Справа № 520/25715/25
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 р. № 520/25715/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати порушення дотримання законної процедури посадовими особами Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, в особі Комітету з питань етики, під час встановлення відповідності вимогам Порядку розгляду скарг/ повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти, скарги ОСОБА_2 від 04.11.2024 року ( реєстраційний № 48-24-АД від 05.11.2024 року) , під час прийняття вищевказаної скарги до розгляду;

- визнати протиправними дії Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти в особі Комітету з питань етики щодо прийняття до розгляду скарги ОСОБА_2 від 04.11.2024 року ( реєстраційний № 48-24-АД від 05.11.2024 року);

- визнати порушення дотримання законної процедури посадовими особами Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, в особі Комітету з питань етики, та визнання їх дій протиправними , під час розгляду 30.09.2025 року скарги ОСОБА_2 від 04.11.2024 року (реєстраційний № 48-24-АД від 05.11.2024 року).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 червня 2024 року на засіданні спеціалізованою вченої ради Д26.102.05 при Київському національному університеті технологій та дизайну ОСОБА_1 захистила дисертацію на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук за спеціальністю 08.00.04 - економіка та управління підприємствами (за видами економічної діяльності). Комітет з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти рішенням № 70 (135) від 15.11.2024 встановив відповідність скарги ОСОБА_2 щодо наявності у захищеній ОСОБА_1 дисертації на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук фактів академічного плагіату вимогам Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 24.10.2023 та прийняв скаргу до розгляду. Шляхом направлення відповідного листа № 2651 від 16.09.2025 на електронну пошту Київського національного університету технологій та дизайну, відповідач повідомив про те, що засідання Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти щодо розгляду вищевказаної скарги ОСОБА_2 відбудеться 30.09.2025 року о 10.00 год. Лише 29.09.2025 о 16.58 на запит адвоката , на електронну пошту представника позивача адвоката Чернишової О.Ю. було надіслано НАЗЯВО копію скарги з додатками ОСОБА_2 щодо наявності академічного плагіату в дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 разом із копіями рішення Комітету з питань етики від 15.11.2024 № 70(135), проекти рішення Комітету з питань етики , що виноситься на засідання 30.09.2025, результати проведеного аналізу виявлених за допомогою відповідного програмного забезпечення фрагментів збігів, представлені у вигляді порівняльної таблиці. 30.09.2025 року відбулося засідання Комітету з питань етики, де п.6. порядку денного було поставлено питання розгляду скарги щодо порушення академічної доброчесності у дисертації ОСОБА_1 . На засіданні була присутня позивач разом із представником, які заявили клопотання про зупинення розгляду скарги, а також клопотання про відкладення засідання. Проте, Національне агентства із забезпечення якості вищої освіти 07.10.2025 листом № 2915 надіслало рішення Комітету з питань етики від 30.09.2025 року № 47(183), згідно з яким вирішено внести на розгляд Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти подання про наявність у захищеній ОСОБА_1 дисертації на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук та наукової публікації за темою дисертації «Gryshchenko, I., Yatsenko, V. Socio-entrepreneurial approach in higher education institutions on the example of inclusive education. Management, 2(32):41- 52» фактів порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату). На думку позивача, під час вчинення вищевказаних дій (встановлення відповідності скарги вимогам Порядку, прийняття скарги до розгляду, під час розгляду скарги) Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти, в особі Комітету з питань етики, було допущено порушення дотримання законної процедури, що є підставою для визнання дій вищевказаного органу протиправними.

Обґрунтовуючи протиправність дій відповідача, позивач зазначила, що на час прийняття Порядку розгляду скарг щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 24.10.2023, у Національного агентства не було повноважень встановлювати порядок розгляду інформації про наявність фактів академічного плагіату в захищених дисертаціях «докторів наук», і, відповідно Порядок розгляду скарг щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 24.10.2023 частині окремих положень, пов`язаних з прийняттям та розглядом скарг (повідомлень) і здійсненням самостійного виявлення чи та/або ініціювання перевірки щодо наявності у дисертаціях на здобуття наукового ступеня доктора наук, є недійсним та не може застосовуватися відповідачем, навіть після 08.05.2024. Крім того, відповідач не надав можливості позивачу, як автору наукової дисертації надати пояснення, сформувати свою позицію з приводу скарги, надати свої доводи щодо спростування аргументів скаржника, оскільки безпосередньо позивачка отримала повний текст скарги з додатками 29.09.2025 о 16.58, про що було достеменно відомо відповідачу, оскільки саме з електронного листа на запит адвоката від 29.09.2025 були отримані документи на опрацювання, та раніше такі документи позивачу не надсилалися. Таким чином, вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, 04.11.2024 до Національного агентства (реєстр. No 48-24-АД від 05.11.2024) надійшла скарга від кандидата біологічних наук, старшого наукового співробітника ОСОБА_2 щодо наявності у захищеній ОСОБА_1 16 травня 2024 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д26.102.05 при Київському національному університеті технологій та дизайну дисертації на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук за спеціальністю 08.00.04 - економіка та управління підприємствами (за видами економічної діяльності) «Теоретико-методологічні засади формування соціальної відповідальності закладів вищої освіти в умовах структурно-інноваційних перетворень» фактів академічного плагіату. 15.11.2024 Комітет з питань етики на своєму засіданні ухвалив рішення №70 (135) про прийняття скарги/повідомлення ОСОБА_2 (реєстр. № 48-24-АД від 05.11.2024) до розгляду. На виконання пункту 10 Порядку розгляду скарг копію скарги було надіслано до закладу, спеціалізована вчена рада якого прийняла рішення про присудження наукового ступеня - Київського національного університету технологій та дизайну, а також оприлюднено на офіційному сайті Національного агентства за посиланням https://surl.li/atbfly. Окрім того, рішення Комітету з питань етики з додатком у вигляді копії скарги/повідомлення було направлене на електронну адресу офіційного місця роботи позивача, зазначену у відкритих джерелах, яка використовується у службовій кореспонденції, оскільки спосіб зв`язку з Позивачем невідомий. 30.09.2025 Комітет з питань етики на своєму засіданні ухвалив рішення № 47 (183), яким вирішив внести на розгляд Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти подання про наявність у дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 «Теоретико-методологічні засади формування соціальної відповідальності закладів вищої освіти в умовах структурно-інноваційних перетворень» та науковій публікації за її темою фактів порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату). Крім того, 03.10.2025 Комітетом з питань етики на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі №520/25715/25 зупинено вчинення будь-яких дій щодо розгляду справи за скаргою ОСОБА_2 від 04.11.2024. Спростовуючи доводи позову, відповідач зазначив, що згідно із пунктом 41 Порядку № 1197 звернення з інформацією щодо академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації розглядає Національне агентство відповідно до встановленого ним порядку. Тобто, Національне агентство є органом, що має дискреційне повноваження встановлювати відповідно факти академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації. Порядок розгляду скарг ніяким чином не встановлює для суб`єктів освітньої діяльності нових підстав щодо скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня, зокрема доктора наук, а лише регламентує процедуру встановлення фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації, що покладено законодавством на Національне агентство. Порушення Комітетом з питань етики процедури прийняття та аналізу скарги/повідомлення щодо виявлення академічного плагіату (фабрикації та/чи фальсифікації) може бути оцінено судом лише за умови та після прийняття Національним агентством відповідного рішення, у межах оскарження такого рішення особою, чиїх прав воно стосується. Отже, Національне агентство здійснює свої повноваження з розгляду скарг/повідомлень про наявності фактів академічного плагіату у дисертаціях осіб, за результатами захисту яких були присуджені наукові ступені на законних підставах, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача надав до суду відповідь відзив на позовну заяву, зазначивши, що інформування відповідачем про надходження скарги 21.11.2024 на підставі доданих до відзиву документів, відбулося на ім`я Київського національного університету технологій та дизайну (без надання доказів направлення), а також ОСОБА_3 на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 (без доказів направлення), проте у всіх наукових публікаціях, дисертації, щодо яких було подано скаргу, і на які були посилання в тексті скарги , звіту про результат перевірки скарг від 12.11.2024 була зазначена інша адреса електронної пошти ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , На дану адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 вже в подальшому, після 29.09.2025 надсилалися оспорюванні в даній судовій справі документи відповідачем. Даний факт свідчить про порушення законної процедури посадовими особами відповідача під час встановлення відповідності скарги, під час прийняття скарги. Також зазначив, що скарга ОСОБА_2 від 05.11.2024 містить питання щодо академічного плагіату у науковій статті та дисертації; рішення про прийняття скарги відповідача від 15.11.2024 стосується тільки дисертації, а потім рішення відповідача від 30.09.2025 про внесення подання щодо наявності запозичень без посилання на джерело знову стосується і дисертації і наукової статті. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, з порушенням критерію пропорційності та презумпції правомірності дії особи, дисертація якої перевіряється.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.

26 червня 2024 року на засіданні спеціалізованою вченої ради Д26.102.05 при Київському національному університеті технологій та дизайну ОСОБА_1 захистила дисертацію на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук за спеціальністю 08.00.04 - економіка та управління підприємствами (за видами економічної діяльності).

На підставі Рішення Атестаційної колегії від 26.06.2024 ОСОБА_1 отримала диплом серії НОМЕР_1 , який підтверджує присвоєння наукового ступеня «доктора наук».

ОСОБА_1 прийнята на посаду професора кафедри підприємства торгівлі та туристичного бізнесу Харківського національного економічного університету ім.С.Кузнеца за умовами контракту до обрання за конкурсом, наказом 542-КП від 29.08.2025.

Судом встановлено, що 04.11.2024 до Національного агентства (реєстр. No 48-24-АД від 05.11.2024) надійшла скарга від кандидата біологічних наук, старшого наукового співробітника ОСОБА_2 щодо наявності у захищеній ОСОБА_1 16 травня 2024 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д26.102.05 при Київському національному університеті технологій та дизайну дисертації на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук за спеціальністю 08.00.04 - економіка та управління підприємствами (за видами економічної діяльності) «Теоретико-методологічні засади формування соціальної відповідальності закладів вищої освіти в умовах структурно-інноваційних перетворень» фактів академічного плагіату.

Як зазначив представник відповідача, у межах розгляду скарг Національне агентство, в тому числі Комітет з питань етики керувався Законами України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про наукову та науково-технічну діяльність», Порядком присудження та позбавлення наукового ступеня доктора наук, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2021 № 1197 (далі - Порядок № 1197), Порядком розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженим рішенням Національного агентства від 24.10.2023 (протокол № 16 (45)) (далі Порядок розгляду скарг).

Відповідно до пункту 8 Порядку розгляду скарг секретаріат Національного агентства здійснив перевірку поданої скарги та склав Звіт № 66 від 12.11.2024 про результати перевірки скарги № 48-24-АД на відповідність вимогам пунктів 3- 7 Порядку розгляду скарг та передав його разом із скаргою та доданими до неї документами на розгляд Комітету з питань етики.

15.11.2024 Комітет з питань етики на своєму засіданні ухвалив рішення № 70 (135) про прийняття скарги/повідомлення ОСОБА_2 (реєстр. № 48-24-АД від 05.11.2024) до розгляду.

Відповідачем листом № 2651 від 16.09.2025 копію скарги надіслано до закладу, спеціалізована вчена рада якого прийняла рішення про присудження наукового ступеня - Київського національного університету технологій та дизайну, а також оприлюднено на офіційному сайті Національного агентства за посиланням https://surl.li/atbfly.

23.09.2025 представник позивача з метою ознайомлення з матеріалами скарги ОСОБА_2 , додатками до неї, які відсутні в відкритому доступі, проекту рішення Комітету з питань етики, що виноситься на засідання 30.09.2025, результатів проведеного аналізу, звернувся до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти із адвокатським запитом.

Крім того, 26.09.2025 ОСОБА_1 самостійно звернулась до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти також із аналогічною заявою.

26.09.2025 з Київського національного університету технологій та дизайну на електрону пошту ОСОБА_1 , за її заявою надійшов Проект рішення Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, який пропонується виносити на 30.09.2025, згідно з яким пропонується «внести на розгляд Національного агентства подання про наявність у дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 « Теоретико-методологічні засади формування соціальної відповідальності закладів вищої освіти в умовах структурно-інноваційних перетворень» та науковій публікації за темою дисертації «Gryshchenko, I., Yatsenko, V. Socio-entrepreneurial approach in higher education institutions on the example of inclusive education. Management, 2(32):41- 52» фактів порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату)».

Крім того, 29.09.2025 о 16.58 на запит адвоката позивача, на електронну пошту представника позивача адвоката Чернишової О.Ю. НАЗЯВО було надіслано копію скарги з додатками ОСОБА_2 щодо наявності академічного плагіату в дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 , копія рішення Комітету з питань етики від 15.11.2024 № 70(135), проект рішення Комітету з питань етики, що виноситься на засідання 30.09.2025, результати проведеного аналізу виявлених з допомогою відповідного програмного забезпечення фрагментів збігів, представлені у вигляді порівняльної таблиці.

30.09.2025 відбулося засідання Комітету з питань етики, відповідно до п.6. порядку денного було поставлено питання розгляду скарги щодо порушення академічної доброчесності у дисертації ОСОБА_1 «Теоретико-методологічні засади формування соціальної відповідальності закладів вищої освіти в умовах структурно-інноваційних перетворень» та науковій публікації за темою дисертації «Gryshchenko, I., Yatsenko, V. Socio-entrepreneurial approach in higher education institutions on the example of inclusive education. Management, 2(32):41- 52».

Як вбачається із позовної заяви, на зазначеному засіданні Комітету з питань етики 30.09.2025 була присутня позивачка ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Чернишова О.Ю., яка заявляла:

1) клопотання про зупинення розгляду скарги, у зв`язку з наявністю вищевказаної ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі №520/25715/25 та просила зупинити розгляд скарги, у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено Комітетом з питань етики, з посиланням на відсутність вказаної ухвали Суду в реєстрі судових рішень;

2) клопотання про відкладення даного засідання 30.09.2025 року, у зв`язку з необхідністю офіційного отримання Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти Ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі № 520/25715/25, враховуючи негайне виконання даної ухвали суду,та факт того, Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти подавало 29.09.2025 заперечення по цій справі № 520/25715/25 щодо застосування судом заходів забезпечення, у задоволенні вказаного клопотання Комітетом з питань етики було відмовлено;

3) клопотання про відкладення даного засідання 30.09.2025, у зв`язку з тим, що повні матеріали скарги як адвокат Чернишова О.Ю., так і позивачка ОСОБА_1 отримала 29.09.2025 о 16.58 (обсяг 90+120 аркушів), для опрацювання та надання аргументованої позиції на скаргу, у задоволенні вказаного клопотання Комітетом з питань етики було відмовлено, з посиланням на відсутність даного клопотання в письмовому вигляді;

4) під час розгляду по суті скарги, повторно заявлено клопотання про відкладення даного засідання 30.09.2025, у зв`язку з тим, що повні матеріали скарги як адвокат Чернишова О.Ю., так і позивачка ОСОБА_1 отримала 29.09.2025 о 16.58 ( обсяг 90+120 аркушів), для опрацювання та надання аргументованої позиції на скаргу, дане клопотання було сформоване в письмовому вигляді, також з посиланням на наявність ухвали про забезпечення позову по справі №520/25715/25 та в електронному вигляді надіслано на електрону пошту Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, у задоволенні вказаного клопотання Комітетом з питань етики знову було відмовлено, з посиланням на те, що таке клопотання вже вирішувалося.

30.09.2025 Комітет з питань етики на своєму засіданні ухвалив рішення № 47 (183), яким вирішив внести на розгляд Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти подання про наявність у дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 «Теоретико-методологічні засади формування соціальної відповідальності закладів вищої освіти в умовах структурно-інноваційних перетворень» та науковій публікації за її темою фактів порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату).

03.10.2025 Комітетом з питань етики на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі No 520/25715/25 зупинено вчинення будь-яких дій щодо розгляду справи за скаргою ОСОБА_2 від 04.11.2024 щодо наявності фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації в докторській дисертації ОСОБА_1 на тему «Теоретико-методологічні засади формування соціальної відповідальності закладів вищої освіти в умовах структурно-інноваційних перетворень» захищеній 26.06.2024 до набрання законної сили судовим рішенням. Зупинено строки розгляду вказаної скарги з моменту надходження ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі №520/25715/25 до Національного агентства.

Вважаючи, що під час встановлення відповідності скарги ОСОБА_2 вимогам Порядку, прийняття скарги до розгляду, під час розгляду скарги Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти, в особі Комітету з питань етики, було допущено порушення дотримання законної процедури, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

При цьому, згідно з положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України на вирішення адміністративного суду може бути переданий публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У цьому контексті, при встановленні того факту, чи носить спір позивача та відповідача ознаки публічно-правового та відповідно може розглядатися адміністративним судом необхідно враховувати наступні положення законодавства України.

Закон України «Про вищу освіту» передбачає наступне:

- частина 6 статті 6 виявлення фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації у захищеній здобувачем дисертації є підставою для скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження йому ступеня доктора філософії та видачу відповідного диплома. У разі встановлення відповідно до законодавства у кваліфікаційній роботі здобувача ступеня доктора філософії фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації та/або порушення встановленої законодавством процедури захисту дисертації рішення разової спеціалізованої вченої ради про присудження ступеня доктора філософії скасовується закладом вищої освіти чи науковою установою, в якому (якій) вона була утворена, або Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- частина 2 статті 17 Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є юридичною особою публічного права, яка діє згідно з цим Законом і статутом, що затверджується Кабінетом Міністрів України;

- частина 9 статті 19 у складі Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти утворюються Комітет з питань етики, Комітет з питань діяльності разових спеціалізованих вчених рад, а також інші комітети, що формуються з числа членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти для попереднього розгляду питань, що належать до його компетенції. Комітет з питань етики розглядає питання порушення академічної доброчесності і вносить відповідні подання до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, а також виконує інші повноваження, покладені на нього Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти.

Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачає:

- частина 7 статті 28-1 (діє з 18.04.2021) скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня кандидата наук, доктора наук у разі встановлення відповідно до законодавства фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти здійснюються у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та може бути оскаржено відповідно до законодавства.

Статут Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 244, передбачає:

- пункт 9 Національне агентство скасовує рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня у разі виявлення академічного плагіату за поданням Комітету з питань етики у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

- пункт 21 Комітет з питань етики розглядає питання академічного плагіату і вносить відповідні подання до Національного агентства, а також здійснює інші повноваження, покладені на нього Національним агентством.

Порядок розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затверджений на засіданні Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти 21 червня 2022 року (протокол № 10 (15), передбачає:

- пункт 2 Національне агентство здійснює діяльність у сфері розгляду і вирішення скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність», затверджених Кабінетом Міністрів України Порядку присудження та позбавлення наукового ступеня доктора наук, Порядку присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії, цього Порядку, Статуту Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.

Додаток «Перелік та повноваження комітетів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти» до Положення про комітети Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, затвердженого протоколом засідання № 2 Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти 25 лютого 2019 року, передбачає, що Комітет з питань етики: - розглядає звернення, заяви і скарги щодо виявлення академічного плагіату, фабрикацій, фальсифікацій та інших порушень академічної доброчесності; - виконує інші повноваження, покладені на нього Національним агентством.

Таким чином, використана у зазначених вище нормативних положеннях нормативна конструкція «академічний плагіат» свідчить про те, що встановлення наявності чи відсутності академічного плагіату є одним із повноважень Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти і здійснюючи реалізацію такого повноваження Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти реалізує покладені на нього законами України та Статутом публічно-владні управлінські функції, тобто діє у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України як суб`єкт владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого можуть бути предметом оскарження у адміністративному суді.

Від так, незалежно від того, чи Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти вчиняє дії або приймає рішення на засіданні усім складом цього органу, чи через свої структурні підрозділи або посадових осіб, якщо такі дії чи рішення спрямовані на реалізацію повноважень цього органу, то відповідно спори, які виникають у цьому процесі є публічно-правовими за своєю суттю.

Відносини, які виникають у процесі встановлення наявності чи відсутності академічного плагіату між Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти та особою, наукова праця якої перевіряється, не є відносинами рівних суб`єктів, а такі відносини виникають саме у зв`язку із виконанням Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти своїх функцій, тобто відповідні правовідносини за своєю суттю є публічно-правовими, а не приватноправовими та реалізуються за принципом «влада-підпорядкування».

З огляду на викладене, оскільки відповідачем розпочата офіційна процедура реалізації його повноважень щодо встановлення академічного плагіату, то відповідно ним здійснюються публічно-владні управлінські функції, а тому спір, який виник у зв`язку з виконанням зазначених функцій є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Від так, реалізуючи свої функції відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен дотримуватися критеріїв, передбачених у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень повинні бути прийняті (вчинені), зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного суд констатує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, може діяти лише на виконання закону та лише за умов і обставин, визначених відповідним законом.

Надаючи правову оцінку діям відповідача щодо прийняття а порядку розгляду скарги, суд виходить з такого.

Пунктом 2 частини першої статті 67 Закону України від 05 вересня 2017 року № 2145-VIII «Про освіту» (далі Закон № 2145), НАЗЯВО, визначено, як постійно діючий колегіальний орган у сфері забезпечення якості вищої освіти. А, частиною третьої цієї статті внормовано, що повноваження постійно діючого колегіального органу у сфері забезпечення якості вищої освіти визначаються спеціальним законом.

Пунктом 8 частини першої статті 12 Закон України від 01 липня 2004 року № 1556-VII «Про вищу освіту» ( далі Закон № 1556), визначено, що управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється, з-поміж іншого, Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти.

Статтею 17 Закону № 1556 визначено, що Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є постійно діючим колегіальним органом. Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є юридичною особою публічного права, яка діє згідно з цим Законом і статутом, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Повноваження Національного агентства, визначені статтею 18 Закону №1556. за змістом цієї статті НАЗЯВО: 1) розробляє положення про акредитацію освітніх програм, положення про інституційну акредитацію закладів вищої освіти, положення про акредитацію незалежних установ оцінювання та забезпечення якості вищої освіти, положення про Апеляційну палату, а також зміни до них і подає їх для затвердження до центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки; 2) аналізує якість освітньої діяльності закладів вищої освіти; 3) проводить інституційну акредитацію; 5) здійснює постакредитаційний моніторинг; 6) проводить акредитацію освітніх програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти; 6-1) вносить інформацію до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про сертифікати (офіційні рішення) про акредитацію освітніх програм, видані іноземними акредитаційними агентствами чи агентствами забезпечення якості вищої освіти, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; 7) формує критерії оцінки якості освітньої діяльності, у тому числі наукових здобутків, закладів вищої освіти України, за якими можуть визначатися рейтинги закладів вищої освіти України; 8) розробляє порядок присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії та подає його на схвалення до центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки; 10) акредитує незалежні установи оцінювання та забезпечення якості вищої освіти, веде їх реєстр; 11) здійснює інші повноваження, передбачені законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 244 «Про утворення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти», затверджено Статут Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (далі Статут).

Станом на час виникнення спірних правовідносин, Статут діяв в редакції постанови КМУ від 23 січня 2024 року № 71.

Пунктом 1 Статуту Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти (далі - Національне агентство) є постійно діючим колегіальним органом.

Пунктом 2 Статуту передбачено, що Національне агентство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства та цим Статутом.

Згідно з пунктом 5 Статуту, Національне агентство є юридичною особою публічного права, засновником якої є держава. Національне агентство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства, валютні рахунки в банках, печатку із своїм найменуванням.

Повноваження Національного агентства закріплені пунктом 9 Статуту. Так, відповідно до наданих повноважень Національне агентство: розробляє положення про акредитацію освітніх програм, положення про інституційну акредитацію закладів вищої освіти, положення про акредитацію незалежних установ оцінювання та забезпечення якості вищої освіти, положення про Апеляційну палату, а також зміни до них і подає їх для затвердження до МОН; аналізує якість освітньої діяльності закладів вищої освіти; проводить інституційну акредитацію; формує галузеві експертні ради, до складу яких входять від дев`яти до п`ятнадцяти членів, на строк не більше ніж три роки з числа осіб, які мають науковий ступінь у відповідній галузі знань або досвід фахової роботи в галузі не менше п`яти років, крім представників органів студентського самоврядування; погоджує розроблені МОН стандарти вищої освіти; здійснює постакредитаційний моніторинг; проводить акредитацію освітніх програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти; вносить інформацію до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про сертифікати (офіційні рішення) про акредитацію освітніх програм, видані іноземними акредитаційними агентствами чи агентствами забезпечення якості вищої освіти, перелік яких затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року № 554; приймає рішення про акредитацію освітньої програми (у тому числі з визначенням "зразкова"), умовну (відкладену) акредитацію, проведення повторної акредитаційної експертизи чи відмову в акредитації відповідної освітньої програми за результатами акредитаційної експертизи освітньої програми і розгляду акредитаційної справи; видає сертифікати про акредитацію освітньої програми (у тому числі з визначенням "зразкова"), умовну (відкладену) акредитацію та вносить інформацію про їх видачу до Єдиної державної електронної бази з питань освіти; надає закладу вищої освіти роз`яснення в межах здійснення постакредитаційного моніторингу щодо виконання критеріїв, встановлених положенням про акредитацію освітніх програм, попереджає про необхідність їх виконання і встановлює строк усунення виявлених недоліків. У разі невиконання таких критеріїв та неусунення виявлених недоліків у встановлений строк Національне агентство припиняє дію сертифіката про акредитацію відповідної освітньої програми; приймає рішення про інституційну акредитацію чи відмову в інституційній акредитації відповідного закладу вищої освіти та вносить такі відомості до Єдиної державної електронної бази з питань освіти; надає закладу вищої освіти в межах здійснення постакредитаційного моніторингу роз`яснення щодо забезпечення якості вищої освіти, попереджає про необхідність усунення відповідних порушень і встановлює строк їх усунення. У разі неусунення виявлених порушень у встановлений строк Національне агентство скасовує рішення про інституційну акредитацію закладу вищої освіти; скасовує рішення разової спеціалізованої вченої ради про присудження ступеня доктора філософії у разі встановлення відповідно до законодавства у кваліфікаційній роботі здобувача ступеня доктора філософії фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації та/або порушення встановленої законодавством процедури захисту дисертації у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 р. № 44 "Про затвердження Порядку присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії" (Офіційний вісник України, 2022 р., № 11, ст. 586); встановлює відповідно до законодавства факти академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації та готує звернення до МОН про скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня кандидата наук, доктора наук; формує критерії оцінки якості освітньої діяльності, у тому числі наукових здобутків, закладів вищої освіти, за якими можуть складатися рейтинги закладів вищої освіти; розробляє та подає МОН для схвалення порядок присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії для внесення в установленому порядку Кабінетові Міністрів України; погоджує розроблений МОН порядок визнання здобутих в іноземних закладах вищої освіти ступенів вищої освіти та наукових ступенів; акредитує незалежні установи оцінювання та забезпечення якості вищої освіти, веде їх реєстр; бере участь в установленому законом порядку у формуванні показників державного замовлення на підготовку фахівців з вищою освітою за рівнями вищої освіти та спеціальностями з урахуванням середньострокового прогнозу потреби у фахівцях на ринку праці; щороку готує та оприлюднює доповідь про якість вищої освіти в Україні, її відповідність завданням сталого інноваційного розвитку суспільства, звіт про свою діяльність, формує пропозиції щодо законодавчого забезпечення якості вищої освіти та подає зазначені документи Верховній Раді України, Президентові України, Кабінетові Міністрів України та закладам вищої освіти для їх обговорення і належного реагування; затверджує положення про комітети Національного агентства; затверджує порядок висунення кандидатур і обрання членів галузевих експертних рад та положення про них; здійснює інші повноваження, передбачені законом.

Відповідно до пункту 11 Статуту Національне агентство має право: залучати до проведення процедури акредитації освітньої програми акредитовані ним незалежні установи оцінювання та забезпечення якості вищої освіти; одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів, органів місцевого самоврядування, закладів вищої освіти, наукових установ інформацію, документи та матеріали, необхідні для здійснення покладених на Національне агентство повноважень; одержувати в установленому законодавством порядку під час проведення акредитації освітніх програм, інституційної акредитації закладів вищої освіти, акредитації незалежних установ оцінювання та забезпечення якості вищої освіти від закладів вищої освіти, наукових установ і незалежних установ оцінювання та забезпечення якості вищої освіти документи, визначені законодавством; залучати спеціалістів центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, експертів, а також залучати міжнародних експертів, представників провідних іноземних закладів вищої освіти та/або експертів інституцій, які забезпечують якість вищої освіти в інших країнах, до розгляду питань, що належать до компетенції Національного агентства, у тому числі на платній основі; бути членом міжнародних організацій у сфері забезпечення якості вищої освіти, проходити їх акредитацію, за погодженням з Кабінетом Міністрів України сплачувати відповідні вступні, членські та інші види обов`язкових внесків, у тому числі в іноземній валюті; користуватися в установленому порядку інформаційними базами даних МОН; провадити видавничу діяльність; організовувати та проводити з`їзди, конференції, симпозіуми, семінари, зустрічі, тренінги, наради, у тому числі міжнародні, з питань, що належать до його компетенції, а також брати участь у зазначених заходах за рахунок коштів спеціального фонду.

Системно-функціональний аналіз повноважень Національного агентства свідчить про те, що останнє наділяється Кабінетом Міністрів України повноваженнями щодо «затвердження» власних правових актів (положення про комітети Національного агентства; порядок оскарження рішень Національного агентства; порядок висунення кандидатур і обрання членів галузевих експертних рад та положення про них). Причому, перелік таких випадків є чітко регламентованим.

У інших випадках НАЗЯВО може виступати «розробником» правових актів, «погоджувати» правові акти, подавати (формувати) «пропозиції» до правових актів, які розробляються та/або приймаються, вносити «подання» Кабінету Міністрів України, готувати та оприлюднювати «доповідь».

Закон № 1556 не наділяє НАЗЯВО повноваженнями щодо «затвердження» власних правових актів.

Тобто, як Закон України «Про вищу освіту», так і постанова Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 244 «Про утворення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти», чітко окреслюють коло суспільних відносин, які можуть внормовуватись Національним агентством шляхом видання (затвердження) власних правових актів. Причому, а ні Уряд у згаданій постанові (Статуті), а ні Верховна Рада України, у вказаному законі, не послуговується лінгвістичною конструкцією «затверджує інші положення» та/або «затверджує інші порядки». Такий підхід свідчив би про неповну (невичерпну) законодавчу регламентацію даного питання на законодавчому рівні.

Водночас, мовна конструкція яка використана Урядом в цитованих положеннях Статуту («здійснює інші повноваження визначені законом») дає підстави розмірковувати про те, що Національне агентство може «видавати» («затверджувати») інші положення, порядки на врегулювання відповідного кола суспільних відносин, але тоді, коли такі повноваження йому надані Парламентом у відповідному законі України або Урядом у постанові Кабінету Міністрів України.

Причому, аналізуючи правову природу постійно діючого колегіального органу Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти принагідно відзначити, що останнє, є органом, який створений в структурі органів виконавчої влади, з яскраво вираженою роллю Уряду, як у призначенні його членів, так і у визначенні повноважень даного органу.

Зважаючи на позиції сторін, зокрема доводи представника позивача, стержневим для цієї справи є питання наявності повноважень Національного агентства регулювати питання порядку розгляду скарг /повідомлень/інформації щодо наявності академічного плагіату в дисертаціях «докторів наук».

Варто звернути увагу на дефініції «доктор наук» та «доктор філософії» і відмінності їх правового статусу. Адже останнє обумовлюватиме різний порядок законодавчого регулювання розгляду питань про наявність ознак академічного плагіату у дисертаціях «докторів філософії» та «докторів наук».

Законом України від 26 листопада 2015 року № 848-VIII «Про наукову і науково-технічну діяльність» (далі Закон № 848), передбачено, що основними формами підготовки наукових кадрів вищої кваліфікації є аспірантура, ад`юнктура та докторантура. Підготовка науково-педагогічних і наукових кадрів здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про вищу освіту". Наукові установи можуть здійснювати підготовку докторів філософії за власною освітньо-науковою програмою згідно з отриманою ліцензією на відповідну освітню діяльність або за освітньо-науковою програмою, окремі елементи якої забезпечуються іншими науковими установами та/або закладами вищої освіти, та докторів наук за науковими програмами відповідно до Закону України "Про вищу освіту" (частини перша та друга статті 27).

Статтею 28 Закону № 848, передбачено, що вчені мають право на здобуття відповідно до законодавства наукових ступенів доктора філософії і доктора наук та присвоєння вчених звань старшого дослідника, доцента і професора. Присудження наукових ступенів та присвоєння вчених звань є державним визнанням рівня кваліфікації вченого. Присудження наукового ступеня доктора філософії, присвоєння вчених звань здійснюється відповідно до Закону України "Про вищу освіту". Присудження наукового ступеня доктора наук здійснюється відповідно до цього Закону.

Перелік осіб, яким присуджено наукові ступені та присвоєно вчені звання, розміщується у відкритому доступі в мережі Інтернет відповідно до законодавства.

Дисертації (або наукові доповіді - у разі захисту наукових досягнень, опублікованих у вигляді монографії або сукупності статей у вітчизняних та/або міжнародних рецензованих фахових виданнях) осіб, які здобувають ступінь доктора наук, а також інші передбачені законодавством відомості оприлюднюються на офіційних веб-сайтах відповідних наукових установ або закладів вищої освіти згідно із законодавством.

Наявність відповідного наукового ступеня або вченого звання може бути кваліфікаційною вимогою для зайняття науковим працівником відповідної посади.

Стаття 28-1 Закону 848 визначає, що доктор наук - це науковий ступінь, що здобувається особою на основі ступеня доктора філософії (кандидата наук) за науковою спеціальністю та передбачає набуття найвищих компетентностей у галузі розроблення і впровадження методології дослідницької роботи, проведення оригінальних досліджень, отримання наукових результатів, що забезпечують розв`язання важливої теоретичної або прикладної проблеми, мають загальнонаціональне або світове значення та опубліковані у наукових виданнях.

Документами про науковий ступінь є дипломи доктора філософії, кандидата наук, доктора наук.

У дипломах кандидата наук, доктора наук зазначається інформація про здобутий особою науковий ступінь, галузь науки, спеціальність, назву наукової установи чи закладу вищої освіти, у спеціалізованій вченій раді яких захищено дисертацію. Вимоги до диплома доктора філософії визначаються Законом України "Про вищу освіту".

Присудження наукового ступеня доктора наук здійснюється утвореною відповідно до законодавства спеціалізованою вченою радою на підставі публічного захисту дисертації (або наукової доповіді - у разі захисту наукових досягнень, опублікованих у вигляді монографії або сукупності статей у вітчизняних та/або міжнародних рецензованих фахових виданнях), вимоги до якої затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері наукової і науково-технічної діяльності.

Наукові установи, заклади вищої освіти забезпечують трансляцію захисту дисертацій здобувачів наукового ступеня доктора наук у режимі реального часу на своїх офіційних веб-сайтах.

До захисту наукового ступеня доктора наук допускаються дисертації у вигляді підготовленого рукопису або наукові доповіді у разі захисту наукових досягнень, опублікованих у вигляді монографії або сукупності статей, виконані здобувачем наукового ступеня самостійно. Встановлення відповідно до законодавства в поданих до захисту дисертації або наукових публікаціях фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації є підставою для відмови у присудженні наукового ступеня доктора наук.

Якщо у захищеній докторській дисертації або публікаціях, які представлялися до захисту, встановлено відповідно до законодавства факти академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації, науковий консультант позбавляється права участі у підготовці та/або атестації здобувачів ступеня доктора філософії та консультуванні та/або атестації здобувачів ступеня доктора наук строком на два роки, голова спеціалізованої вченої ради, в якій відбувся захист цієї дисертації, та опоненти, які надали позитивні висновки на неї, позбавляються права участі в атестації кадрів вищої кваліфікації строком на два роки, а наукова установа чи заклад вищої освіти позбавляється права утворювати спеціалізовану вчену раду за відповідною науковою спеціальністю строком на один рік.

Скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня кандидата наук, доктора наук у разі встановлення відповідно до законодавства фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти здійснюється у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та може бути оскаржено відповідно до законодавства.

Частиною шостою статті 5 Закону № 1556, передбачено, що доктор філософії - це освітній і водночас науковий ступінь, що здобувається на третьому рівні вищої освіти на основі ступеня магістра. Ступінь доктора філософії присуджується разовою спеціалізованою вченою радою закладу вищої освіти або наукової установи за результатами успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньо-наукової програми та публічного захисту дисертації у разовій спеціалізованій вченій раді. Особа має право здобувати ступінь доктора філософії під час навчання в аспірантурі (ад`юнктурі). Особи, які професійно здійснюють наукову, науково-технічну або науково-педагогічну діяльність за основним місцем роботи, мають право здобувати ступінь доктора філософії поза аспірантурою, зокрема під час перебування у творчій відпустці, за умови успішного виконання відповідної освітньо-наукової програми та публічного захисту дисертації у разовій спеціалізованій вченій раді.

Отже, з-поміж інших відмінностей, «доктор наук» відрізняється від «доктора філософії» тим, що «доктор наук» - це виключно науковий ступінь, що здобувається на основі ступеня «доктора філософії», а присудження наукового ступеня «доктора наук» здійснюється утвореною відповідно до законодавства спеціалізованою вченою радою на підставі публічного захисту дисертації. Тоді, як «доктор філософії» - це, як освітній, так і науковий ступінь, що здобувається на третьому рівні вищої освіти на основі ступеня магістра та присуджується разовою спеціалізованою вченою радою закладу вищої освіти або наукової установи за результатами успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньо-наукової програми та публічного захисту дисертації у разовій спеціалізованій вченій раді.

Суд звертає увагу на те, що в частині сьомій статті 28-1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» зазначено, що визнання недійсним рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня кандидата наук, доктора наук у разі встановлення відповідно до законодавства фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти здійснюється у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та може бути оскаржено відповідно до законодавства.

Тобто, законодавець зобов`язав унормувати питання «скасування рішення спеціалізованої вченої ради» шляхом видання Кабінетом Міністрів України постанови про затвердження порядку, скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня кандидата наук, доктора наук у разі встановлення відповідно до законодавства фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2021 року № 1197 затверджено Порядок присудження та позбавлення наукового ступеня доктора наук.

Що стосується Порядку №1197 та кола суспільних відносин, які ним унормовуються.

Відповідно до пункту 38 Порядку № 1197, особа, якій за рішенням МОН (МОНмолодьспорту, ВАК) видано диплом доктора (кандидата) наук, може бути позбавлена відповідного ступеня у разі виявлення порушень вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів, чинних на момент прийняття рішення МОН (МОНмолодьспортом, ВАК) про видачу відповідного диплома або затвердження рішення ради про присудження ступеня доктора філософії.

Згідно з пунктом 39 Порядку № 1197, для розгляду питання про позбавлення наукового ступеня до МОН подають звернення (скарги, заяви, клопотання): фізичні (юридичні) особи з інформацією про виявлення порушень вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів; рада, в якій проводився захист докторської (кандидатської) дисертації, про позбавлення відповідного наукового ступеня цього порядку; Національне агентство про позбавлення відповідного ступеня.

Звернення повинно містити: посилання на вимоги, порушення яких виявлено заявником; інформацію, яка підтверджує факт фабрикації, фальсифікації; наведення джерел неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання.

Пунктом 40 Порядку № 1197 визначено, що у МОН розглядаються звернення щодо: порушення процедури попередньої експертизи докторської дисертації, процедури розгляду в докторській раді - протягом року після прийняття МОН рішення про видачу диплома доктора (кандидата) наук; порушення кваліфікаційних вимог - протягом десяти років після прийняття МОН рішення про видачу диплома доктора (кандидата) наук; порушення вимог з питань авторського права, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації - безстроково.

Пунктом 41 Порядку № 1197 передбачено, що звернення з інформацією щодо кадемічного плагіату, фабрикації, фальсифікації розглядає Національне агентств відповідно до встановленого ним порядку.

Національне агентство надсилає до МОН разом із супровідним листом копію прийнятого рішення щодо виявлення в дисертації, наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації: з результатами проведеного аналізу доказів, які підтверджують факт фабрикації, фальсифікації; з результатами проведеного аналізу виявлених за допомогою відповідного програмного забезпечення фрагментів збігів щодо неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання; з посиланням на норми законодавства.

Національне агентство не розглядає звернення з інформацією щодо академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації в дисертаціях, наукових публікаціях, зарахованих за її темою, щодо яких МОН прийнято рішення про скасування рішення докторської ради про присудження наукового ступеня доктора наук, про позбавлення наукового ступеня, про скасування рішення відповідної ради про присудження наукового ступеня та визнання відповідного диплома недійсним у зв`язку із добровільною відмовою особи від наукового ступеня.

Згідно з пунктом 42 Порядку №1197, для розгляду питання щодо позбавлення особи наукового ступеня МОН може залучати:

експертні ради з питань атестації наукових кадрів;

працівників закладів вищої освіти (наукових установ) шляхом утворення групи експертів;

окремих вчених шляхом призначення їх експертами.

Залучений суб`єкт розглядає обґрунтованість наданих у зверненні доказів, підтверджує/не підтверджує наведені у зверненні факти і надає МОН рекомендації щодо позбавлення особи наукового ступеня, про що готує висновок і подає його МОН.

У разі виявлення обставин, що є підставами для проведення повторної, додаткової та контрольної експертизи відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну експертизу», МОН проводить відповідного виду експертизу.

Пунктом 43 Порядку №1197, передбачено, що у МОН готується узагальнений висновок, який подається на розгляд атестаційної колегії МОН.

Атестаційна колегія МОН розглядає узагальнений висновок і приймає рішення щодо позбавлення особи наукового ступеня.

МОН на підставі рішення атестаційної колегії позбавляє особу наукового ступеня, скасовує своє рішення про видачу особі відповідного диплома та визнає диплом недійсним (скасовує своє рішення про затвердження рішення ради про присудження ступеня доктора філософії) або залишає в силі рішення, обґрунтованість прийняття якого переглядалося.

Пунктами 44, 45 цього Порядку, визначено, що особа має право ознайомитися з узагальненим висновком МОН після прийняття МОН рішення про позбавлення її наукового ступеня. МОН письмово інформує особу про прийняте рішення та надає копію висновку. Повторний розгляд питання щодо позбавлення особи наукового ступеня у МОН здійснюється за рішенням суду із залученням фахівців, які не брали участі у попередньому розгляді.

Пункти 38-45 Порядку №1197 містяться в розділі «Позбавлення наукових ступенів».

Із аналізованих положень Порядку №1197 видно, що ними регулюється процедура розгляду Міністерством освіти і науки України питання про позбавлення наукового ступеня, в тому числі за зверненням Національного агентства.

Суд, зазначає, що абзац 1 пункту 41 Порядку № 1197 визначаючи, що « … звернення з інформацією щодо академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації розглядає Національне агентство відповідно до встановленого ним порядку».

Порядок розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затверджений Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти протоколом № 16 (45) від « 24» жовтня 2023 року.

Відповідно до пункту 1 Порядку розгляду скарг, цей порядок визначає, зокрема процедуру розгляду Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти (далі - Національне агентство), зокрема Комітетом з питань етики Національного агентства (далі - Комітет), скарг/повідомлень щодо наявності у захищених в Україні дисертаціях на здобуття наукових ступенів доктора філософії, кандидата наук, доктора наук та/або наукових публікаціях, у яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації; порядок звернення Національного агентства до Міністерства освіти і науки України про позбавлення особи наукового ступеня доктора (кандидата) наук у випадку виявлення в дисертації, наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації.

Абзацом другим пункту 3 Порядку розгляду скарг передбачено, що Національне агентство розглядає скарги/повідомлення щодо наявності фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації у дисертаціях та/або наукових публікаціях, зарахованих за темою дисертаційного дослідження, за результатами захисту якого видано диплом доктора (кандидата) наук, та у разі виявлення фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації звертається до Міністерства освіти і науки України про позбавлення особи наукового ступеня.

Виходячи із вищевказаного, суд дійшов висновку, що відповідач наділений повноваженнями здійснювати перевірку на предмет наявності/відсутності академічного плагіату дисертацій осіб, диплом доктора чи кандидата наук яким вже видано. Аналіз наведеного законодавства та нормативних актів свідчить про те, що Національне агентство наділене чіткими функціями та повноваженнями у сфері забезпечення академічної доброчесності, включаючи розгляд звернень щодо академічного плагіату, фабрикації та фальсифікації у дисертаціях. Ці повноваження визначені Законами України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність», а також Порядком № 1197.

Отже, станом на 15.11.2024 (дату прийняття відповідачем рішення про прийняття скарги до розгляду) в пункті 41 Порядку № 1197 Кабінет Міністрів України наділив Національне агентство повноваженнями «встановити» порядок розгляду скарг (повідомлень) щодо наявності у захищених наукових дисертаціях на здобуття наукового ступеня «доктора наук» фактів академічного плагіату.

А, отже позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання порушення дотримання законної процедури посадовими особами Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, в особі Комітету з питань етики, під час встановлення відповідності вимогам Порядку розгляду скарг/ повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти, скарги ОСОБА_2 від 04.11.2024 (реєстраційний № 48-24-АД від 05.11.2024), під час прийняття вищевказаної скарги до розгляду та визнання протиправними дій Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти в особі Комітету з питань етики щодо прийняття до розгляду скарги ОСОБА_2 від 04.11.2024 (реєстраційний № 48-24-АД від 05.11.2024) є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання порушення дотримання законної процедури посадовими особами Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, в особі Комітету з питань етики, та визнання їх дій протиправними , під час розгляду 30.09.2025 скарги ОСОБА_2 від 04.11.2024, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, протоколом від 24 жовтня 2023 року № 16 (45), НАЗЯВО затвердило Порядок розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації (далі Порядок розгляду скарг), яким керувався відповідач, приймаючи скаргу до провадження.

Пунктом 3 Порядку розгляду скарг, визначено, що Національне агентство розглядає скарги/повідомлення щодо наявності фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації у дисертаціях та/або наукових публікаціях, зарахованих за темою дисертаційного дослідження, за результатами захисту якого видано диплом доктора (кандидата) наук, та у разі виявлення фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації звертається до Міністерства освіти і науки України про позбавлення особи наукового ступеня.

Абзацом 2 пункту 4 Порядку № 16, визначено, що скарга/повідомлення щодо наявності у дисертації на здобуття наукового ступеня доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, у яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації може бути подана до Національного агентства будь-якою фізичною (юридичною) особою, радою, в якій проводився захист докторської (кандидатської) дисертації.

Пунктом 8 Порядку №16 передбачено, що скарга/повідомлення реєструється у секретаріаті Національного агентства. Про надходження скарги/повідомлення секретаріат Національного агентства невідкладно повідомляє заступника Голови Національного агентства, до повноважень якого входить відповідний напрямок діяльності. За дорученням заступника Голови Національного агентства, до повноважень якого входить відповідний напрямок, уповноважений підрозділ секретаріату Національного агентства здійснює перевірку поданої скарги/повідомлення на відповідність вимогам пунктів 4-7 Порядку та надає результати перевірки Голові Комітету у строк до десяти робочих днів від дати надходження. Уповноважений підрозділ секретаріату Національного агентства протягом трьох робочих днів з дати надходження скарги/повідомлення щодо дисертації (наукових публікацій) на здобуття ступеня доктора філософії оприлюднює їх в інформаційній системі Національного агентства, а також надсилає копію скарги до закладу (або його правонаступника), разова рада якого прийняла відповідне рішення.

Відповідно до пункту 9 Порядку розгляду скарг Комітет у строк до семи робочих днів з дня отримання результатів перевірки уповноваженим підрозділом секретаріату Національного агентства приймає рішення: у разі невідповідності скарги/повідомлення вимогам пунктів 4-7 Порядку про залишення скарги/повідомлення без розгляду; у разі відповідності скарги/повідомлення вимогам пунктів 4-7 Порядку про прийняття скарги/повідомлення до розгляду.

Абзацом 2 пункту 10 Порядку розгляду скарг передбачено, що у разі прийняття Комітетом скарги/повідомлення щодо дисертації (наукових публікацій) на здобуття наукового ступеня доктора (кандидата) наук до розгляду уповноважений підрозділ Національного агентства оприлюднює на веб-сайті Національного агентства рішення Комітету з додатком у вигляді копії скарги/повідомлення; надсилає електронні копії рішення Комітету з додатком у вигляді копії скарги/повідомлення:

- до закладу (або його правонаступника), спеціалізована вчена рада якого прийняла рішення про присудження наукового ступеня;

- до особи, стосовно дисертації та/або наукових публікацій якої подано скаргу/повідомлення, якщо спосіб зв`язку з особою відомий.

Пунктом 12 Порядку розгляду скарг передбачено, що з метою розгляду скарги/повідомлення (матеріалів щодо виявлених порушень, визначених пунктом 11 Порядку) Національне агентство: 1) одержує в установленому законодавством порядку від закладів вищої освіти, наукових установ, державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і громадян інформацію, документи та матеріали, необхідні для розгляду відповідних питань; 2) залучає членів галузевих експертних рад, експертів Національного агентства, спеціалістів центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їхніми керівниками), а також працівників закладів вищої освіти та наукових установ, міжнародних експертів та/або експертів інституцій, які забезпечують якість вищої освіти в інших державах, для встановлення фактів наявності або відсутності академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації. Уповноважений підрозділ секретаріату Національного агентства може ініціювати призначення Комітетом експертизи (на предмет порушення академічної доброчесності) з одночасним визначенням фахівця (фахівців), якому (яким) доручається проведення експертизи.

Відповідно до положень частини 8 статті 42 Закону України «Про освіту» порядок виявлення та встановлення фактів порушення академічної доброчесності визначається уповноваженим колегіальним органом управління закладу освіти з урахуванням вимог цього Закону та спеціальних законів.

Кожна особа, стосовно якої порушено питання про порушення нею академічної доброчесності, має такі права:

- ознайомлюватися з усіма матеріалами перевірки щодо встановлення факту порушення академічної доброчесності, подавати до них зауваження;

- особисто або через представника надавати усні та письмові пояснення або відмовитися від надання будь-яких пояснень, брати участь у дослідженні доказів порушення академічної доброчесності;

- знати про дату, час і місце та бути присутньою під час розгляду питання про встановлення факту порушення академічної доброчесності та притягнення її до академічної відповідальності;

- оскаржити рішення про притягнення до академічної відповідальності до органу, уповноваженого розглядати апеляції, або до суду.

Суд також звертає увагу, що з набранням чинності 15 грудня 2023 року Законом України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX "Про адміністративну процедуру", цим Законом встановлюються єдині правила взаємодії органів державної влади, місцевого самоврядування, інших державних органів з фізичними та юридичними особами під час розгляду та вирішення адміністративних справ.

У статті 4 Закону України "Про адміністративну процедуру" визначено принципи адміністративної процедури, зокрема, обґрунтованість, безсторонність (неупередженість) адміністративного органу та презумпцію правомірності дій особи, офіційність та гарантування ефективних засобів правового захисту.

Статтею 8 Закону України «Про адміністративну процедуру», передбачено, адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи. Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону (частини 1-3).

Статтею 10 Закону України «Про адміністративну процедуру» визначено, що адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом. Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства.

Частинами 1, 2 статті 11 Закону України «Про адміністративну процедуру» передбачено, що адміністративний орган повинен дотримуватися принципу пропорційності під час: 1) прийняття адміністративних актів; 2) прийняття процедурних рішень і вчинення процедурних дій. Адміністративний акт повинен прийматися з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для права, свободи чи законного інтересу особи і цілями, на досягнення яких спрямований адміністративний акт. Негативні наслідки для особи та публічних інтересів повинні бути найменшими.

Стаття 15 Закону України «Про адміністративну процедуру» декларує, що дії та вимоги особи є правомірними, доки інше не буде доведено під час розгляду та/або вирішення справи. Сумніви щодо правомірності дій та вимог особи, що виникають внаслідок неоднозначного (множинного) трактування норми права, повинні тлумачитися адміністративним органом на користь їх правомірності.

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про адміністративну процедуру» учасники адміністративного провадження мають право бути поінформованими про дату, час і місце слухання у справі (пункт 6); брати участь в адміністративному провадженні особисто або через своїх представників (пункт 2); бути заслуханими адміністративним органом з питань, що є предметом адміністративного провадження, до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес такого учасника (пункт 4); отримувати та надавати документи, інші докази, що стосуються обставин справи (пункт 5).

Тобто Закон України «Про адміністративну процедуру», Закон України «Про освіту» та Порядок розгляду скарг встановлюють чіткі вимоги до діяльності адміністративних органів, спрямовані на забезпечення законності, обґрунтованості та неупередженості в адміністративних процедурах, а також гарантує особам ефективні засоби захисту їхніх прав та інтересів.

Судом встановлено, що відповідач листом № 2651 від 16.09.2025 копію скарги надіслав до закладу, спеціалізована вчена рада якого прийняла рішення про присудження наукового ступеня - Київського національного університету технологій та дизайну, а також оприлюднено на офіційному сайті Національного агентства за посиланням https://surl.li/atbfly.

Поряд із тим, суд звертає увагу, що у наукових публікаціях, а саме у статті «Gryshchenko, I., Yatsenko, V. Socio-entrepreneurial approach in higher education institutions on the example of inclusive education. Management, 2(32):41-52» та дисертації щодо яких було подано скаргу, і на які були посилання в тексті скарги, звіту про результат перевірки скарг від 12.11.2024 була зазначена електронної пошти Валентини Яценко - ІНФОРМАЦІЯ_2

Проте, відповідач не надав доказів своєчасного направлення скарги та повідомлення про дату і час проведення засідання Комітету з питань етики.

У матеріалах справи міститься лист Національного агентства від 29.09.2025 № 2778, щодо направлення на електронну адресу - повідомлення про засідання з питання про встановлення факту порушення академічної доброчесності та притягнення її до академічної відповідальності, що відбудеться 30.09.2025 о 10.00 год разом із додатками.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не вчинено всіх дій з належного повідомлення позивача про проведення засідання Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти щодо розгляду вищевказаної скарги ОСОБА_2 30.09.2025 року о 10.00 год.

Тим самим, позивач була позбавлена права підготувати пояснення з питань, викладених у скарзі ОСОБА_2 , оскільки розгляд скарги про наявність академічного плагіату відбувся з істотним порушенням принципу належної адміністративної процедури, зокрема без забезпечення права особи бути почутою. Позивача не було завчасно та належним чином повідомлено про розгляд скарги, не було надано реальної можливості ознайомитися з її матеріалами та надати пояснення і докази до ухвалення рішення. Такі дії порушують принципи рівності сторін, змагальності, а також гарантії, передбачені Конституцією України та Законом України «Про адміністративну процедуру», що є самостійною підставою для визнання рішення протиправним та його скасування.

Крім того, відповідно до витягу із протоколу № 18 (97) від 30.09.2025 вбачається, що адвокат позивача - Чернишова О., а також і сама позивач - ОСОБА_1 на засідання заявили клопотання про перенесення засідання Комітету, у зв`язку із тим, що скаргу отримано 29.09.2025, а тому необхідний час для надання обґрунтованої позиції з питань, викладених у скарзі.

Поряд із тим, із вищевказаного протоколу вбачається, що перший раз у задоволенні клопотання про відкладення засідання відмовлено у зв`язку із тим, що вказане клопотання заявлено у усній формі, а при повторному розгляді - відмовлено у відкладенні засідання у зв`язку із тим, що вказане клопотання вже було вирішено.

Суд зазначає, що відповідно до статті 42 Закону України «Про освіту» кожна особа, стосовно якої порушено питання про порушення нею академічної доброчесності, має право особисто або через представника надавати усні та письмові пояснення або відмовитися від надання будь-яких пояснень, брати участь у дослідженні доказів порушення академічної доброчесності.

Тобто, аналізуючи положення закону, суд дійшов висновку, що позивач мала право як усно, так і письмово надавати свої пояснення, в тому числі і заявляти клопотання.

Крім того, під час розгляду скарги адвокат позивач направив письмове клопотання про відкладення засідання, що підтверджується скріншотом роздруківкою із поштової скриньки представника, проте вказане клопотання також не було задоволено.

Отже, викладені обставини у своїй сукупності свідчать про порушення в ході засідання Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти 30.09.2025 процедури розгляду скарги ОСОБА_2 від 04.11.2024.

При цьому, останні обставини свідчать про те, що відповідач діяв необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, з порушенням критерію пропорційності та презумпції правомірності дії особи дисертація якої підлягає перевіряється.

Верховний Суд сформував правовий підхід, який усталено ввійшов в практику судів усіх інстанцій, щодо права позивача посилатись на допущені суб`єктом владних повноважень при призначенні та проведенні перевірки порушень при оскарженні в судовому порядку кінцевого рішення прийнятого за наслідками такої перевірки.

У справі № 816/228/17 (постанова 08 вересня 2021 року) Велика Палата Верховного Суду сформулювала наступний правовий висновок:

«У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, то його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

Ураховуючи, що спірний наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, зокрема допуском посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, за результатами якої прийнято податкове повідомлення-рішення. Відтак, права позивача не можуть бути поновлені шляхом визнання протиправним та скасування цього наказу, а належним способом захисту прав є оскарження податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами такої перевірки».

На розвиток правового висновку сформованого Великою Палатою Верховного Суду, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував ряд інших правових висновків, які послідовно кореспондуються між собою, зокрема:

у справі № 200/1057/24 (постанова від 30 вересня 2024 року) Верховний Суд зазначив:

«… що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

( … ) Така правова позиція відповідає завданням та основним засадам адміністративного судочинства, закріпленим у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України»;

у справі № 460/13803/21 (постанова від 17 вересня 2024 року) Верховний Суд зазначив: «…незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства ...

Цей висновок, сформульований судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду під час розгляду податкової справи, має загальний характер і є застосовним до справи, що розглядається в частині оцінки правомірності перевірки та підстав її призначення та вплив цих обставин на правомірність рішень прийнятих за наслідками перевірки».

Поряд із цим, суд вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд у постанові від 03 червня 2025 року у справі № 560/8264/24 наголошував, що суди адміністративної юрисдикції не мають повноважень перевіряти наявність чи відсутність академічного плагіату в дисертації, оскільки це є дискреційними повноваженнями (функцією) НАЗЯВО.

Отже, суд перевіряє лише дотримання відповідачем процедури проведення розгляду такої скарги.

З метою дотримання виключних повноважень відповідача на встановлення наявності або відсутності фактів академічного плагіату в наукових дисертаціях, суд не констатує відсутність фактів академічного плагіату в науковій дисертації, а тільки вказує на обставини, що повинні враховуватись НАЗЯВО станом на час прийняття рішення. Бо така поведінка відповідача, як суб`єкта владних повноважень свідчитиме про дотримання критерію обґрунтованості, врахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для надання оцінки решті аргументів представників сторін щодо порядку проведення перевірки наявності фактів академічного плагіату в науковій дисертації позивача, а також їх документального фіксування, позаяк відповідно до доктрини з умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», визнання протиправним певних дій/рішень, тягне за собою протиправність решти вчинених/прийнятих на їх виконання дій/рішень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що посадовими особами Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, в особі Комітету з питань етики, порушено дотримання процедури розгляду 30.09.2025 скарги ОСОБА_2 від 04.11.2024 (реєстраційний № 48-24-АД від 05.11.2024).

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 (заява № 38722/02)).

Ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Згідно положень частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному ж випадку, враховуючи усі наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що рішення Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 30.09.2025 № 47 (183) не відповідає вимогам ст. 2 КАС України, адже прийняте відповідачем з порушенням встановленої процедури.

Суд вважає, що для повного та ефективного захисту прав, інтересів позивача необхідно, враховуючи, що відповідачем вчинено дії, а саме прийнято рішення за результатами розгляду скарги із порушенням процедури розгляду такої скарги, з урахуванням статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом скасування рішення Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 30.09.2025 № 47 (183), у зв`язку із порушенням процедури розгляду скарги ОСОБА_2 від 04.11.2024 (реєстраційний № 48-24-АД від 05.11.2024).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах передбачено, про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведені висновки, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ., РНОКПП НОМЕР_2 ) до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка, буд. 1, ) визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасування рішення Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 30.09.2025 №47 (183), у зв`язку із порушенням процедури розгляду скарги ОСОБА_2 від 04.11.2024 (реєстраційний № 48-24-АД від 05.11.2024).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ., РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка, буд. 1, ) сплачену суму судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА