Справа № 280/2123/23
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ПРАВОНАСТУПНИЦТВА

23 грудня 2025 року Справа № 280/2123/23
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

секретар судового засідання Черченко К.Ю.,

за участю представника відповідача 2 Борульника А.В.,

розглянувши питання про заміну сторони правонаступником у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 (далі позивач) до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач 2), Командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 (далі - відповідач 3) в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним накладення 16.07.2022 підполковником ОСОБА_4 стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну в усній формі;

- визнати протиправними дії відповідачів щодо внесення в розділ II. Стягнення службової картки позивача відомостей про накладення 16.07.2022 підполковником ОСОБА_4 стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну, як такого, що накладене в усній формі;

- визнати протиправним накладення 16.07.2022 підполковником ОСОБА_4 стягнення на позивача за низьку виконавську дисципліну без проведення службової перевірки та складання доповідної записки;

- визнати протиправними дії відповідачів щодо внесення в розділ II. Стягнення службової картки позивача відомостей про накладення 16.07.2022 підполковником ОСОБА_4 стягнення на позивача за низьку виконавську дисципліну, як такого, що накладене без проведення службової перевірки та складання доповідної записки;

-визнати протиправною «Догану» накладену на позивача 16.07.2022 підполковником ОСОБА_4 , за проступок вчинений 15.07.2022 року, з формулюванням за низьку виконавську дисципліну;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 виключити з розділу II. Стягнення службової картки позивача, протиправні відомості про накладення 16.07.2022 року підполковником ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення «Догана», за проступок вчинений 15.07.2022, з формулюванням за низьку виконавську дисципліну.

Підготовче засідання призначене на 23.12.2025.

Представник позивача телефонним зв`язком повідомив про неможливість прийняти участь у засіданні у режимі відеоконференції з огляду на технічні проблеми та просив розглядати питання заміни сторони правонаступником без його участі.

Так, із пояснень представника відповідача 2 судом встановлено, що Командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 на теперішній час проходить військову службу в іншій військовій частині, а командир НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 загинув під час захисту Батьківщини.

Таким чином, на цей час посадові особи військової частини НОМЕР_2 , до яких пред`явлено позовні вимоги, не перебувають на відповідних посадах ВЧ НОМЕР_2 .

Вирішуючи питання щодо кола учасників справи, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 42 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 46 цього Кодексу).

Положеннями статті 46 КАС України (із урахуванням визначення понять «позивач» і «відповідач», що містяться у статті 4 КАС України) визначено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до визначення, закріпленого у пункті 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами частини першої статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 524/4478/17 та від 20 лютого 2019 року у справі № 826/16659/15.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами)) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другого відповідача суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Суд зауважує, що дії командира військової частини та дії командира батальйону військової частини щодо накладення дисциплінарного стягнення здійснюються в межах наданих службових повноважень, визначених Статутами Збройних Сил України, Дисциплінарним статутом Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, командир військової частини та командир батальйону військової частини не є самостійними суб`єктами владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, а діють як посадові особи, що реалізують владно-управлінські функції від імені військової частини юридичної особи публічного права.

Відповідно, дії таких посадових осіб та їх рішення мають службовий характер і відображають діяльність самої військової частини, а не особисті рішення як окремих фізичних осіб.

Отже, усне дисциплінарне стягнення, накладене командиром батальйону військової частини, є проявом владних повноважень військової частини як суб`єкта владних повноважень, а не актом особистої волі конкретної посадової особи.

З урахуванням викладеного вище, оскільки посадові особи військової частини НОМЕР_2 на цей час не займають відповідні посади, а на момент виникнення спірних правовідносин реалізували свої владно-управлінські функції від імені військової частини юридичної особи публічного права, то, відповідно, належним відповідачем є військова частина НОМЕР_2 .

Вказана ухвала постановлена судом 23.12.2025 без оформлення окремого документа та зазначена у протоколі судового засідання. У відповідності до приписів ч. 7 ст. 243 КАС України суд оформив таку ухвалу окремим документом після закінчення судового засідання.

Керуючись ст.ст. 48, 52, 241, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну відповідача 1 - Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 та відповідача 3 - Командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 на військову частини НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі.

Суддя Ю.В.Калашник