення термінів розгляду звернень громадян, передбачених статтею 20 Закону України "Про звернення громадян". Наказ № 145-к не містить конкретних обставин, які вказують на порушення позивачем, що призвели до невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків.

При цьому, відповідач, зазначивши в наказі № 145-к, що дисциплінарний проступок полягає у неналежному виконанні основних обов`язків передбачених статтею 8 Закону 889-VIII, взагалі не визначився: чи то неналежне виконання саме обов`язків позивача, і які саме обов`язки позивач виконала неналежно.

Статтею 8 Закону № 889-VIH встановлено такний перелік основних обов`язків державного службовця:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Однак, в наказі № 145-к не вказано у чому конкретно полягає неналежне виконання основних обов`язків позивачем та які конкретно обов`язки, нормативно-правові акти, накази чи посадові інструкції вона порушила.

Тобто, спірний наказ № 145-к є неконкретизованим в частині фактичних обставин як підстав дисциплінарної відповідальності та суперечить вимогам Закону № 889-VIII.

Суд зазначає, що з моменту переведення позивача на посаду начальника відділу медицини катастроф та спеціальних питань управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф ДОЗ 1Ф ОДА до відома позивача не доведена посадова інструкція, що унеможливлює визначення конкретного кола позивачем службових обов`язків.

Згідно з Порядком розроблення посадових інструкцій державних службовців категорій "Б" та "В", затвердженим наказом Національного агенства з питань державної служби від 11.09.2019 № 172-19 (далі - Порядок № 172-19), яким визначено єдину процедуру розроблення, затвердження та перегляду посадових інструкцій державних службовців категорій "Б" та "В" (далі - посадова інструкція), служба управління персоналом державного органу (далі - служба управління персоналом); організовує розроблення посадових інструкцій; розробляє проекти посадових інструкцій у випадках, передбачених цим Порядком; надає консультативну допомогу щодо розроблення, затвердження та перегляду посадових інструкцій; переглядає разом із безпосереднім керівником посадові інструкції з метою виявлення потреб у внесенні до них змін; ознайомлює державних службовців з посадовими інструкціями (пункт 7 розділу І Порядку № 172-19).

Учасниками процесу розроблення, затвердження та перегляду посадової інструкції є; керівник державної служби в державному органі або суб`єкт призначення; служба управління персоналом; керівник самостійного структурного підрозділу (за наявності); безпосередній керівник (пункт 6 розділу I Порядку № 172-19).

Посадова інструкція розробляється та затверджується не пізніше ніж протягом 15 робочих днів з дня видання наказу (розпорядження) про внесення змін до штатного розпису або про затвердження нового штатного розпису державного органу, яким утворено нову посаду державної служби.

Затвердження посадової інструкції повинно передувати прийняттю рішення щодо оголошення конкурсу або переведення державного службовця, у визначеному законодавством порядку, на відповідну посаду державної служби (пункт 2 розділу 11 Порядку № 172-19).

Розроблення посадової інструкції полягає у визначенні змісту виконуваної за посадою роботи та підготовці проекту посадової інструкції (пункт 2 розділу II Порядку № 172-19),

Однак, станом на час розгляду справи про існування посадової інструкції з визначенням основних обов`язків для зазначеної посади не відомо позивачу та суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позивач добровільно виконувала всі усні і письмові доручення, які надходили їй від керівництва ДОЗ ІФ ОДА.

Суд вважає, що посилання в наказі на подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи від 03.09.2025, як на підставу оголошення зауваження позивачу, не звільняє відповідача, як суб`єкта владних повноважень, від обов`язку приймати рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності у відповідності до вимог Закону № 889-VIII.

За змістом ст. 68 Закону № 889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

У відповідності з ч. 1 ст, 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Водночас, відповідач, вирішуючи питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, зобов`язаний дотримуватися Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 (далі - Порядок № 1039).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1039, дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Наказом від 31.07.2025 № 132-к "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 та створення дисциплінарної комісії" (а.с.17-18), відкрито дисциплінарне провадження щодо позивача та з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, створено Дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації (далі - Дисциплінарна комісія) і затверджено її склад:

1) заступник директора департаменту - начальник управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф - ОСОБА_2 (безпосередній керівник позивача);

2) начальник управління економічного розвитку та інформаційно-аналітичної діяльності - ОСОБА_3 ;

3) начальник відділу організації медичної допомоги населенню - ОСОБА_4 ;

4) начальник відділу документообігу та організаційно-аналітичної діяльності - ОСОБА_5 ;

5) головний спеціаліст управління персоналом та реалізації державної політики у сфері розвитку кадрового потенціалу - ОСОБА_6 (а.с.19).

У преамбулі Наказу № 132-к відповідач посилається, зокрема, на Порядок № 1039 та на доповідну записку головного спеціаліста відділу документообігу та організаційно- аналітичної діяльності управління економічного розвитку та інформаційно-аналітичної діяльності департаменту охорони здоров`я обласної державної адміністрації - Світлани Мельничук від 25.06.2025 № 6/01-18, як на підставу для відкриття дисциплінарного провадження.

Інших підстав, окрім доповідної записки ОСОБА_7 від 25.06.2025 № 6/01-18 "щодо невиконання начальником відділу медицини катастроф та спеціальних питань управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф департаменту охорони здоров`я обласної державної адміністрації ОСОБА_1 вимог, передбачених статтями 8, 9 Закону України "Про державну службу" та статтями 15, 19, 20 Закону України "Про звернення громадян", у частині, що стосується звернень громадян.. ", в наказі № 132-к не вказано.

Відповідно до пункту 11 Порядку, не можуть бути залучені до роботи дисциплінарної комісії представники державного органу, особисто заінтересовані у результатах дисциплінарного провадження та безпосередньо підпорядковані особі, стосовно якої здійснюється дисциплінарне провадження.

Матеріалами справи також встановлено, що з 2017 року по 02.03.2025 ОСОБА_5 займала посаду головного спеціаліста відділу медицини катастроф, мобілізаційної роботи та спеціальних питань управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф ДОЗ ЇФ ОДА, та перебувала у безпосередньому підпорядкуванні позивача - як діючому на той час начальнику цього відділу.

Таким чином, особа, яка раніше була в підпорядкуванні позивача, а згодом переведена до іншого відділу, склала доповідну записку, що стала підставою для відкриття дисциплінарного провадження стосовно позивача. Надалі зазначена особа увійшла до складу дисциплінарної комісії стосовно позивача та обрана секретарем цієї комісії незважаючи на очевидний конфлікт інтересів.

Отже, склад дисциплінарної комісії сформовано з порушенням вимог пункту 11 Порядку № 1039, що ставить під сумнів неупередженість та об`єктивність дисциплінарного провадження і є самостійною підставою для закриття дисциплінарної справи.

Доповідна записка, яка стала підставою для відкриття дисциплінарного провадження містила твердження про пропущення позивачем строків розгляду окремих звернень громадян та перелік таких звернень. Зазначена доповідна стала фактично єдиною підставою для відкриття дисциплінарного провадження і основним предметом розгляду дисциплінарної комісії.

Однак, жодних інших доказів чи об`єктивної перевірки викладених у доповідній тверджень не було. Дисциплінарна комісія обмежилася розглядом інформації, наведеної автором доповідної, без встановлення дійсних причин пропущення строків звернень та без належної перевірки пояснень позивача. Дисциплінарна комісія не з`ясовувала та не перевіряла чи відноситься розгляд перелічених у ній звернень громадян саме до посадових обов`язків позивача, чи такі звернення офіційно надані/доручення позивачу на виконання, чи надходили вони через офіційний канал документообігу із реєстрацією та доведенням позивача до відома та чи була відповідна резолюція керівництва щодо необхідності опрацювання позивачем таких звернень як головним виконавцем.

Судом встановлено, що у даному випадку звернення надходили позивачу на її електронну пошту листом з електронної пошти ОСОБА_7 , де вона зазначала про те, що ці звернення мені потрібно виконати. Відповідно, враховуючи, що деякі з них належали до компетенції відділу медицини катастроф, мобілізаційної роботи та спеціальних питань управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф ДОЗ ІФ ОДА, який очолювала позивач до переведення на нову посаду, вона виконувала такі звернення добровільно для забезпечення реагування департаменту на запити громадян та належного функціонування підрозділу - управління.

Із протоколів засідань комісії, не вбачається дослідження порушених у доповідній записці питань за кожним окремим фактом - конкретним зверненням. При цьому, як встановлено під час дисциплінарного провадження частина звернень, які надійшли до ДОЗ ІФ ОДА та строк розгляду яких пропущений, містила резолюцію про направлення позивачу на виконання від ОСОБА_8 - заступника директора департаменту. При цьому дисциплінарною комісією не вивчалось питання наявності у ОСОБА_8 повноважень стосовно роботи відділу позивача згідно із розподілом функціональних обов`язків між заступниками директора ДОЗ ІФ ОДА. Обов`язки профільного заступника по роботі відділу де працює позивач виконує заступник директора - начальник управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф ОСОБА_2 , який є безпосереднім керівником позивача та мас повноваження щодо надання доручень відділу медицини катастроф та спеціальних питань управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф. Отже, необхідність виконання прямих доручень ОСОБА_8 не доведена членами дисциплінарної комісії.

Втім, результатом розгляду дисциплінарної справи стало подання директору департаменту ДОЗ ІФ ОДА "Про результати розгляду дисциплінарної справи начальника відділу медицини катастроф та спеціальних питань управління організації медичної допомоги населенню та медицини катастроф Л. Сенюги" від 03.09.2025 (далі - Подання), яке в свою чергу складене без дотримання вимог Закону України "Про державну службу" та Порядку № 1039.

Відповідно до пункту 34 Порядку 1039, пропозиція (подання) складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

У мотивувальній частині зазначаються:

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів;

- обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку;

- ступінь вини державного службовця;

- характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків;

- відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби;

- заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

У резолютивній частині зазначаються:

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, передбаченого відповідним пунктом частини другої статті 65 Закону, та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений відповідною частиною статті 66 Закону, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення.

Натомість, у мотивувальній частині замість наведення конкретних фактів та доказів щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку з посиланням на положення відповідних нормативно правових актів - вказано, що фактом який підтверджує вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, є порушення термінів розгляду звернень громадян та констатовано право осіб на звернення до органів державної влади закріплене Конституцією України та Законом України "Про звернення громадян".

Щодо обставин, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку зазначено загальне твердження про несвоєчасне виконання та порушення термінів виконання звернень громадян від 2 до 50 календарних днів. Водночас, вказане твердження одночасно і щодо несвоєчасного виконання і щодо порушення термінів виконання не конкретизує жодних обставин та не дозволяє зрозуміти в чому саме полягає їх суть і чи ототожнюються вони між собою.

У розумінні Закону № 889-VIII ступінь вини визначається як умисна чи необережна поведінка - чи мала місце службова недбалість або свідоме порушення у співвідношенні з наслідками. Однак, дисциплінарна комісія у поданні замість визначення ступеня вини знову навела по суті ті самі твердження, що і в попередніх розділах та вичерпно вказала: "Виконала з порушенням термінів, не повідомила про можливість своєчасного виконання, не підготувала проміжні відповіді заявникам з метою продовження термінів виконання звернень".

Матеріалами справи встановлено, що при цьому не конкретизовано кого саме та у який спосіб мала повідомити позивач, та чому саме про можливість виконання звернень, без ознаки доручення цих звернень, оскільки не відомо та не вказано чи доручались звернення на виконання і ким вони доручені. Також, дисциплінарною комісією не враховано той факт, що 10 із 19 звернень, перелічених у доповідній записці ОСОБА_7 , не належать до компетенції відділу відповідно до положення про відділ, затвердженого 02.10.2018, та посадових інструкцій працівників відділу, затверджених 01.11.2023. Ще у двох зверненнях позивач є співвиконавцем, а основний виконавець - заступник директора І. Павлів. Ще 3 звернення розписані та надіслані позивачу під час перебування на листку непрацездатності.

Окрім того, директором ДОЗ 1Ф ОДА не враховано наведені позивачем у пояснюючій записці обставини, які спричинили затримку у розгляді перелічених звернень громадян (факти систематичних чисельних додаткових доручень, в тому числі і щодо виконання обов`язків за директора чи заступника директора ДОЗ ІФ ОДА), що може свідчити про упереджене або недбале ставлення до даної справи.

В свою чергу, дисциплінарною комісією неправомірно визначено характер дисциплінарного проступку, оскільки вказано, що він полягає у порушенні посадових обов`язків, які не спричинили до настання матеріальної шкоди, однак обумовили порушення прав людини, зокрема права на звернення до органів державної влади, та вплинули на репутацію департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації.

Неправомірність висновків дисциплінарної комісії щодо характеру дисциплінарного проступку полягає в тому, що дисциплінарна комісія при його визначенні посилається саме на посадові обов`язки, які не затверджувались до цієї посади, та не надавались позивачу для ознайомлення станом на дату подання позовної заяви та на час розгляду справи в суді. Зазначене, в свою чергу підтверджує формальний підхід до роботи дисциплінарної комісії, оскільки остання жодним чином не могла встановити порушення посадових обов`язків без їх вивчення.

Таким чином, подання, яке стало підставою для прийняття наказу № 145-к, носить формальний характер, не відповідає вимогам законодавства та не могло враховуватись при вирішенні питання про накладення дисциплінарного стягнення.

Суд звертаю увагу на те, що на заяву позивача про надання для ознайомлення матеріалів дисциплінарної справи 27.08.2025 їй надано для ознайомлення 210 аркушів справи, при тому, що згідно з внутрішнім описом документів справи в ній налічувалось 238 аркушів. На момент ознайомлення із матеріалами справи така справа не була завершена, оскільки не було підсумовано кількості документів, аркушів документів, та аркушів внутрішнього опису, а також не вказано інших відомостей про укладання опису. Тому, позивач повторно зверталась до секретаря дисциплінарної комісії - ОСОБА_5 та до голови дисциплінарної комісії - Володимира Дзьомбака з усними та письмовими проханнями про ознайомлення зі всіма матеріалами дисциплінарної справи.

Однак, в супереч вимогам статті 76 Закону № 889-VIII вимог відмовлено позивачу у наданні дисциплінарної справи на ознайомлення. Матеріали дисциплінарної справи повинні були надані позивачу згідно з Порядком № 1039 до 03.09.2025, а саме до подання головою дисциплінарної комісії В.Дзьомбаком директору ДОЗ ІФ ОДА О.Бойчук для написання позивачем пояснюючої записки.

Такими діями членів комісії обмежено можливість позивача за результатами ознайомлення вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Як встановлено матеріалами справи, можливість ознайомитися з матеріалами справи надано позивачу 08.09.2025.

Після ознайомлення з наказом № 145-к, позивач звернулась із письмовою заявою до управління персоналом та реалізації державної політики у сфері розвитку кадрового потенціалу, де відповідно до п 7 Порядку обліку та роботи з дисциплінарними справами, затвердженого наказом НАДС 03.03.2016 № 49 повинна зберігатись сформована дисциплінарна справа та отримала усну відмову в ознайомленні із матеріалами справи після чого 22.09.2025 надіслала таку заяву засобами поштового зв`язку, через AT "Укрпошта", однак станом на день подання заяви та розгляду справи в суді відповідь не надана.

За таких обставин, суд погоджується з позивачем та вважає що робота дисциплінарної комісії мала ознаки упередженості при розгляді дисциплінарної справи відносно неї, а тому й не мала на меті повного та об`єктивного дослідження доказів, критичної оцінки відсутності належних доказів та належного з`ясування фактів викладених у доповідній записці.

Поміж іншого, наказ про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення й час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду 09 грудня 2019 року у справі № 813/3820/17,

Як зазначено у наказі № 145-к про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить відомостей про те, які саме основні обов`язки позивачем не виконані належним чином та коли вона вчинила чи допустила дисциплінарний проступок, а врахування подання, яке внесене з порушенням вимог законодавства, та доповідної є неправомірним, з огляду на вищезазначене, зокрема з огляду на: участь заінтересованих осіб у роботі дисциплінарної комісії, відсутність аргументованих доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, відсутність посадової інструкції та причинно наслідкового зв`язку викладених у доповідній записці обставин із посадовими обов`язками позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 12.09.2025 № 145-к "Про застосування дисциплінарного стягнення" не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем позов є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень згідно із квитанції про сплату судового збору від 23.09.2025 за №9904-7583-2613-0253 (а.с. 12).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ - 02012875, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 12.09.2025 № 145-к "Про застосування дисциплінарного стягнення".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ - 02012875, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.