Справа № 400/3426/25
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 р. № 400/3426/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув упорядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач- ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:

-визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду рапорту про звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу».

-зобов`язання розглянути рапорт про звільнення з військової служби та прийняти рішення про звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу».

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач допустив протиправну бездіяльність та не розглянув його рапорт про звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу».

Відповідач надав суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки рапорт позивача розглянуто та йому відмовлено у звільненні, про що він був повідомлений листом .

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

ОСОБА_1 , відповідно до витягу із наказу від 07.03.2024, призваний стрільцем-санітаром 2 десантно-штурмового взводу 9 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону.

Позивач звернувся до відповідача з рапортом про звільнення від 05.04.2025 на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу».

У позові зазначено, що відповідно до довідки ВЛК № 189 від 04.10.2022 позивач отримав (08.09.2022) вогнепальні осколкові сліпі поранення, стан після відновних операцій. ПХО вогнепальних ран правого плеча та голови (26.09.2022), вказане підтверджується і довідками про обставини травми. Травми отримано з проходженням військової служби. Консультативним висновком епілептолога від 31.01.2023 визначено: біоелектрична активність кори дезорганізована швидкохвильовою активністю. Зміни коркової ритміки по типу регіональної епіактивності та гіперсинхронізації повільнохвильової активності. Консультативним висновком епілептолога від 16.11.2022 поставлено основний діагноз: епілепсія фокальна з вираженими змінами, помірним інтелектуально-мнестичним зниженням, частими (в тому числі серійними) складними атиповими абсансами, частими генералізованими судомними припадками.

Відповідач отримав рапорт позивача 09.04.2025, що підтверджується вхідним штампом та надав позивачу відповідь від 13.04.2025, в якій зазначив, що командиром військової частини НОМЕР_1 розглянутий поданий рапорт про звільнення з військової служби за підпунктом «б» п.2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За результатами розгляду рапорту повідомлено, що згідно додатку 19 наказу Міністра оброни України від 10.04.2009 року №170 «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», до рапорту про звільнення з військової служби на підставі підпункту «б» п.2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в обов`язковому порядку додається висновок (постанова) військово-лікарської комісії або копія акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою первинної облікової документації № 157/о, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я від 30 липня 2012 року № 577, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2012 року за № 1509/21821, або копія посвідчення особи з інвалідністю, або копія пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або копію довідки для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 21 вересня 2015 року № 946, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 жовтня 2015 року за № 1198/27643 (у разі звільнення з військової служби за підставами, передбаченими абзацом третім підпункту «б» пункту 2 частини четвертої або абзацом третім підпункту «б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за наявності інвалідності);

У зв`язку з тим, що до рапорту не долучені всі необхідні документи, правові підстави для звільнення з військової служби, відсутні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII .

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232 .

Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: 2) під час дії воєнного стану:

3) під час проведення мобілізації та дії воєнного стану:

б) за станом здоров`я:

-на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

-за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

Відповідно до пункту 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Згідно зі ст.14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Стаття 31 Статуту визначає, що начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно з пунктом 12.9 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, документи на звільнення військовослужбовців з військової служби надсилаються безпосередньо до служби персоналу, підпорядкованій посадовій особі, яка має право на звільнення такого військовослужбовця з військової служби.

Отже, процедура звільнення військовослужбовців з військової служби передбачає направлення документів на звільнення військовослужбовця для прийняття відповідного рішення до тієї посадової особи, яка має право на звільнення такого військовослужбовця з урахуванням його військового звання.

Позивач 09.04.2025 звернувся до відповідача, який надав йому відповідь 13.04.2025, тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу» та зобов`язання розглянути рапорт про звільнення ОСОБА_1 з військової служби задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимоги про зобов`язання прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу» суд зазначає:

Позивач не надав суду доказів того, що рішенням ВЛК його визнали непридатним до військової служби або висновок про встановлення йому групи інвалідності, тому у відповідача не було правових підстав для звільнення позивача з військової служби.

Отже позов задоволенню не підлягає.

Суд зазначає, що в разі погіршення стану здоров`я позивач повинен був спочатку звернутись з рапортом про направлення його до ВЛК для вирішення питання його придатності для військової служби, а потім вже за наслідками ВЛК, за наявності підстав звертатись до командира із рапортом про звільнення.

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки позивач просив відповідача не тільки розглянути його рапорт, а ще й звільнити його з військової служби, оскільки рапорт позивача не задоволений, то суд повинен надати оцінку його правомірності/протиправності.

Також суд зазначає, що в рапорті позивача зазначена підстава для звільнення пп. б пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу», а в прохальній частині позову просить його звільнити на підставі пп. г (за сімейними обставинами) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу», але будь-яких доказів на підтвердження цих підстав не зазначено, тому суд вважає це опискою та по суті не надає оцінку підставам для звільнення позивача зі служби за пп.г ( сімейні обставини).

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко