Справа № 400/12251/25
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 грудня 2025 р. № 400/12251/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В. , розглянувши зустрічну позовну заяву

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005,, ,
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 54500,41 грн.

Ухвалою від 14.11.2025 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №400/12251/25 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

Указаною ухвалою суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

22.12.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Миколаївській області № 0-1402-UА0061219 від 13.05.2024 року, № 0-1402-UА0061219 від 13.05.2024 року, якими ОСОБА_1 було визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У прохальній частині зустрічного позову заявлено клопотання про поновлення строку на його подання, при цьому у тексті позову представник вказує, що не отримував ухвалу про відкриття провадження у справі, а дізнався про ухвалу тільки після надходження в додаток "Дія".

Встановлення процесуальних строків КАС України передбачено з метою дисциплінування учасників справи та своєчасного виконання ними передбачених цим же Кодексом процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах та стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ці процесуальні строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частини першої статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла та повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 42.2. ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Так, відповідно до інформації отриманої з ДРФО ОСОБА_1 з 01.05.2024 визначено податкову адресу: АДРЕСА_2 .

Податкові повідомлення - рішення від 31.05.2024 № 0-1402- UA0061219, № 0-1402-UA0061219 надіслані ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням №06 009 359 858 43. Вказаний лист повернуто відправнику з вз`язку з закінченням терміну зберігання 15.07.2024, що засвідчено довідкою ф.20 зі штемпелем АТ «Укрпошти».

Суд звертає увагуна те, що шестимісячний строк звернення до суду з оскарженням ППР розпочався 15.07.2024 та закінчився 15.01.2025.

За вказаних обставин ГУ ДПС у Миколаївській області звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №140/1770/19 зауважила, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причини пропуску строку звернення до суду не є поважними оскільки встановлено, що контролюючий орган виконав обов`язок щодо направлення за місцезнаходженням, податковою адресою позивача, частини оскаржуваних ППР та іншу частину вручено особисто платнику, відповідно, оскаржувані ППР вважаються належно врученими у відповідності до пунктів 42.2, 42.5 статті 42 Податкового кодексу України.

В свою чергу пасивна поведінка платника податків не свідчить про поважність пропуску строку звернення до суду, а обставини неотримання поштової кореспонденції не випливають на строки звернення до суд.

Таким чином, посилання на неотримання позивачем оскаржуваних ППР, як підстави поновлення строку суд вважає необґрунтованими.

Відповідно п. 58.3 ст. 58 ПК України, за яким податкове повідомлення- рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 42.2, 42.3 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абз. 6 п. 42.4 ПКУ).

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п. 42.4 ПК України. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

З положення наведених норм чинного законодавства вбачається, що надіслані ППР рекомендованими листами з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків (місцезнаходженням) вважаються врученими у тому числі і у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Вказаного висновку дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду України у справі №560/7714/23 від 25.01.2024 року погодившись із позицією судів першої та апеляційної інстанцій.

Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.05.2022 року у справі №810/3116/18 зазначено, що відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику

податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими позивачу 15.07.2024 року і саме з зазначеної дати починає відлік шестимісячного строку на звернення до суду з оскарженням податкових повідомлень-рішень.

ОСОБА_1 звернулася до суду з оскарженням податкових повідомлень-рішень, тобто з пропуском передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 наведено примітивні та шаблонні причини пропуску строку. Крім того, клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке було обґрунтоване лише тим, що про наявність податкових повідомлень-рішень останній дізнався лише після ознайомлення з матеріалами справи про стягнення податкового боргу та отримання ухвали про відкриття через додаток "Дія".

ОСОБА_1 вказує, що з 06.06.2022 року відповідно до довідки переселенця №4811- фактично проживає в селищ. Березнегувате, Баштанського району, Миколаївської області.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Інформація про місце проживання вноситься до облікової картки фізичної особи - платника податків (пункт 70.2 статті 70 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 70.6 статті 70 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною у березні 2020 року), органи державної реєстрації актів цивільного стану, органи внутрішніх справ, органи, що здійснюють реєстрацію фізичних осіб зобов`язані подавати відповідним контролюючим органам інформацію щодо зміни даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця.

Порядок подання такої інформації та взаємодії суб`єктів інформаційних відносин визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповіді на відзив позивач послався на пункт 2 розділу VI «Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 (далі - Положення № 822).

Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення № 822 (в редакції, що була чинною у березні 2022 року), юридичні особи, фізичні особи - підприємці, громадські формування, податкові агенти, органи державної влади під час виконання владних управлінських функцій, у тому числі делегованих повноважень, та органи місцевого самоврядування зобов`язані подавати до контролюючих органів інформацію про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, відповідно до Порядку подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2011 року № 1386 (із змінами).

У пункті 5 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 № 1386 «Порядку подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків та зборів», далі - Порядок № 1386 (в редакції, що була чинною у березні 2020 року) вказано, що ДМС подає щомісячно до 10 числа до ДФС, зокрема, інформацію про зміну даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків, - про фізичних осіб, місце проживання яких зареєстровано (знято з реєстрації) у відповідному

населеному пункті, із зазначенням прізвища, імені, по батькові, дати і місця народження, місця проживання (країна, регіон, район, населений пункт, вулиця, номер будинку (корпусу) і квартири (до і після реєстрації), серії та номера паспорта, свідоцтва про народження або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ.

Відповідно до відомостей з ДРФОПП, в яких вказано, що відповідні зміни до ДРФО були внесені 01.05.2024, отже для платника актуальною податковою адресою у 2024 року (податкові повідомлення-рішення від 13.05.2024) була адреса, внесена до ДРФО - АДРЕСА_2 .

Згідно з підпунктом 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

У пункті 70.7 статті 70 Податкового кодексу України вказано, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки, протягом місяця з дня виникнення таких зміг шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже,обов`язок подання контролюючим органом відповідної інформації встановлений як для органів державної влади (пункт 70.6 статті 70 Податкового кодексу України), так і для фізичних осіб - платників податків (пункт 70.7 статті 70 Податкового кодексу України.

У пункті 1 розділу VI Положення № 822 (в редакції, що була чинною у березні 2020 році) вказано, що фізична особа - платник податків зобов`язана подати до відповідного контролюючого органу Облікову картку/Повідомлення для реєстрації у Державному реєстрі відповідно до вимог цього Положення.

Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки/Повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням. Позивачка цей обов`язок не виконала.

У постанові від 30.01.2024 у справі № 380/15525/21 Верховний Суд вказав: « ... відповідно до пунктів 1, 2 розділу IX Положення ... № 822 фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 13) відповідно. Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. Фізичні особи, які тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, подають зазначені заяви особисто або через представника до будь-якого контролюючого органу. Отже . процедура внесення змін до Державного реєстру та даних облікової картки пов`язується саме із виконанням фізичною особою як платником податків свого обов`язку щодо звернення до контролюючого органу із відповідною заявою за формою № 5ДР ...».

Так вказані обставини не є підтвердженням поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, оскільки контролюючим органом було вручено ОСОБА_1 такі ППР. Разом з тим, інших обставин на підтвердження вказаного ОСОБА_1 не наведено.

Платником не доведено наявності обставин (причин), які не залежали від його волевиявлення та фактично унеможливили його своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

А зазначення неправдивих фактів щодо невручення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суттєво впливає на обставини справи та дискредитує податковий орган.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення в силу законодавчих приписів вважаються врученими позивачу належним чином, а наведені позивачем підстави

для поновлення строку звернення до суду не можна розцінювати як поважні.

З урахуванням того, що позивач отримав оскаржувані податкові повідомлення- рішення відправлені контролюючим органом на податкову адресу, та вручені особисто ГУ ДПС у Миколаївській області виконав свій обов`язок щодо належного повідомлення позивача про прийняті податкові повідомлення рішення, а тому позивач вважається таким, що був повідомлений про прийняті щодо нього податкові повідомлення-рішення, а наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду не можна розцінювати як поважні.

Порушення строку на пред`явлення зустрічного позову є одним із проявів дефектності юридичного факту пред`явлення зустрічного позову, що зумовлює застосування наслідків недотримання вимог подання зустрічного позову, визначених частиною третьою статті 178 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зауважує, що повернення зустрічного позову не створює для позивача перешкод у реалізації права на судовий захист шляхом подання позову за загальними правилами.

Керуючись статтями 177, 178, 241-243, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Миколаївській області за № 0-1402-UА0061219 від 13.05.2024 року, № 0-1402-UА0061219 від 13.05.2024 року - повернути.

2. Копію ухвали про повернення зустрічної позовної заяви надіслати особі, яка подала зустрічну позовну заяву.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляцйного адміністративного суду.

Суддя А.В. Величко