Справа № 480/1759/25
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 грудня 2025 року Справа № 480/1759/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , і просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 04.05.2022 по 04.10.2022 (включно) грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції чинній з 29.01.2020);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 04.05.2022 по 04.10.2022 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 05.10.2022 по 31.12.2022 (включно) грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції чинній з 29.01.2020);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 05.10.2022 по 31.12.2022 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 01.01.2023 по 19.05.2023 (включно) грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції чинній з 29.01.2020);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2023 по 19.05.2023 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №460/21394/23.

Ухвалою суду поновлено провадження у даній справі.

Військова частина НОМЕР_2 подала до суду відзив на позовну заяву, у якому серед іншого, просить залишити без розгляду позовну заяву без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Військова частина НОМЕР_3 також подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У подальшому, Військова частина НОМЕР_3 подала до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Військова частина НОМЕР_1 також подала до суду відзив на позовну заяву, у якому серед іншого, просить залишити без розгляду позовну заяву без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Представник позивача подала до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що позивач бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, тому поновлення строку на подання позовної заяви до суду пов`язане саме з запровадженням воєнного стану в Україні.

На підтвердження вказаних обставин надає суду довідку №244/94 від 14.01.2025 про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно якої в період з 02.10.2023 по 02.12.2023, з 18.12.2023 по 21.06.2024, з 03.08.2024 по 23.09.2024, з 09.10.2024 по 30.11.2024 брав участь у заходах перебуваючи в АДРЕСА_1 .

На виконання договору про надання правничої допомоги, 06 січня 2025 року на адресу військової частини НОМЕР_1 було направлено адвокатський запит з метою отримання інформації щодо проходження військової служби та проведення розрахунків із солдатом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме чи здійснювалось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 за період з 04.05.2022 по 31.12.2022, надати довідку про розмір грошового з зазначенням всіх його складових за період з 04.05.2022 по 29.09.2023, надати довідку про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовувався для розрахунку грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 за 2022, 2023 роки.

Згідно відповіді на адвокатський запит №1761/261 від 17.01.2025, яка надійшла 28.01.2025, було надано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.01.2023 по 29.09.2023 №1761/252 від 17.01.2025, розмір прожиткового мінімуму, який враховувався при обчисленні посадового окладу, згідно додатку №1 до постанови КМУ №704 становив 1762 грн. прожитковий мінімум станом на 01.01.2018.

28 січня 2025 року на адресу військової частини НОМЕР_3 було скеровано відповідний запит про отримання довідки про розмір грошового забезпечення, та згідно відповіді на запит №627/3/ВихЗП/ від 07.02.2025, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовувався для розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 , становив 1762 грн., тобто показник станом на 01.01.2018.

28 січня 2025 року на адресу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України було також скеровано адвокатський запит, відповідь на який було отримано лише 26.02.2025.

Згідно відповіді на адвокатський запит Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, за весь період існування військова частина НОМЕР_4 знаходилась на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з чим 03 березня 2025 року на адресу Військової частини НОМЕР_2 було направлено адвокатський запит з метою отримання інформації про сплату грошового забезпечення.

Згідно відповіді на запит №632/20/678 від 17.03.2025, за період з 04.05.2022 по 05.10.2022 розмір прожиткового мінімуму, який враховувався при обчисленні посадового окладу становив 1762 грн. прожитковий мінімум станом на 01.01.2018, а при обчисленні індексації був застосований базовий місяць березень 2018 року.

Представник позивача зазначає, що за відсутності довідок про розмір грошового забезпечення, будучи необізнаним у сфері права позивач не міг самостійно встановити чи було його право порушено, за який саме період виконання обов`язків було невірно розраховано розмір посадового окладу.

У зв`язку з викладеним, вважає, що позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про те, який показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб застосовувався для розрахунку його посадового окладу лише з відповідей на адвокатські запити та довідок про розмір грошового забезпечення, які були надані у період січень-березень 2025 року, після чого у 3-місячний позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд вирішує заявлене питання у порядку письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини першої статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 240/3609/23, від 04.05.2023 (справа №560/3294/22), від 19.01.2023 (справа №460/17052/21), зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч.5 ст.122 КАС України.

Відповідно до частини перша та друга статті 233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23, початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову [у частині вимог за період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року] слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховний Суду від 29.11.2024 у справі № 120/359/24, застосування положень статей 122, 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний з призовом до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна: проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби: 1) обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду; 2) виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори; 3) фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду; 4) повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку; 5) обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Враховуючи те, що позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про те, який показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб застосовувався для розрахунку його посадового окладу лише з відповідей на адвокатські запити та довідок про розмір грошового забезпечення, які були надані у період січень-березень 2025 року, а з позовом до суду через свого представника звернувся у березні 2025, вказані обставини визнаються судом поважними, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду та поновити позивачу строк звернення з позовом до суду.

З урахуванням того, що відповідачами не надано доказів того, що військові частини повідомляли позивача кожного місяця про загальну суму заробітної плати з розшифровкою по видам (складовим) виплат, то суд дійшов висновку, що клопотання Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 480/1759/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_3 про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 480/1759/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_2 про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 480/1759/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Савицька