Справа № 380/13858/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 рокусправа № 380/13858/24
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., розглянув в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІП-ТРАНС" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІП-ТРАНС» (далі позивач, Товариство, ТОВ «ТІП-ТРАНС») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 92717 від 17.12.2024) просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27.05.2024 № 23753/13-01-07-03, від 27.05.2024 № 23756/13-01-07-03 та від 27.05.2024 № 23750/13-01-07-03.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами планової виїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства контролюючим органом складено акт від 02.05.2024 №19051/13-01-07-03/40807713 (надалі Акт перевірки). Згідно вказаного акту контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «ТІП-ТРАНС» п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 п.137.1 ст.137 Податкового Кодексу України, п.5, п.6, п.7, п.11, п.18 ПСБО №16 «Витрати», який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 № 27/4248, що спричинило заниження податку на прибуток в розмірі 982662 грн., п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, п.192.1, п.192.3 ст.192, п.201.1, п.201.7, п.201.10, ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 572 500 грн., та п.201.1, п.201.7 п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого не зареєстровано та несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні податкові накладні від операцій з реалізації вагонів. На підставі зафіксованих в акті перевірки порушень відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 27.05.2024 №23750/13-01-07-03, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 982662 грн. та застосовано штраф у розмірі 17852,75 грн., від 27.05.2024 №23753/13-01-07-03, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 572500 грн. та застосовано штраф у розмірі 143125 грн. та від 27.05.2024 №23756/13-01-07-03, яким застосовано штраф у розмiрi 285250 грн. Позивач не погоджується з податковим-повідомленням рішенням від 27.05.2024 №23750/13 01-07-03 та вважає його протиправним. Так, на думку позивача, контролюючий орган дійшов помилкових висновків про порушення ТОВ «ТІП-ТРАНС» податкового законодавства при відображенні у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2020-2023 роки витрат щодо транспортного оброблення вантажів, отримані від контрагента ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 2236735 грн. Доводи контролюючого органу ґрунтуються на помилкових висновках про неможливість реального виконання ФОП ОСОБА_1 робіт (послуг) із транспортного оброблення вантажів (вивантаження, очищення залізничних вагонів), у зв`язку з відсутністю у нього трудових та матеріальних ресурсів для виконання такого обсягу. Позивач зазначив, що твердження податкового органу про відсутність у контрагента позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних ресурсів, не свідчить про неможливість надання послуг із транспортного оброблення вантажів. Позивач звертає увагу, що твердження контролюючого органу про неможливість виконання ФОП ОСОБА_1 робіт з транспортного оброблення вантажів ґрунтується виключно на інформації наявній в АІС «Податковий блок». З цього приводу зазначає, що інформація, яка міститься в інформаційних базах даних контролюючих органів носить інформативний характер та не доводить наявності порушень податкового законодавства. Звертає увагу, що твердження про відсутність у контрагента позивача трудових ресурсів, орендованих основних засобів для виконання відповідних господарських операцій не підтверджено належними та допустимими доказами, а подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що вказана господарська операція дійсно відбулася та є економічно виправданою. Також позивач наголошує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Крім того, позивач вважає помилковим твердження податкового органу про неправомірне відображення у рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати за 2-4 кв. 2017-2023 роки витрат, понесених у зв`язку з отриманням інформаційно-консультаційних послуг від ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» у розмірі 3222500 грн. Фактичне надання послуг, на переконання позивача, підтверджується актами виконаних робіт. Контрагент позивача, який має великий досвід ведення бізнесу та управління персоналом, надавав інформаційно-консультаційні послуги з питань тактики та стратегії розвитку підприємства Замовника та розвитку мережі оптового збуту продукції, зокрема: вивчення процесу управління компанією, надання усних або письмових рекомендації по вдосконаленню цього процесу; контроль за результатами впровадження рекомендацій по вдосконаленню; консультації з питань комерційної діяльності; консультації та поради щодо стратегії розвитку підприємства; пошук потенціальних контрагентів; методичні рекомендації щодо ведення переговорів з майбутнім контрагентами; надавав працівникам ТОВ «ТІП-ТРАНС» віддалений доступ до електронно-інформаційних систем. При цьому позивач зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не покладено на підприємство-замовника консалтингових послуг обов`язок видавати наказ, у якому слід наводити обґрунтування потреби в замовленні таких послуг, та не передбачено обов`язковості оформлення сторонами договорів про надання консалтингових послуг таких документів, як звіти про надані послуги. Не встановлено законодавством і ступеня деталізації опису господарської операції у первинному документі.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 27.05.2024 №23753/13-01-07-03 позивач зазначає, що на виконання договорів купівлі-продажу вагонів, укладених із покупцем ТОВ «ТЕХІНВЕСТПОСТАЧ», ним було відчужено залізничні вагони. Зокрема, на виконання договору від 03.12.2018 №85 згідно якого було продано вагони загальною вартістю 34558000,00 грн., в т.ч. ПДВ 5759666,68 грн., та відповідно складено і зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкові накладні на загальну суму 34558000,00 грн., в т.ч. ПДВ 5759666,68 грн. Відповідно до договору від 01.02.2019 №91 було продано вагони загальною вартістю 31597000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5266166,67 грн., а відтак складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 31597000,00 грн., в т.ч. ПДВ 5266166,67 грн. За договором від 25.02.2021 №25/02/2021 було продано вагони загальною вартістю 4176000,00 грн, в т.ч. ПДВ 696000,00 грн., та в свою чергу складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 4176000,00 грн., в т.ч. ПДВ 696000,00 грн. Таким чином, позивач вказує, що ним складено та зареєстровано податкові накладні на повну суму податкового зобов`язання з ПДВ, а допущені в податкових накладних помилки в зазначенні номенклатури (найменування) товару, кількості та вартості проданого товару не впливають на розмір суму задекларованого та сплаченого податку на додану вартість.

З вищенаведених підстав позивач не погоджується і з податковим повідомленням-рішення від 27.05.2024 №23756/13-01-07-03, стверджуючи, що ним зареєстровано податкові накладні на повну вартість поставки, а тому застосування штрафу вважає неправомірним.

Ухвалою від 15.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, а також призначено підготовче засідання у справі.

01.08.2024 надійшов відзив Головного управління ДПС у Львівській області на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечив проти задоволення позову. Представниця відповідача вказала, що перевіркою повноти та правильності визначення підприємством податку на прибуток за період з 01.04.2017 по 31.12.2023 встановлено заниження податку на прибуток у сумі 982 662 грн. Так, під час перевірки встановлено, що ТОВ «ТІП-ТРАНС» безпідставно відображено в бухгалтерському обліку витрати щодо транспортного оброблення вантажів по взаємовідносинах із ФОП ОСОБА_1 . Відповідно до бази даних ДПС України ІС «Податковий блок», ФОП ОСОБА_1 при наявній кількості трудових ресурсів 1 особа та відсутності найманих працівників та об`єктів оподаткування, виписав для ТзОВ «ТІП-ТРАНС» акти прийняття-передачі виконаних робіт щодо транспортного оброблення вантажів (розвантаження щебенево-пісочної суміші різних фракцій) в значній кількості, що передбачає значно більшого обсягу трудовитрат. На переконання відповідача ФОП ОСОБА_1 не міг фактично здійснювати вищенаведені господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, недостатньої чисельності трудових ресурсів, відсутності об`єктів оподаткування (майна), необхідних для здійснення даних робіт щодо транспортного оброблення вантажів, та відсутності у період взаєморозрахунків фізичних, технічних, та технологічних можливостей для вчинення дій, що становлять зміст господарських операцій та відсутності залучення сторонніх осіб (недекларування операцій з контрагентами). Також, представник відповідача вказує, що ФОП ОСОБА_1 за період 2022 -2023 років не подавав до податкового органу декларацій платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, а його діяльність свідчить про маніпулювання податковою звітністю з метою заниження сум податків, які підлягають до сплати в бюджет, шляхом штучного формування витрат, а отже наданням податкової вигоди третім особам (контрагентам покупцям). Таким чином, відповідач робить висновок, що господарські операції між ТзОВ «ТІП-ТРАНС» та ФОП ОСОБА_1 фактично не здійснювались, тому первинні документи (договори, акти прийняття-передачі виконаних робіт тощо) не є підставою для бухгалтерського обліку оскільки, не фіксують факт здійснення господарських операцій, оплата за нереальною операцією з придбання товарів, робіт, послуг не може впливати на визначення витрат згідно з п. 6 П(С)БО 16, оскільки валюта балансу залишається незмінно, тобто не відбувається зменшення активів, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства. Крім того, відповідач вказує про неправомірне відображення позивачем у бухгалтерському обліку витрат витрати щодо отриманих інформаційно-консультаційних послуг від ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» на загальну суму 3222500 грн. Зазначає, що у представлених позивачем до перевірки актах наданих послуг ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» не деталізовано, не конкретизовано, і не визначено обсяги наданих послуг, а також відсутня будь-яка інша інформація, яка б свідчила про фактичне надання послуг, не розкрито в повному обсязі зміст та обсяг таких послуг, зокрема, не зазначено кількості затрачених годин на виконання кожної консультації, підготовку і розробку відповідних документів, вказано лише "найменування послуг, кількість, і одиниця виміру грн. та сума". Крім того, до перевірки не представлено детальний звіт в розрізі наданих послуг, затрачених ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» годин, які б вказували на фактичне отримання таких послуг. Не надано позивачем також і конкретних прикладів результатів отриманих послуг, зокрема, належним чином оформлених письмових консультацій, звітів, які б вказували на фактичне отримання таких послуг. Крім того, не надано документального підтвердження обґрунтування економічної та ділової доцільності придбання таких послуг, обґрунтування їх вартості, як не надано і підтвердження використання отриманих послуг в безпосередній господарській діяльності Товариства. Вважає, що представлені підприємством до перевірки від ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» акти наданих послуг, як первинний документ, є юридично дефектними, а тому не можуть враховуватись при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Також, представниця відповідача вказує, що перевіркою повноти та правильності нарахування підприємством податку на додану вартість (визначення суми податку, що підлягає (підлягала) бюджетному відшкодуванню) за період з 01.04.2017 по 31.12.2023 встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 572500 грн. Зокрема, ТОВ «ТІП-ТРАНС» згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 «Товари», 361 «Розрахунки з покупцями», 70 «Дохід від реалізації», видаткових накладних за 2018-2021 роки реалізовано ж/д платформи моделі 13-401 М2 в кількості 5 шт. на суму 1325000 грн., ПДВ 265000 грн., а відповідно до ЄРПН складено та зареєстровано податкові накладні на суму 265000 грн., у зв`язку з чим занижено податкове зобов`язання з ПДВ в розмірі 212000 грн. та не складено і не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН на дану суму. Крім того, позивачем реалізовано ж/д платформи моделі 13-470 в кількості 1 шт. на суму 200000 грн. ПДВ - 40000 грн., а відповідно до ЄРПН не складено та не зареєстровано податкову накладну на реалізацію даної платформи, у зв`язку з чим занижено податкове зобов`язання з ПДВ в розмірі 40000 грн. та не складено і не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН на вказану суму. Встановлено також реалізацію ж/д вагонів (хопер цементовоз моделі 11-715) в кількості 4 шт. на суму 878333,33 грн., ПДВ 175666,67 грн., а відповідно до ЄРПН складено та зареєстровано податкові накладні на суму 841666,67 грн, ПДВ - 168333,33 грн., у зв`язку з чим занижено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 7333,33 грн. та не складено і не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН на вказану суму ПДВ. Крім того, встановлено реалізацію ж/д вагонів (хопер цементовоз моделі 19-758) в кількості 27 шт. на суму 10534166,61 грн., ПДВ 2106833,32 грн., а відповідно до ЄРПН складено та зареєстровано податкові накладні на реалізацію 24,27 шт. вказаних ж/д вагонів на суму 9388333,33 грн., ПДВ - 1877666,66 грн., у зв`язку з чим занижено податкове зобов`язання з ПДВ в розмірі 229166,66 грн. та не складено і не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН на дану суму. Встановлено також реалізацію позивачем ж/д вагонів (цистерна мод. 15-1597) в кількості 5 шт на суму 3150000 грн., ПДВ 630000 грн., а відповідно до ЄРПН складено та зареєстровано податкові накладні на реалізацію 4,33 шт. вказаних ж/д вагонів на суму 2730000 грн., ПДВ 546000 грн., у зв`язку з чим занижено податкове зобов`язання з ПДВ в розмірі 84000 грн. та не складено і не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН на вказану суму.

Враховуючи вищевикладені обставини, представниця відповідача вказує, що в порушення вимог п.201.1, п.201.7, п.201.10, ст.201 Податкового кодексу України ТзОВ «ТІП-ТРАНС» не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від операцій з реалізації вагонів на загальну суму 572500 грн.

Представницею позивача 03.04.2025 подано додаткові пояснення у справі, в яких звертає увагу на тому, що позиція відповідача про безтоварність господарських операцій із ФОП ОСОБА_1 ґрунтується виключно на інформації з бази даних ДПС України, яка носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні ст.72 КАС України. Зазначає, що у листі (у відповідь на запит ТОВ «ТІП-ТРАНС») ФОП ОСОБА_1 повідомив, що для розвантаження вагонів ним використовувалось спеціалізоване обладнання, зокрема, мобільні пристрої для розвантаження вагонів-хоперів типу ВІБ957М, а також пневмовібратори-розвантажувачі та вібровстряхувачі на магнітах, а також залучались працівники на підставі цивільно-правових угод.

З приводу здійснення господарських операцій із ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» вказує, що у 2017 році позивач розпочав здійснювати діяльність у сфері перевезення вантажів залізничним транспортом, яка передбачає взаємодію суб`єкта, що бажає надавати послуги, держави, в особі регулюючих та контролюючих органів, дозвільної системи, а також природньої монополії, якою є АТ «Укрзалізниця». Для належної організації своєї господарської діяльності, ефективного планування перевезень (з метою отримання максимального прибутку та мінімізації втрат від простоювання вагонів, оплати зайвих станційних зборів і т.д.) позивач користувався консультаційними послугами ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП». Окрім того, звертає увагу, що завдяки вказаному контрагенту позивач уклав договори на організацію залізничних перевезень із рядом суб`єктів господарювання, які і до сьогоднішнього дня користуються послугами позивача та замовляють значний обсяг послуг.

В частині висновків про заниження податкового зобов`язання з ПДВ представниця позивача звернула увагу, що господарські операції з постачання вагонів на користь ТОВ «ТЕХІНВЕСТПОСТАЧ» відбувались на умовах повної передоплати. По факту надходження коштів на банківський рахунок позивач складав та реєстрував в ЄРПН податкові накладні. В подальшому, в ході здійснення поставки мали місце випадки, коли змінювалась номенклатура товарів, у зв`язку з чим необхідно було скласти та зареєструвати розрахунки коригування податкових накладних, чого позивачем зроблено не було. Для прикладу зазначає, що за договором купiвлi-продажу №25/02-2l вiд 25.02.2021 р. позивачем фактично реалізовано 5 вагонів-цистерн моделі 15-1597, а в податкових накладних вказано кількість - 4,334 вагонів-цистерн моделi 15-1597 та помилково 0,667 вагонів-цистерн моделi 15-1443. Тобто, позивачем не проведено коригування номенклатури товару (0,667 вагонів цистерн моделі 15-1443), хоча сума податку на додану вартість включена до складу податкового зобов`язання декларації з ПДВ за відповідний податковий період у повному розмірі. Таким чином представник позивача виснує, що неправильне зазначення номенклатури товарів/послуг у податковій накладній не призвело до заниження податку на додану вартість.

25.05.2025 надійшли додаткові пояснення від представниці відповідача, у яких вказує, що ФОП ОСОБА_1 не підтвердив виплату винагороди за цивільно-правовими договорами, при цьому договором на виконання робіт від 21.09.2020 №1-2020, укладеним між позивачем та ФОП ОСОБА_1 , не передбачено залучення субпідрядника (працівників/інших осіб). Також, представник відповідача зазначає, що ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» було зареєстровано 08.02.2017, вже після реєстрації позивача, як аргумент у спростування того, що вказане товариство володіє більшим досвідом у сфері залізничних перевезень. В частині заниження податку на додану вартість додаткові пояснення зводяться до цитування акту перевірки.

08.07.2025 надійшли додаткові пояснення від представниці позивача, у яких звертає увагу, що для підтвердження чи спростування взаємовідносин із ФОП ОСОБА_1 контролюючий орган міг провести зустрічну перевірку, однак не скористався таким правом. Щодо взаємовідносин із ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНЯ «ТІП-ГРУП» зазначає, що дію договору про надання послуг від 01.03.2017 №0103/2017 було продовжено відповідно до Додаткової угоди №1 від 30.12.2019. Однак зауважує, що вказана обставина не була підставою для визначення грошових зобов`язань, згідно із актом перевірки. Також наголошує на тому, що ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» є платником податку на прибуток та податку на додану вартість на загальних підставах, в повному обсязі сплачує усі передбачені податковим законодавством податки та збори, а тому жодних ознак мінімізації чи навіть оптимізації податкових зобов`язань у такій співпраці немає.

Представниця відповідача 14.07.2025 подала додаткові пояснення, у яких деталізувала інформацію щодо постачання позивачем залізничних вагонів, зокрема вказала на видаткові накладні, згідно яких здійснювалася передача вагонів, податкові накладні, складені та зареєстровані в ЄРПН позивачем, у зв`язку із здійсненням поставки вагонів та розрахунки коригування, які складалися до таких податкових накладних.

27.08.2025 представниця відповідача подала додаткові пояснення, у яких вказала, що мораторій на застосування штрафних санкції за порушення податкового законодавства, які вчинені з 1 березня по 31 травня 2020 року не поширюється на санкції за порушення нарахування, декларування та сплати ПДВ.

Ухвалою суду від 27.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Вказала, що правомірність відображення у бухгалтерському обліку витрат, понесених у зв`язку з придбанням у ФОП ОСОБА_1 послуг з розвантаження та очищення вагонів, підтверджується належним чином оформленими первинними документами (договором, актами виконаних робіт, платіжними інструкціями), які повністю відповідають вимогам до таких документів встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Акцентувала на тому, що інформація із баз даних ДПС України не може вважатися належним доказом в розумінні ст.72 КАС України і позивач не може нести відповідальності за ймовірне порушення податкового законодавства його контрагентом. Також звернула увагу на те, що стверджуючи про неможливість виконання робіт з розвантаження вагонів ФОП ОСОБА_1 , відповідач не вказує ким були виконані такі роботи, зважаючи, що у позивача не було достатніх ресурсів для виконання таких робіт, а роботи по розвантаженню вагонів були фактично виконані. Щодо витрат на придбання інформаційно-консультаційних послуг у ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» представниця позивача зазначила, що такі підтверджені належним чином оформленими актами приймання-передачі послуг, які відповідають вимогам до первинних документів встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». При цьому, ступеня деталізації опису господарської операції у актах приймання-передані послуг законодавством не встановлено, як і не встановлено обов`язку обґрунтовувати потребу у замовленні таких послуг та складати звіти про надані послуги. Зазначила, що позивачем складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на повну суму податкових зобов`язань, які виникли у зв`язку з постачанням вагонів на користь ТОВ «ТЕХІНВЕСТПОСТАЧ». В окремих накладних було допущено помилки в частині номенклатури товару, однак на розмір грошового зобов`язання з ПДВ, яке підлягає сплаті до бюджету це не вплинуло.

Просила позов задовольнити.

Представниця відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначила, що ФОП ОСОБА_1 не володів у достатній кількості трудовими та технічними ресурсами, а тому не міг виконувати роботи з розвантаження вагонів. Також вказала, що ФОП ОСОБА_1 за період 2022 -2023 років не подавав до податкового органу декларацій платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, а його діяльність свідчить про маніпулювання податковою звітністю з метою заниження сум податків, які підлягають до сплати в бюджет, шляхом штучного формування витрат, а отже наданням податкової вигоди третім особам. Таким чином робить висновок, що позивачем неправомірно відображено в бухгалтерському обліку витрати на придбання послуг у ФОП ОСОБА_1 . Щодо придбання інформаційно-консультаційних послуг у ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» зазначила, що в актах наданих послуг не деталізовано, не конкретизовано, і не визначено обсяги наданих послуг, а також відсутня будь-яка інша інформація, яка б свідчила про фактичне надання послуг, не розкрито в повному обсязі зміст та обсяг таких послуг, зокрема, не зазначено кількості затрачених годин на виконання кожної консультації, підготовку і розробку відповідних документів. Крім того, не надано звітів про надані послуги, документального підтвердження обґрунтування економічної та ділової доцільності придбання таких послуг, обґрунтування їх вартості і підтвердження використання отриманих послуг в безпосередній господарській діяльності. Тому вважає, що позивачем безпідставно відображено витрати на придбання таких послуг у бухгалтерському обліку. Також представниця відповідача зазначила, що позивачем було здійснено поставку вагонів на користь ТОВ «ТЕХІНВЕСТПОСТАЧ», однак не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на повну вартість поставки, у зв`язку з чим занижено податкове зобов`язання з ПДВ.

Просила відмовити у позові.

У судовому засіданні 16.12.2025 суд відповідно до частини 9 статті 205 КАС України перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Суд заслухав пояснення повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІП-ТРАНС» здійснює підприємницьку діяльність з 05.09.2016, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 0002508. Зареєстровано платником податку на додану вартість з 01.10.2016.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є вантажний залізничний транспорт (49.20).

Головним управлінням ДПС у Львівській області , відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20; п.п.75.1.2 п.75 ст.75; ст.77; п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2024 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 28.03.2024 №1608-ПП та направлень від 09.04.2024 №3560, 3561, 3562, 3563, 3564, 3565, проведено планову виїзну документальну перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІП-ТРАНС» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхуванням за період з 01.04.2017 по 31.12.2023 року.

За результатами перевірки було складено Акт від 02.05.2024 №19051/13-01-07 03/40807713 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІП-ТРАНС» () з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2023р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 по 31.12.2023 року» (надалі Акт перевірки).

Вказаним Актом перевірки встановлено наступні порушення:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 п.137.1 ст.137 Податкового Кодексу України, п.5, п.6, п.7, п.11, п.18 ПСБО №16 «Витрати», який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 № 27/4248, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 982662 грн., у тому числі за 2-4 кв. 2017 року 24300грн., за 2018 рік 124950 грн., за 2019 рік 112500 грн., за 2020 рік 146373 грн., за 2021 рік 364877 грн., 2022 рік 144367 грн., за 2023 року 65294 грн.;

- п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, п.192.1, п.192.3 ст.192, п.201.1, п.201.7, п.201.10, ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 572 500 грн., в тому числі за грудень 2019 року на суму 488 500 грн. та квітень 2021 року на суму 84 000 грн.;

- п.201.1, п.201.7 п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні від операцій з реалізації вагонів.

На підставі Акта перевірки від 02.05.2024 №19051/13-01-07 03/40807713 Головним управлінням ДПС у Львівській області було прийнято наступні податкові повідомлення рішення:

- від 27.05.2024 №23750/13 01-07-03, яким згiдно з пп.2 п.54.3 ст.54; п.58.1 ст.58; пп.134.1.1 п.134.1 ст.134; п.135.1 ст.135; п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 1100514,75 грн., в тому числі: за податковими та/або іншими зобов`язаннями 982662 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 117852,75 грн.;

- від 27.05.2024 №23753/13-01-07-03, яким згiдно з пп.2 п.54.3 ст.54; п.58.1 ст.58; п.123.2 ст.123; п.187.1 ст.187; п.188.1 ст.188; п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198; п.201.1, п.201.2, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 715625,00 грн., в тому числі: за податковими та/або іншими зобов`язаннями 572500 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 143125 грн.;

- від 27.05.2024 №23756/13-01-07-03, яким попереджено про необхiднiсть скласти та/або зареєструвати податковi накладнi/розрахунки коригування у строк, визначений п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України та згiдно із ст. 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф в розмiрi 50 %, у cyмi 285250 грн.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки та спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування до спірних правовідносин:

Частини друга статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.1 Податкового кодексу України передбачено, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Базою оподаткування податком на прибуток, згідно із п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правової форми і форми власності, на філії та представництва юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» з метою створення єдиних правил ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні здійснюється державне регулювання бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку та аудиту, затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку в державному секторі, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 №318 (зі змінами), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за №27/4248 (надалі НП(С)БО 16 «Витрати»).

Пунктом 5 НП(С)БО 16 «Витрати» передбачено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Згідно з п.6 НП(С)БО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п.7 НП(С)БО 16 «Витрати» витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Положеннями пункту 11 НП(С)БО 16 «Витрати» собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Відповідно до п.18 НП(С)БО 16 «Витрати» до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.

Виключний перелік витрат, які не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати, визначено з п.9 НП(С)БО 16 «Витрати», до яких відносяться: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Національного положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

Аналізуючи наведені положення Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» суд приходить до переконання, що таким не обмежено віднесення до складу собівартості реалізованої продукції (робіт, послуг) чи адміністративних витрат будь-яких витрат, окрім тих, перелік яких наведено у пункті 9 цього положення(стандарту).

Судом встановлено, що 21.09.2020 за №1-2020 між ТОВ «ТІП-ТРАНС» (Замовник) та ФОП Шпак Павло Богданович (Виконавець) укладено договір, за яким Виконавець зобов`язується за завданням Замовника виконати роботи з розвантаження та зачищення залізничних вагонів від щебеневої продукції, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи.

Відповідно до п.3.1 Договору виконавець зобов`язується виконати роботи у строк 24 години з моменту надходження вагонів на станцію Миколаїв-Дністровський.

Пунктом 4.1 Договору визначено вартість робіт з розвантаження та зачищення залізничних вагонів в розрахунку за один розвантажений вагон.

Здача робіт Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформляється актом прийому-передачі виконаних робіт, який підписується повноважними представниками сторін (п.4.2 Договору).

01.01.2021 між ТОВ «ТІП-ТРАНС» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено Додаток №1 до договору №1-2020 від 21.09.2020, за яким Виконавець зобов`язався виконувати роботи з розвантаження та зачищення залізничних вагонів на станції Дрогобич та визначено вартість виконання робіт.

Також, 01.06.2021 між ТОВ «ТІП-ТРАНС» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено Додаток №2 до договору №1-2020 від 21.09.2020, за яким Виконавець зобов`язався виконувати роботи з розвантаження та зачищення залізничних вагонів на станції Стрий та визначено вартість виконання робіт.

В подальшому між ТОВ «ТІП-ТРАНС» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) було укладено Додатки №3 від 13.10.2021, №4 від 01.11.2021, №5 від 01.12.2021, №6 від 01.03.2022 та №7 від 01.08.2022 до договору №1-2020 від 21.09.2020 у яких сторони визначали вартість виконання робіт з розвантаження.

В підтвердження виконання умов договору №1-2020 від 21.09.2020 про виконання робіт з розвантаження залізничних вагонів, позивач надав такі документи:

- акти приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 2 236 734,50 грн., а саме: від 30.09.2020 на суму 44400 грн., №2 від 31.10 2020 на суму 550000 грн., №3 від 30.11.2020 на суму 266400 грн., №4 від 31.12.2020 на суму 146520 грн., №1-2021 від 31.01.2021 на суму 76500 грн., №2-2021 від 28.02.2021 на суму 123800 грн., №3-2021 від 18.05.2021 на суму 24000 грн., №4-2021 від 08.06.2021 на суму 4000 грн., №19-2021 від 13.10.2021 на суму 127730,50 грн., №20-2021 від 29.10.2021 на суму 7200 грн., №21-2021 від 16.11.2021 на суму 16800 грн., №22-2021 від 30.11.2021 на суму 161739 грн., №30-2021 від 30.12.2021 на суму 27860 грн., №1-2022 від 04.01.2022 на суму 27690 грн., №2-2022 від 14.02.2022 на суму 41820 грн., №1-2022 від 10.02.2022 на суму 26660 грн., №3-2022 від 14.02.2022 на суму 13750 грн., №4-2022 від 15.02.2022 на суму 11880 грн., №5-2022 від 18.02.2022 на суму 12690 грн., №6-2022 від 18.02.2022 на суму 43600 грн., №7-2022 від 20.02.2022 на суму 38665 грн., №8-2022 від 23.02.2022 на суму 6460 грн., №9-2022 від 28.03.2022 на суму 62016 грн., №10-2022 від 30.03.2022 на суму 49406 грн., №1-2022 від 31.08.2022 на суму 99360 грн., №2-2022 від 31.10.2022 на суму 37575 грн., №3-2022 від 03.11.2022 на суму 12555 грн., №4-2022 від 11.11.2022 на суму 31248 грн., №1-2021 від 10.01.2023 на суму 49878 грн., №2 від 31.01.2023 на суму 89532 грн.;

- платіжні доручення на загальну суму 1 779 365,00 грн., а саме: №2568 від 25.09.2020; №2609 від 08.10.2020; №2621 від 09.10.2020; №2634 від 13.10.2020; №2635 від 15.10.2020; №2683 від 23.10.2020; №2687 від 26.10.2020; №2704 від 30.10.2020; №2792 від 04.12.2020; №2802 від 08.12.2020; №2897 від 30.12.2020; №2928 від 11.01.2021; №2979 від 22.01.2021; №2988 від 26.01.2021; №30 від 16.02.2021; №88 від 26.02.2021; №206 від 01.04.2021; №325 від 29.04.2021; №435 від 18.05.2021; №575 від 08.06.2021; №627 від 18.06.2021; №727 від 09.07.2021; №731 від 09.07.2021; №755 від 16.07.2021; №1143 від 13.10.2021; №1147 від 13.10.2021; №1203 від 28.10.2021; №1250 від 03.11.2021; №1298 від 15.11.2021; №1327 від 19.11.2021; №1339 від 24.11.2021; №1373 від 26.11.2021; №1449 від 06.12.2021; №16 від 06.01.2022; №43 від 18.01.2022; №163 від 18.02.2022; №284 від 07.04.2022; №297 від 12.04.2022; №436 від 13.05.2022; №495 від 20.05.2022; №564 від 06.06.2022; №1629 від 30.12.2022; №24 від 05.01.2023; №50 від 12.01.2023; №231 від 16.02.2023; №585 від 05.05.2023; №677 від 16.05.2023; №905 від 28.06.2023; №1087 від 19.07.2023; №1087 від 19.07.2023;

- залізничні накладні №34859132 від 16.01.2021, №38567707 від 12.01.2021, №38567723 від 12.01.2021, №38577565 від 13.01.2021, №38577557 від 13.01.2021, №38595l46 від 14.01.2021, №38736542 від 23.01.2021, №38720603 від 22.01.2021, №34968743 від 26.01.2021, №35802792 від 31.12.2021, №36454213 від 06.02.2022, №34415729 від 11.02.2022, №34425735 від 11.02.2022, №34449561 від 14.02.2022, №34475558 від 15.02.2022, №34474452 від 15.02.2022, №34505578 від 18.02.2022, №34524991 від 19.02.2022, №36954428 від 04.01.2023, №33887803 від 15.01.2023, №37150752 від 15.01.2023, №37150737 від 15.01.2023;

- копію наказу № 323/1 від 30.12.2020 про призначення особи, відповідальної за розміщення і кріплення вантажів у вагонах та контейнерах, довіреність №1 від 30.12.2020; копію наказу № 351 від 18.05.2021 про призначення особи, відповідальної за розміщення і кріплення вантажів у вагонах та контейнерах, довіреність №1 від 18.05.2021; копія наказу № 392 від 31.12.2021 про призначення особи, відповідальної за розміщення і кріплення вантажів у вагонах та контейнерах, довіреність №1 від 31.12.2021.

Витрати, понесені на оплату за виконані роботи ФОП ОСОБА_1 щодо транспортного оброблення вантажів на загальну суму 2236735 грн., ТОВ «ТІП-ТРАНС» відображено у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2020-2023 року.

Відповідач ставить під сумнів реальність вказаних господарських операцій, мотивуючи тим, що відповідно до податкової інформації, що міститься в інформаційних базах даних ДПС, ФОП ОСОБА_1 у 2022-2023 роках не подавав податкової звітності, у нього відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності, зокрема трудові та матеріальні ресурси, а самі операції позбавлені ділової мети. Вказує, що первинні документи, подані позивачем, не є підставою для бухгалтерського обліку оскільки, не фіксують факт здійснення господарських операцій.

З даного приводу суд зазначає, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер не є належним доказом у розумінні процесуального закону, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у постановах ВС від 02.04.2020 по справі № 160/93/19, від 19.03.2021 по справі № 460/143/19, від 21.08.2022 р. по справі № 200/2903/22).

В постанові Верховного Суду від 01.02.2023 по справі № 380/9660/21 зроблено висновок, що податкова інформація не може бути належним та допустим доказом, який би спростовував «реальність» господарських операцій, оскільки не має статусу первинного документа, документа податкового/бухгалтерського обліку або іншого документа, що пов`язаний із обчисленням та/або сплатою податків.

Окрім того, Верховним Судом неодноразово у своїх постановах, зокрема, від 06.10.2022 у справі160/8965/19, від 01.02.2023 у справі № 380/9660/21, від 28.02.2023 у справі №640/16421/19, від 19.06.2023 у справі №810/1577/17, висловлювалась правова позиція, згідно якої підставою для донарахування платнику грошових зобов`язань може слугувати лише встановлення факту узгодженості дій платника з недобросовісними платниками-постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов`язань. Саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків, відсутність за місцезнаходженням не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника з протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника. В акті перевірки мають бути наведені докази для підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники відносин діяли з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, якщо договори, укладені між платником і контрагентами, спрямовані на реалізацію підприємницької діяльності та пов`язані з рухом активів підприємств. За відсутності доказів, які беззаперечно могли б свідчити про неможливість виконання господарської операції або про її невиконання контрагентами, платник не може бути позбавлений можливості відображення такої операції в податковому обліку.

Суд відзначає, що відповідачем в Акті перевірки не наведено беззаперечних доказів, які б підтверджували, що позивач, укладаючи договір із ФОП ОСОБА_1 , свої дії узгоджував з ним, з метою, яка завідомо суперечить інтересах держави і суспільства, не здобуто таких доказів і в ході розгляду справ.

Дослідивши надані позивачем документи суд вважає, що вони у повній мірі розкривають зміст та обсяг господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 , зокрема дають можливість встановити залізничні станції, на яких проводилось розвантаження вантажів, період часу у який проводилось таке розвантаження, кількість та ідентифікаційні номерні знаки розвантажених залізничних вагонів.

Доказів, які б вказували на недійсність чи підробку первинних документів або їх невідповідність нормативно-правовим актам податковий орган не надав, а тому вказані документи мають статус юридично значимих.

Фактичне розвантаження залізничних вагонів на станціях Миколаїв-Дністровський, Стрий, Дрогобич, окрім актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), підтверджується також і наданими позивачем залізничними накладними, з яких вбачається, що залізничні вагони які прибували у завантаженому стані на станції Укрзалізниці були вивантаженні, очищені та приведені до комерційного придатного до подальшого використання стану.

Окрім того, позивачем надано лист, отриманий від ФОП ОСОБА_1 , що в якому останній підтверджує, що для виконання робіт з розвантаження вагонів ним залучались працівники на підставі цивільно-правових договорів, а також використовувалось спеціалізоване обладнання, зокрема, мобільні пристрої для розвантаження вагонів-хоперів типу ВІБ957М, а також пневмовібратори-розвантажувачі та вібровстряхувачі на магнітах, до якого долучено копії цивільно-правових договорів.

Разом з тим, відповідачем під час проведення перевірки не було проведено зустрічної звірки по ФОП ОСОБА_1 щодо податкової інформації наданої позивачем в порядку п. 73.5 ПК України, а також не було направлено йому письмових запитів про надання інформації щодо взаємовідносин із позивачем ТОВ «ТІП-ТРАНС» в порядку п.73.3 ПК України для з`ясування обставин щодо можливості фактичного здійснення господарських операцій.

З приводу твердження, що вказані господарські операції позбавлені розумної ділової мети, суд відзначає, що господарська операція за умови досягнення поставлених завдань має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. З`ясування наміру платника на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення.

Аналізуючи умови та обставини здійснення вказаних господарських операцій суд зазначає, що роботи з навантаження та розвантаження є необхідною складовою діяльності із здійснення перевезень залізничним транспортом. Наявні в матеріалах справи докази щодо спірних господарських операцій підтверджують і розкривають їх суть та внутрішню сторону, справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету, свідчать про зміну майнового стану та отримання позитивного економічного ефекту від здійснення господарської діяльності.

Доказів, які б вказували на збитковість таких операцій чи невиправдано низьку рентабельність відповідачем не надано. І не здобуто в ході розгляду справи.

Крім того, суд погоджується з позицією представниці позивача, що позивач не може нести відповідальності за дії свого контрагента.

Так, Верховний Суд вже сформулював висновок щодо застосування принципу індивідуальної відповідальності та залежності податкового обліку певного платника податку від дотримання його контрагентом податкового законодавства у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За змістом наведених норм у податковому обліку витрати, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, та суми ПДВ, включені до податкового кредиту, повинні бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та витрати, пов`язані із цією операцією. Сума ПДВ для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг).

Отже, всі витрати господарюючого суб`єкта мають бути здійснені в межах господарської діяльності та підтверджені відповідними первинними документами.

Якщо господарська операція не відбулася, а первинні документи були складені з метою отримання лише податкової вигоди та не відповідають дійсності, такі документи не можуть бути підставою для визначення показників податкової звітності.

При цьому вищенаведені правові норми не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення платником податку на прибуток (покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат, тому цей платник не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на зменшення об`єкта оподаткування на суму витрат, які він фактично поніс у зв`язку з отриманням доходу, за можливу неправомірну діяльність контрагента в ланцюгу поставок за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність цього платника щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Тобто нормативно закріплено підхід належної обачності та індивідуальної юридичної відповідальності платника податків при здійсненні господарських операцій та їх наслідків.

Принцип індивідуальної відповідальності платника податків також доктринально закріплений у судовій практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Рішенням ЄСПЛ у справі «Інтерсплав проти України» визначено, що платник податків не може відповідати за зловживання свого контрагента за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що такий платник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Отже, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків, відсутність за місцезнаходження не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Також норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності.

Отже, визначальним щодо податкових наслідків вчинення господарської операції є сукупність обставин, встановлених судом на підставі оцінки належних та допустимих доказів щодо здійснення господарської операції. Висновок суду про реальність господарської операції для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.

Верховний Суд неодноразово робив такі висновки у своїх рішеннях щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, в тому числі на які посилається позивач на обґрунтування доводів, а саме: в постановах від 06.02.2018 у справі № 802/4940/14, від 20.02.2018 у справі № 813/4931/13-а, від 20.10.2020 у справі № 806/705/15, від 02.03.2023 у справі № 804/644/16.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 також підтвердила вже сформовану Верховним Судом правову позицію, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Так само Велика Палата Верховного Суду у цій постанові зазначила, що посилання контролюючого органу на аналіз зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації не є допустимим доказом у розумінні процесуального закону.

Також Велика Палата Верховного Суду висновувала, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Верховний Суд у постанові від 20.04.2023 також зазначив, що висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. При цьому, Верховний Суд у постанові від 01.02.2023 у справі № 380/ 9660/21 зазначає, що за відсутності доказів, які беззаперечно могли б свідчити про неможливість виконання господарської операції або про її невиконання контрагентами, платник не може бути позбавлений можливості відображення такої операції в податковому обліку. Податкова інформація в інформаційно-аналітичних базах, на підставі якої встановлено факти, які свідчать про нереальність здійснених господарських операцій, не є належним доказом у справі, оскільки не має статусу первинного документа, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання про безпідставність висновків податкового органу про неправомірне відображення позивачем у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2020-2023 року витрат щодо транспортного оброблення вантажів, отриманих від ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 2236735 грн.

Також судом встановлено, що ТОВ «ТІП-ТРАНС» (Замовник) укладено договір з ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» від 01.03.2017 року №0103/2017 про надання послуг.

Відповідно до п.1.1 договору Виконавець зобов`язується надавати протягом дії даного договору в письмовій (за бажанням Замовника) так і в усній формі інформаційно-консультаційні послуги з питань тактики та стратегії розвитку підприємства Замовника та розвитку мережі оптового збуту продукції, а Замовник зобов`язаний - прийняти та оплатити надані послуги.

У пункті п.1.2 договору вказано, що Виконавець має науковий та практичний потенціал для надання наступних видів послуг: вивчення процесу управління компанією, надання усних або письмових рекомендації по вдосконаленню цього процесу; контролю за результатами впровадження рекомендацій по вдосконаленню; консультацій з питань комерційної діяльності; консультацій та порад щодо стратегії розвитку підприємства; пошуку потенціальних контрагентів; методичних рекомендацій щодо ведення переговорів з майбутнім контрагентами.

Відповідно до п.4.1 договору за роботу, виконану Виконавцем, відповідно до п.1.1 Договору, Замовник перераховує на поточний рахунок суму визначену в актах прийому-передачі виконаних робіт.

В підтвердження виконання умов договору від 01.03.2017 року №0103/2017 про надання інформаційно-консультаційних послуг, позивач такі наступні документи:

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну 3 222 500 грн., а саме: №7 від 30.04.2017 на суму 15000 грн., №8 від 31.05.2017 на суму 15000 грн., №13 від 30.06.2017 на суму 25000 грн., №15 від 31.07.2017 на суму 20000 грн., №18 від 31.08.2017 на суму 20000 грн., №21 від 30.09.2017 на суму 20000 грн., №24 від 29.12.2017 на суму 20000 грн., №4 від 31.01.2018 на суму 30000 грн., №6 від 28.02.2018 на суму 30000 грн., №9 від 31.03.2018 на суму 30000 грн., №14 від 31.05.2018 на суму 120000 грн., №17 від 27.06.2018 на суму 60000 грн., №20 від 31.07.2018 на суму 60000 грн., №23 від 31.08.2018 на суму 60000 грн., №26 від 30.09.2018 на суму 80000 грн., №30 від 31.10.2018 на суму 60000 грн., №33 від 30.11.2018 на суму 155000 грн., №36 від 31.12.2018 на суму 130000 грн., №3 від 31.01.2019 на суму 50000 грн., №6 від 28.02.2019 на суму 100000 грн., №9 від 31.03.2019 на суму 80000 грн., №12 від 30.04.2019 на суму 70000 грн., №15 від 31.05.2019 на суму 70000 грн., №18 від 30.06.2019 на суму 70000 грн., №21 від 31.07.2019 на суму 40000 грн., №24 від 31.08.2019 на суму 40000 грн., №27 від 30.09.2019 на суму 50000 грн., №30 від 31.10.2019 на суму 70000 грн., №33 від 30.11.2019 на суму 50000 грн., №36 від 31.12.2019 на суму 60000 грн., №3 від 31.01.2020 на суму 60000 грн., №6 від 29.02.2020 на суму 75000 грн., №9 від 31.03.2020 на суму 120000 грн., №12 від 30.04.2020 на суму 100000 грн., №14 від 31.05.2020 на суму 40000 грн., №17 від 30.06.2020 на суму 50000 грн., №20 від 31.07.2020 на суму 65000 грн., №23 від 31.08.2020 на суму 60000 грн., №26 від 30.09.2020 на суму 65000 грн., №29 від 30.10.2020 на суму 60000 грн., №32 від 30.11.2020 на суму 55000 грн., №35 від 31.12.2020 на суму 50000 грн., №02 від 31.01.2021 на суму 55000 грн., №05 від 28.02.2021 на суму 50000 грн., №08 від 31.03.2021 на суму 60000 грн., №11 від 30.04.2021 на суму 55000 грн., №14 від 31.05.2021 на суму 60000 грн., №17 від 30.06.2021 60000 грн., №20 від 31.07.2021 на суму 55000 грн., №23 від 31.08.2021 на суму 50000 грн., №27 від 30.09.2021 на суму 25000 грн., №30 від 30.10.2021 на суму 60000 грн., №33 від 30.11.2021 на суму 60000 грн., №36 від 31.12.2021 на суму 120000 грн., №2 від 31.01.2022 на суму 60000 грн., №5 від 28.02.2022 на суму 25000 грн., №8 від 31.03.2022 на суму 25000 грн., №11 від 30.04.2022 на суму 25000 грн., №14 від 31.05.2022 на суму 25000 грн., №17 від 30.06.2022 на суму 25000 грн., №21 від 31.07.2022 на суму 30000 грн., №24 від 31.08.2022 на суму 30000 грн., №30 від 30.09.2022 на суму 30000 грн., №33 від 31.10.2022 на суму 10000 грн., №36 від 30.11.2022 на суму 10000 грн., №39 від 31.12.2022 на суму 10000 грн., №3 від 31.01.2023 на суму 20000 грн., №6 від 28.02.2023 на суму 20000 грн., №9 від 31.03.2023 на суму 20000 грн., №12 від 30.04.2023 на суму 20000 грн., №15 від 31.05.2023 на суму 20000 грн., №18 від 30.06.2023 на суму 20000 грн., №21 від 31.07.2023 на суму 20000 грн., №24 від 31.08.2023 на суму 20000 грн., №27 від 30.09.2023 на суму 20000 грн., №30 від 31.10.2023 на суму 20000 грн., №33 від 30.11.2023 на суму 20000 грн., №36 від 31.12.2023 на суму 20000 грн.

Витрати, понесені у зв`язку з придбанням інформаційно-консультаційних послуг у ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» в розмірі 3222500 грн., відображено позивачем у рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати за 2-4 кв. 2017-2023 року.

Відповідач не визнає вказаних витрат, вказуючи на юридичну дефектність актів наданих послуг (не деталізовано, не конкретизовано і не визначено обсяги наданих послуг, а також відсутня будь-яка інша інформація, яка б свідчила про фактичне надання послуг, не розкрито в повному обсязі зміст та обсяг таких послуг, зокрема, не зазначено кількості затрачених годин на виконання кожної консультації, підготовку і розробку відповідних документів, вказано лише "найменування послуг, кількість, і одиниця виміру грн. та сума"), ненадання детальних звітів (в розрізі наданих послуг, затрачених ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» годин, які б вказували на фактичне отримання таких послуг), ненадання конкретних прикладів результатів отриманих послуг (належним чином оформлених письмових консультацій, звітів, які б вказували на фактичне отримання таких послуг), ненадання документального підтвердження обґрунтування економічної та ділової доцільності придбання таких послуг, обґрунтування їх вартості, як не надано і підтвердження використання отриманих послуг в безпосередній господарській діяльності Товариства

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України платники податків для цілей оподаткування зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. п. 1.2 п. 1, п. п. 2.1 п. 2 Положення про документальне збереження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України N 88 від 24 травня 1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 року за N 168/704.

Вимоги до оформлення первинних документів наведені у ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно з якою первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Дослідивши представлені позивачем документи суд вважає, що вони відповідають вимогам до первинних документів, передбачених п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять вичерпні дані щодо найменування послуг, кількість, одиниці виміру та вартості наданих послуг, у повній мірі розкривають зміст та обсяг господарських операцій з ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП».

При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Щодо деталізації наданих послуг суд зазначає, що у постанові від 12.02.2020 року у справі № 813/3577/13-а Верховний Суд вказав, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлено.

Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій (постанова Верховного Суду 22.09.2021 року у справі № 640/2411/20).

Позивач стверджує, що інформаційно-консультаційні послуги отримані з метою належної організації господарської діяльності, ефективного планування перевезень (з метою отримання максимального прибутку та мінімізації втрат від простоювання вагонів, оплати зайвих станційних зборів і т.д.) від суб`єкта господарювання з великим досвідом ведення бізнесу та управління персоналом, яким є ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП». Зазначає, що вказаним товариством проводились постійні навчання, тренування та консультування персоналу позивача у сфері організації залізничних перевезень.

Про економічний ефект та ділову мету вказаних господарських операцій свідчить стабільне зростання доходів позивача, із 73 млн. грн. у 2020 році до 133 млн. грн. у 2021 році, а у 2023 році 146 млн. грн.

Також, на економічну та ділову доцільність від отриманих інформаційно-консультаційних послуг, вказує те, що завдяки ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» позивач уклав договори на організацію залізничних перевезень із наступними суб`єктами господарювання (які і до сьогоднішнього дня користуються послугами позивача та замовляють значний обсяг послуг): ТОВ «Юпітер» обсяг наданих послуг з моменту укладення договору становить 3 113 854 грн.; ТОВ «Вирівський кар`єр» 10 960 266 грн.; ТОВ «Агротранс-Логістик» - 12 519 678 грн.; ТОВ «Лансейл» - 1 910 640 грн.; ТОВ «Логістик ЖД» - 6 011 500 грн.; ПрАТ «МХП» - 4 913 778 грн.; ТОВ «Нерудна компанія» - 4 901 406 грн. ТОВ «Глобал логістік» - 27 392 064 грн.; ПрАТ «Івано-Франківськ цемент» - 5 969 308 грн.

Доказів зворотнього відповідачем не надано, хоча в силу положень ст. 77 КАС України саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Крім того суду враховує, що ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» є платником податку на прибуток та податку на додану вартість на загальних підставах, жодних ознак мінімізації чи оптимізації податкових зобов`язань, податковий орган не встановив.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки відповідача про безпідставне відображення позивачем у рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати за 2-4 кв. 2017-2023 року витрати, понесені у зв`язку з придбанням інформаційно-консультаційних послуг у ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ТІП-ГРУП» в розмірі 3222500 грн., є безпідставними.

Вирішуючи питання про правомірність визначення позивачу грошового зобов`язання з ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій, суд виходить з того, що відповідно до п.п. «а» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Пунктом 187.1. статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Положеннями п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що ТОВ «ТІП-ТРАНС» (Продавець) було укладено з ТОВ «Техінвестпостач» (Покупець) договір купівлі-продажу залізничних вагонів від 03.12.2018 №85.

Позивачем, на виконання умов договору від 03.12.2018 №85, згідно видаткових накладних №460 від 28.12.2018, №4 від 16.01.2019, №6 від 17.01.2019, №8 від 22.01.2019, №30 від 19.02.2019, №48 від 27.03.2019, №67 від 17.04.2019, №88 від 13.05.2019, №106 від 06.06.2019, №125 від 03.07.2019, №176 від 23.09.2019, №210 від 31.10.2019, №236 від 18.11.2019, №276 від 31.12.2019 здійснено поставку на користь ТОВ «Техінвестпостач» наступних вагонів: хопер-цементовоз мод. 19-758 в кількості 23 шт., піввагон мод. 12-141 23 шт., піввагон мод. 12-757 8 шт., піввагон мод. 12-753 4 шт., хопер-цементовоз мод. 19-715 1 шт., критий вагон мод. 11-270 5 шт., піввагон мод. 12-1592 1 шт., піввагон мод. 12-532 1 шт., критий вагон мод. 11-217 3 шт., критий вагон мод. 11-276 2 шт., цистерни для перевезення рослинної олії мод. 15-1443П 2 шт., на загальну суму 34558000 грн., в т.ч. ПДВ 5759666,68 грн.

Водночас, ТОВ «ТІП-ТРАНС» виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні №9 від 26.12.2018, №39 від 19.12.2018, №32 від 17.12.2018, №6 від 10.01.2019, №15 від 15.01.2019, №16 від 15.01.2019, №28 від 22.01.2019, №24 від 17.01.2019, №20 від 16.01.2019, №28 від 19.02.2019, №29 від 27.03.2019, №28 від 17.04.2019, №35 від 22.04.2019, №2 від 01.04.2019, №31 від 18.04.2019, №12 від 13.05.2019, №31 від 24.05.2019, №20 від 17.05.2019, №7 від 11.06.2019, №2 від 03.06.2019, №2 від 03.07.2019, №7 від 03.09.2019, №29 від 17.09.2019, №61 від 25.10.2019, №64 від 29.10.2019, №39 від 18.11.2019, №1 від 15.11.2019, №8 від 05.11.2019, №3 від 01.11.2019, №1 від 28.11.2019, №45 від 28.12.2019, №31 від 18.12.2019, №50 від 31.12.2019, №39 від 23.12.2019, згідно яких поставлено ТОВ «Техінвестпостач» хопер-цементовоз мод. 19-758 в кількості 13,46 шт., піввагон мод. 12-141 24,7 шт., піввагон мод. 12-757 4,06 шт., піввагон мод. 12-753 4 шт., хопер-цементовоз мод. 19-715 8,82 шт., критий вагон мод. 11-270 5 шт., піввагон мод. 12-1592 1 шт., піввагон мод. 12-532 1 шт., критий вагон мод. 11-217 2 шт., критий вагон мод. 11-276 2 шт., цистерни для перевезення рослинної олії мод. 15-1443П 2 шт., на загальну суму 34558000 грн., в т.ч. ПДВ 5759666,68 грн.

Таким чином, ТОВ «ТІП-ТРАНС» згідно видаткових накладних поставлено 23 шт. хопер-цементовози мод. 19-758, а в податкових накладних вказано 13,46 шт., поставлено 23 шт. піввагони мод.12-141, а в податкових накладних вказано 24,7 шт., поставлено 8 шт. піввагонів 12-757, а в податкових накладних вказано 4,06 шт., поставлено 1 шт. хопер-цементовоз 19-715, а в податкових накладних вказано 8,82 шт., поставлено 3 шт. критих вагонів мод. 11-217, а в податкових накладних вказано 2 шт.

Отже, судом встановлено, що на виконання договору купівлі-продажу залізничних вагонів від 03.12.2018 №85 позивачем здійснено поставку залізничних вагонів на загальну суму 34558000 грн., в т.ч. ПДВ 5759666,68 грн. і виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на повну суму поставки. Позивачем допущено помилки в податкових накладних в частині зазначення опису (номенклатури) товарів їх кількості, але такі помилки не призвели до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Також, ТОВ «ТІП-ТРАНС» (Продавець) було укладено з TОB «Техінвестпостач» (Покупець) договір купівлі-продажу вагонів від 01.02.2019 №91.

Позивачем на виконання умов договору від 01.02.2019 №91, згідно видаткових накладних №43 від 04.03.2019, №45 від 18.03.2019, №63 від 10.04.2019, №71 від 24.04.2019, №107 від 14.06.2019, №130 від 09.07.2019, №153 від 27.08.2019, №175 від 23.09.2019, №177 від 26.09.2019, №188 від 01.10.2019, №189 від 02.10.2019, №191 від 09.10.2019, №198 від 21.10.2019, №199 від 21.10.2019, №204 від 22.10.2019, №206 від 23.10.2019, №208 від 29.10.2019, №211 від 31.10.2019, №227 від 07.11.2019, №234 від 18.11.2019, №237 від 19.11.2019, №238 від 19.11.2019, №259 від 13.12.2019, №267 від 27.12.2019, №1 від 10.01.2020 поставлено на користь ТОВ «Техінвестпостач» залізничні вагони, зокрема: думпкар в кількості 12 шт., критий хопер мод. 19-752 2 шт., критий вагон мод. 11-217 1 шт., критий хопер мод. 19-752 1 шт., хопер-цементовоз мод. 19-758 4 шт., цистерни для перевезення рослинної олії мод. 15-1443П 1 шт., цистерни мод. 15-1443 3 шт., цистерни мод. 15-1566 9 шт., цистерни мод. 15-740 - 20 шт., платформи мод.13-401М2 6 шт., платформи мод. 13-9004 4 шт., хопер-цементовоз 11-715 3 шт., платформи мод. 13-470 1 шт., на загальну суму 31597000 грн., в т.ч. ПДВ 5266166,70 грн.

Водночас, ТОВ «ТІП-ТРАНС» виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні №2 від 04.02.2019, №1 від 01.02.2019, №1 від 04.03.2019, №16 від 18.03.2019, №18 від 10.04.2019, №32 від 18.04.2019, №8 від 07.05.2019, №8 від 31.05.2019, №9 від 08.05.2019, №3 від 03.05.2019, №9 від 31.05.2019, №32 від 24.05.2019, №11 від 14.08.2019, №5 від 07.08.2019, №41 від 23.09.2019, №23 від 13.09.2019, №26 від 16.09.2019, №4 від 02.09.2019, №44 від 24.09.2019, №12 від 09.09.2019, №8 від 03.09.2019, №30 від 17.09.2019, №16 від 10.09.2019, №34 від 19.09.2019, №32 від 11.10.2019, №18 від 08.10.2019, №5 від 02.10.2019, №43 від 18.10.2019, №58 від 24.10.2019, №39 від 16.10.2019, №48 від 21.10.2019, №3 від 01.10.2019, №43 від 27.11.2019, №5 від 04.11.2019, №40 від 18.11.2019, №16 від 07.11.2019, №41 від 19.11.2019, №11 від 06.11.2019, №48 від 28.11.2019, №58 від 28.11.2019, №43 від 28.11.2019, №39 від 28.11.2019, №42 від 26.12.2019, №19 від 13.12.2019, №35 від 19.12.2019, №52 від 27.12.2019, №6 від 10.01.2020, згідно яких поставлено ТОВ «Техінвестпостач» думпкар в кількості 12 шт., критий хопер мод. 19-752 2 шт., критий вагон мод. 11-217 1 шт., критий хопер мод. 19-752 1 шт., хопер-цементовоз мод. 19-758 4 шт., цистерни для перевезення рослинної олії мод. 15-1443П 1 шт., цистерни мод. 15-1443 3 шт., цистерни мод. 15-1566 1,03 шт., цистерни мод. 15-740 21,3 шт., платформи мод.13-401М2 1 шт., платформи мод. 13-9004 7,85 шт., на загальну суму 31597000 грн., в т.ч. ПДВ 5266166,70 грн.

Таким чином, ТОВ «ТІП-ТРАНС» згідно видаткових накладних поставлено 20 шт. цистерни мод. 15-740, а в податкових накладних вказано 21,3 шт., поставлено 6 шт. платформ мод.13-401М2, а в податкових накладних вказано 1 шт., поставлено 4 шт. платформи мод.13-9004, а в податкових накладних вказано 7,85 шт. Крім того, згідно видаткових накладних поставлено хопер-цементовоз 11-715 3 шт. та платформи мод. 13-470 1 шт., які взагалі не вказані у складених податкових накладних.

Отже, судом встановлено, що на виконання договору купівлі-продажу залізничних вагонів від 01.02.2019 №91 позивачем здійснено поставку залізничних вагонів на загальну суму 31597000 грн., в т.ч. ПДВ 5266166,70 грн. і виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на повну суму поставки. Позивачем допущено помилки в податкових накладних в частині зазначення опису (номенклатури) товарів їх кількості, але такі помилки не призвели до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Окрім того, ТОВ «ТІП-ТРАНС» (Продавець) було укладено з ТОВ «Техінвестпостач» договір купівлі-продажу залізничних вагонів від 25.02.2021 №25/02/2021.

ТОВ «ТІП-ТРАНС» на виконання умов договору від 25.02.2021 №25/02/2021, згідно видаткових накладних №89 від 29.03.2021, №140 від 26.04.2021, №265 від 22.06.2021, №416 від 06.09.2021, №496 від 18.10.2021 здійснено поставку на користь ТОВ «Техінвестпостач» залізничних вагонів, а саме: платформа мод. 13-4012М в кількості 1 шт., цистерни мод. 15-1597 5 шт., на загальну суму 4176000 грн., в т.ч. ПДВ 696000 грн.

Водночас, ТОВ «ТІП-ТРАНС» виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні №4 від 04.03.2021, №46 від 30.03.2021, №11 від 08.04.2021, №41 від 26.04.2021, №46 від 22.06.2021, №34 від 13.07.2021, №66 від 30.08.2021, №6 від 01.09.2021, згідно яких поставлено ТОВ «Техінвестпостач» платформу мод. 13-4012М в кількості 1 шт., цистерни мод. 15-1597 4,33 шт. та цистерни мод. 15-1443 0,67 шт., на загальну суму 4176000 грн., в т.ч. ПДВ 696000 грн.

Таким чином, ТОВ «ТІП-ТРАНС» згідно видаткових накладних поставлено 5 шт. цистерни мод. 15-1597, а в податкових накладних вказано 4,33 шт. Крім того, позивачем складено податкові накладні на 0,67 шт. цистерн моделі 15-1443, які згідно видаткових накладних не постачались

Отже, судом встановлено, що на виконання договору купівлі-продажу залізничних вагонів від від 25.02.2021 №25/02/2021 позивачем здійснено поставку залізничних вагонів на загальну суму 4176000 грн., в т.ч. ПДВ 696000 грн. і виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на повну суму поставки. Позивачем допущено помилки в податкових накладних в частині зазначення опису (номенклатури) товарів їх кількості, але такі помилки не призвели до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Враховуючи викладене висновок податкового органу про допущення позивачем порушення п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, п.192.1, п.192.3 ст.192, п.201.1, п.201.7, п.201.10, ст.201 Податкового кодексу України та як наслідок заниження податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 572 500 грн. є безпідставним.

З наведених вище підстав не відповідає обставинам справи і висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог п.201.1, п.201.7 п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у зв`язку з не проведенням реєстрації податкових накладних на суму 572500 грн.

За таких обставин податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27.05.2024 № 23753/13-01-07-03, від 27.05.2024 № 23756/13-01-07-03 та від 27.05.2024 № 23750/13-01-07-03, якими визначено грошові зобов`язання з податку на прибуток, податку на додану вартість та застосовано штрафні (фінансові) санкції до ТОВ «ТІП-ТРАНС» не відповідають критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, тому його належить визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. У процесі розгляду справи суд не встановив інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції, не довів правопорушення позивача у сфері податкових правовідносин, а тому приймаючи оскаржуване рішення, діяв протиправно, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовну.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 27.05.2024 № 23753/13-01-07-03.

3. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 27.05.2024 № 23756/13-01-07-03.

5. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 27.05.2024 № 23750/13-01-07-03

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіп Транс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області сплачений судовий збір в сумі 31541 (тридцять одна тисяча п`ятсот сорок одна) грн 94 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіп Транс»(82400 Львівська область місто Стрий, вул. С. Бандери, буд. 52 кв. 2, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090).

Суддя Качур Р.П.