Справа № 520/17990/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 грудня 2025 року справа № 520/17990/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Тимошенко Людмила Володимирівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.05.2024 року № 113 в частині зарахування до військового резерву та призначення до складу команди НОМЕР_4 ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходить службу у Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», наказом №82/ос-24 молодшому інспектору відділу охорони ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання - рядовий внутрішньої служби. 12.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 було надано посвідчення № НОМЕР_5 про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та воєнного часу. 29.11.2024 позивач отримав звання молодшого сержанта внутрішньої служби. На адвокатський запит відповідач надав відповідь, зазначивши, що 14.05.2024 року за № 113 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було видано наказ про зарахування до військового оперативного резерву (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової військової служби та призначення до складу команди НОМЕР_4 . Згідно наданого Додатку № 1 до наказу поіменний список, в якому вказано солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дії відповідача, що полягали у включенні до резерву особи, якій на той момент не було 25 років, суперечать нормам закону, що свідчить про порушення прав позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, місто Харків у період з 24.02.2022 по 15.09.2022 належало до території активних бойових дій, а з 15.09.2022 по теперішній час є територією можливих бойових дій, розгляд справи було відтерміновано.

Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді у відпустці та на лікарняному.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа: "Документ в електронному вигляді "КАСУ Справи, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження (ухвала)" від 14.07.25 по справі № 520/17990/25 (суддя Супрун Ю.О.) було надіслано одержувачу ІНФОРМАЦІЯ_6 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 15.07.25 01:36.".

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_7 , правом подання відзиву не скористався, однак надав інформацію на виконання ухвали суду від 14.07.2025 в частині витребування доказів.

Відповідачі своїм правом надання у відповідності до ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) для подання відзиву на позов не скористалися, відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Так, згідно даних військового квитка серії НОМЕР_6 , 18.11.2021 ОСОБА_1 призваний на строкову службу, 18.12.2021 прийняв присягу, а 09.05.2024 на підставі Указу Президента України №149 від 07.03.2024 звільнений у запас після закінчення строку служби.

Наказом Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» №81/ос-24 від 14.06.2024 ОСОБА_1 , новоприйнятого до Державної кримінально-виконавчої служби України, призначено на посаду молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» з 17.06.2024.

Наказом Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 17.06.2024 №82/ос-24 молодшому інспектору відділу охорони ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання рядовий внутрішньої служби.

Відповідно до посвідчення від 12.11.2024 № ШВ-05110 ІНФОРМАЦІЯ_9 позивачу, молодшому інспектору відділу охорони Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та воєнного часу на 12 місяців з дня оформлення відстрочки від призову відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 № 493-р.

Із матеріалів справи вбачається, що з метою належного бронювання військовозобов`язаних, Державною установою «Олексіївська виправна колонія (№25)» листом від18.11.2024 № 22/4/2-399/ол-24 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено посвідчення від 12.11.2024 № ШВ-05110 ІНФОРМАЦІЯ_9 щодо відстрочки від призову відповідно ОСОБА_1 .

Наказом Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 29.11.2024 №169/ос-24 молодшому інспектору відділу охорони ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання - рядовий внутрішньої служби присвоєно звання молодшого сержанта внутрішньої служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вручено повістку на відправку, відповідно до якої зобов`язано останнього з`явитись 05.06.2025 о 09:00 за вказаною у повістці адресою.

Представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із запитом № 4033 від 14.06.2025 щодо зарахування до військового резерву (на службу у військову оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової військової служби та призначення до складу НОМЕР_4

ІНФОРМАЦІЯ_7 листом від 18.06.2025 № 4287 направлено копію витяга із наказу № 113 від 14.05.2024 року про зарахування до військового резерву (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової військової служби та призначення до складу НОМЕР_4 . Також листом від 18.06.2025 №4288 повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 17.05.2025 було виписано повістку на відправку до в/ч НОМЕР_4 , на 05.06.2025 року, але ОСОБА_1 , 05.06.2025 р. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач, вважаючи, протиправним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.05.2024 року № 113 в частині зарахування до військового резерву та призначення до складу команди НОМЕР_4 , звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року по справі № 520/15558/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незарахування ОСОБА_1 на спеціальний військовий облік як особи, яка є заброньованою. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 зарахувати ОСОБА_1 на спеціальний військовий облік як особу, яка є заброньованою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 року по справі № 520/15553/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа Міністерство оборони України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовослужбовців і резервістів відомостей про наявність порушення ОСОБА_1 правил військового обліку. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Згідно з частинами першою, третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 23 Закону №2232-ХІІ строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються:

для солдатів і матросів, сержантів і старшин, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, - до 18 місяців;

для осіб, які на час призову на строкову військову службу мають ступінь вищої освіти магістра, - до 12 місяців.

Пунктом а частини 2 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці строкової військової служби звільняються із служби у зв`язку із закінченням встановлених строків військової служби - у строки, визначені Указом Президента України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений та триває на момент розгляду цієї справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з п. 1 частиною 9 статті 23 Закону №2232-ХІІ під час дії особливого періоду для військовослужбовців, у яких закінчився строк військової служби, встановлений цією статтею, військова служба продовжується понад встановлені строки:

на період проведення мобілізації, крім випадків, визначених пунктами «б», «в», «г» частини другої, пунктами «б», «в», «г», «ґ», «д», «е» частини третьої статті 26 цього Закону;

до дня завершення виконання завдань в інтересах оборони України, безпосередньої участі у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України;

на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктами «б», «в», «г» частини другої, пунктами «б», «в», «г», «ґ», «д», «е» частини третьої статті 26 цього Закону.

Законом Україну «Про внесення зміни до глави XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 23.02.2024 № 3600-ІХ Главу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

«Установити, що під час проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законові України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ, та дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, військовослужбовці строкової військової служби, строк військової служби яких, встановлений частиною першою статті 23 цього Закону, закінчився під час дії воєнного стану та військову службу яких продовжено понад встановлені строки відповідно до частини дев`ятої статті 23 цього Закону, як виняток з положень частини дев`ятої статті 23 цього Закону звільняються з військової служби в запас у строки, визначені Указом Президента України. Такі особи не можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації протягом дванадцяти місяців з дня звільнення з військової служби в запас, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу».

Указом Президента України №149/2024 від 07.03.2024 року відповідно до пункту 17 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» постановлено, що на виконання пункту 7-1 глави XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнити у квітні - травні 2024 року в запас зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, інших утворених відповідно до законів України військових формувань військовослужбовців строкової військової служби, строк військової служби яких, встановлений частиною першою статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінчився під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та військову службу яких продовжено понад встановлені строки відповідно до частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, згідно даних військового квитка серії НОМЕР_6 , 18.11.2021 ОСОБА_1 призваний на строкову службу до Військової частини НОМЕР_7 Національної гвардії України 18.11.2021, 18.12.2021 прийняв присягу, а 09.05.2024 на підставі Указу Президента України №149 від 07.03.2024 звільнений у запас після закінчення строку служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.05.2024 №113 «Про зарахування до військового оперативного (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової служби та призначення до складу команди НОМЕР_4 зараховано на службу у військовому оперативному резерві осіб, звільнених зі строкової військової служби відповідно до Указу Президента України від 07.03.2024 № 149/2024 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби» та призначення до складу команди НОМЕР_4 згідно з додатком 1 (пункт 1.1. наказу); організовано направлення на медичний огляд осіб, зарахованих до військового оперативного резерву (на службу у військовому оперативному резерві Збройних Сил України), з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби (у тому числі у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення), про що зроблено відмітки в обліково-послужних картках та занесено відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункт 1.2. наказу).

В поіменному списку резервістів, зарахованих до військового оперативного резерву (на службу у військовому оперативному резерві Збройних Сил України) ІНФОРМАЦІЯ_10 , призначених до складу команди НОМЕР_4 , який є додатком №1 до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.05.2024 № 113, значиться солдат ОСОБА_1 .

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закону №3543-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону № 3543-XII, зміст мобілізаційної підготовки, окрім іншого, становить: підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

В частині 9 статті 1 Закону № 2232-XII, окрім іншого, визначено таке поняття: резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону № 2232-XII, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період у визначеному цим Законом порядку для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань призиваються громадяни України, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до військового оперативного резерву.

В частині 1 статті 26-2 Закону № 2232-XII визначено, що в особливий період на службу у військовому оперативному резерві в обов`язковому порядку зараховуються особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві.

За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Згідно частин 1-4 статті 39-1 Закону № 2232-XII для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України за поданням Головнокомандувача Збройних Сил України може бути прийнято рішення про призов громадян України, зарахованих до військового оперативного резерву, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Завдання, обсяги, строки та порядок проведення призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначаються Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України в рішенні про його проведення.

Призов громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та їх оповіщення здійснюються командирами військових частин - стосовно громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом та/або зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву, та керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - стосовно громадян України, які після їх звільнення з військової служби зараховані до військового оперативного резерву.

Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях).

Частиною 11 статті 39-1 Закону № 2232-XII встановлено, що порядок проведення призову громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначається цим Законом. Особливості призову громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період встановлює Генеральний штаб Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 3 загальної частини Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України №618/2012 від 29.10.2012 року зі змінами (далі Положення №618/2012), громадяни проходять службу у військовому резерві в добровільному порядку, а в особливий період особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві, - в обов`язковому порядку.

Відповідно до пункту 120-1 Положення №618/2012 під час особливого періоду військовослужбовці, які були звільнені із строкової військової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в обов`язковому порядку зараховуються до військового оперативного резерву першої черги.

Згідно пункту 120-2 Положення №618/2012 призов резервістів, які уклали контракт або зараховані до військового оперативного резерву, на військову службу здійснюється у випадках та порядку, визначених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В пункті 120-4 Положення №618/2012 встановлено, що під час особливого періоду особи, звільнені з військової служби, зараховуються до військового оперативного резерву наказами командирів (начальників) військових частин (установ). У наказі вказуються посада, на яку призначений резервіст, та територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, у якому він буде перебувати на військовому обліку. Зазначений наказ доводиться до резервіста під особистий підпис у день звільнення.

Дані про зарахування військовослужбовця до військового оперативного резерву заносяться до його військово-облікових документів.

Відповідно до пункту 120 Положення №618/2012 резервіст військового оперативного резерву зобов`язаний:

ознайомитися з наказом командира (начальника) військової частини (установи) про зарахування до військового оперативного резерву під особистий підпис;

прибути у п`ятиденний строк після звільнення в запас до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання для взяття на військовий облік;

під час вибуття з військової частини (установи) та під час взяття на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки уточнити порядок своїх дій на випадок призову на військову службу;

зберігати після звільнення і до кінця особливого періоду військову форму одягу, якою він був забезпечений Міністерством оборони України, та в разі призову на військову службу мати її із собою під час прибуття до військової частини (установи);

у разі зміни місця проживання, порядку оповіщення, сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання, освіти, місця роботи, посади або номера телефону повідомити про це відповідному командиру (начальнику) військової частини (установи) та керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки в семиденний строк;

з`явитися у разі оповіщення командиром (начальником) військової частини (установи) або керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки про його призов на військову службу до військової частини або на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманій повістці (повідомленні).

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (далі Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до пункту 7 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

В пункті 8 Положення № 154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, окрім іншого, є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Пункт 9 Положення № 154 визначає, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, окрім іншого:

- ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Як вже було зазначено судом, згідно даних військового квитка серії НОМЕР_6 , 18.11.2021 ОСОБА_1 призваний на строкову службу до Військової частини НОМЕР_7 Національної гвардії України з 19.11.2021, 18.12.2021 прийняв присягу, а 09.05.2024 на підставі Указу Президента України №149 від 07.03.2024 звільнений у запас після закінчення строку служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.05.2024 №113 «Про зарахування до військового оперативного (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової служби та призначення до складу команди НОМЕР_4 зараховано на службу у військовому оперативному резерві осіб, звільнених зі строкової військової служби відповідно до Указу Президента України від 07.03.2024 № 149/2024 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби» та призначення до складу команди НОМЕР_4 згідно з додатком 1 (пункт 1.1. наказу); організовано направлення на медичний огляд осіб, зарахованих до військового оперативного резерву (на службу у військовому оперативному резерві Збройних Сил України), з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби (у тому числі у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення), про що зроблено відмітки в обліково-послужних картках та занесено відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункт 1.2. наказу).

Жодних доказів того, що позивач за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я не може бути зарахований до оперативного резерву, а також доказів оскарження вказаного вище наказу, матеріали справи не містять.

Таким чином, зарахування до оперативного резерву осіб звільнених з військової служби під час особливого періоду, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві, є обов`язком, а не правом ІНФОРМАЦІЯ_1 , дії відповідача щодо зарахування позивача до оперативного резерву команди НОМЕР_4 є правомірними і такими, що відповідають вимогам діючих нормативно-правових актів України.

Шодо посилання представника позивача на те, що дії відповідача, що полягали у включенні до резерву особи, якій на той момент не було 25 років, суперечать нормам закону, суд зазначає наступне.

В частині 9 статті 1 Закону № 2232-XII, окрім іншого, визначено таке поняття: резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону № 2232-XII, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період у визначеному цим Законом порядку для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань призиваються громадяни України, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до військового оперативного резерву.

В частині 1 статті 26-2 Закону № 2232-XII визначено, що в особливий період на службу у військовому оперативному резерві в обов`язковому порядку зараховуються особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві.

За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, згідно даних військового квитка серії НОМЕР_6 , 18.11.2021 ОСОБА_1 призваний на строкову службу до Військової частини НОМЕР_7 Національної гвардії України 18.11.2021, 18.12.2021 прийняв присягу, а 09.05.2024 на підставі Указу Президента України №149 від 07.03.2024 звільнений у запас після закінчення строку служби.

Вказане також підтверджується обліковою карткою № НОМЕР_8 до військового квитка серії НОМЕР_6 наданою відповідачем на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 в частині витребування доказів.

З огляду на вищевикладені приписи законодавства та встановлені фактичні обставини справи, судом встановлено, що особа мала статус військовозобов`язаного, а не призовника, а тому підлягала зарахуванню до військового оперативного резерву незалежно від віку.

Вказаний правовий висновок узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 14 листопада 2025 року у справі №460/5251/24, в якій зазначено, що віковий критерій у 25 років застосовується лише до призовників, а не до військовозобов`язаних у запасі.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окремо суд зауважує, що посилання представника позивача на те, шо в даному наказі не міститься термін його виконання, незрозуміло чому саме позивача було призначено до складу команди в/ч НОМЕР_4 та чому нібито виписано повістку на відправку через рік, без урахування несення служби позивача та перебування фактично на спеціальному військовому обліку та без направлення на ВЛК, інформації щодо ЄДРПОУ та місцезнаходження в/ ч НОМЕР_4 не знайдено, не є предметом розгляду даної справи та окремо не оскаржується.

Принагідно суд зазначає, що предметом спору є питання зарахування позивача до військового оперативного резерву згідно з Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.05.2024 №113 «Про зарахування до військового оперативного (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової служби та призначення до складу команди НОМЕР_4 . Разом з цим, положеннями законодавства закріплено окреслену процедуру з боку ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте відповідно до ст. 39 Закону № 2232-XII у відповідачів відсутнє законодавче підґрунтя для не вжиття дій по віднесенню позивача до резерву.

Окремо суд зазначає, що з боку позивача не повідомлено, а судом в ході розгляду справи не встановлено стану виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року по справі № 520/15558/25 щодо зарахування ОСОБА_1 на спеціальний військовий облік як особу, яка є заброньованою.

Таким чином, положення ст. 39 Закону № 2232-XII в частині бронювання не розповсюджуються на позивача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

З огляду на вищезазначене в даному випадку відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.05.2024 року № 113 в частині зарахування до військового резерву та призначення до складу команди НОМЕР_4 ОСОБА_1 .

Відтак, вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно, розподіл судових витрат згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 25.12.2025, враховуючи час перебування судді у відпустці та з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Супрун Ю.О.