Справа № 510/2195/25
Суддя: Бошков І. Д.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 510/2195/25
Провадження № 2-а/510/23/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2025 року о 10:00 год. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю: секретаря - Березенко С.П.,

розглядаючи у спрощеному провадженні адміністративну справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав. Причини неможливості подання відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. Представник відповідача сповіщений належним чином до суду повернулися два рекомендованих повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Васильєв П.О. на задоволенні позову наполягали.

Справа розглядалася в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 28.10.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 30.10.2025р. задоволено клопотання про витребування доказів.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову № R120470 від 10.10.2025р. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП України, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Так, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 була винесена постанова № R120470 від 10.10.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою було призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн. Фактичною підставою послугувало те, що позивач не пройшов (відмовився від проходження) військово-лікарської комісії.

Як виходить зі змісту вищевказаної постанови, ОСОБА_1 не пройшов, відмовився від проходження ВЛК, порушив вимоги п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл. та поліцейських на соціальний захист», чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказане рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач та його представник вважають протиправним, у зв`язку з чим воно підлягає скасування, а справа про адміністративне правопорушення закриттю у зв`язку з наступним.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Рені) (далі - Відповідач). Позивач є особою з інвалідністю, а саме: інвалідом III групи, інвалідність з дитинства, безстроково, що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД № 363217 від 28.10.2024 року, а також пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 01.01.2025 р. Пенсійним фондом України.

Позивач є особою, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.2 ч. 1 ст.2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в нього оформлена відстрочка від такого призову.

Зазначене, підтверджується електронним військово-обліковим документом, який роздрукований, від 08.10.2025 року, номер в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «ОБЕРІГ» - 5 (мобільний застосунок «Резерв +»), а також розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів від 08.10.2025 року. При цьому, в Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «ОБЕРІГ») щодо позивача в розділі «Пенсійне посвідчення» міститься інформація про пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.01.2025 року, виданого Білгород-Дністровським відділом обслуговування громадян (сервісний центр), тип пенсійного посвідчення - по інвалідності, ІІІ гр., інвалідність з дитинства, що підтверджується Розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів від 08.10.2025 року.

Крім того, 04.11.2015 р. позивачем пройдено медичне обстеження військово-лікарською комісією за результатами якої прийнято постанову військово-лікарської комісії про визначення ступеня придатності до військової служби: «Непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». Зазначене вбачається з електронного військово-облікового документу, який роздрукований, від 08.10.2025 року, номер в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «ОБЕРІГ» 5 (мобільний застосунок «Резерв +»), а також Розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 08.10.2025 року.

На підставі вищенаведеного, позивач, просив скасувати винесену відносно нього постанову про накладення штрафу.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними доказами, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу»,Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі -Порядок).

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ч.3 ст.210-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, полягає у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що позивач нібито не пройшов (відмовився від проходження) військово-лікарської комісії. Проте, оскаржувана постанова не містить конкретних даних про те, яку саме норму законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію порушив позивач в умовах особливого періоду, не конкретизовано в чому саме виразилось таке порушення та якими нормами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачені такий обов`язок позивача.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, 04.11.2015 року позивачем пройдено медичне обстеження військово-лікарською комісією за результатами якої прийнято постанову військово- лікарської комісії про визначення ступеня придатності до військової служби: «Непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 24 березня 2024 року № № 3621-IX в редакції Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12 лютого 2025 року № 4235-ІХ установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Вказана норма закону зобов`язувала громадян від 25 до 60 років, які визнані обмежено придатними до військової служби пройти повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби шляхом самостійного звернення до відповідного ТЦК та СП.

Тобто: вказана норма не стосується осіб, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.

Позивач у 2015 році був визнаний обмежено придатним до військової служби, є особою з інвалідністю, а саме: інвалідом III групи, інвалідність з дитинства, безстроково, що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД № 363217 від 28.10.2024 року, а також пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 01.01.2025 року Пенсійним фондом України.

Відомості про наявність у позивача інвалідності була в повному розпорядженні відповідача, оскільки в Єдиному державної реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів міститься інформація про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з наявністю інвалідності. Зазначене підтверджується електронним військово-обліковим документом, який роздрукований, від 08.10.2025 року, номер в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «ОБЕРІГ» - 5 (мобільний застосунок «Резерв +»), а також Розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 08.10.2025 року (тип відстрочки зазначений як: відстрочка від мобілізації до 04.11.2025 року), Людина з інвалідністю).

Таким чином, у відповідача було достатньо інформації про те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, від так на підставі 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 24 березня 2024 року № № 3621-ІХ в редакції Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12 лютого 2025 року № 4235-ІХ не мав обов`язку повторного проходження медичного огляду військово-лікарською комісію для визначення ступеня придатності до військової служби.

Відповідно до п.69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.

Однак, позивач не направлявся для проходження медичного огляду, що виключає факт наявності нібито його відмови від проходження такого огляду. Тобто: факту відмови від проходження медичного огляду має передувати вручення відповідної повістки та наявність направлення. Однак, позивачу такі повістки не вручались, направлення не надавалось.

Таким чином, в даному випадку взагалі відсутні подія адміністративного правопорушення, а в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно п.1 ч.1 ст.274 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Правом на подання відзиву та надання доказів в обґрунтування своєї позиції відповідач не скористався.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є: наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.8-9,72-77,241,242-246,250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № R120470 від 10.10.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляду штрафу в розмірі 8 500 грн. на ОСОБА_1 - визнати протиправною та скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 -1 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 605 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суддя І.Д. Бошков