Справа № 320/27863/25
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року № 320/27863/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Колесніової І.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮДЖИН» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ЮДЖИН» із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.05.2025 №414560410, яким збільшено податкове зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб в сумі 30 845 474, 60 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 3 084 547, 46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що здійснюючи контрольний захід з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати підприємством орендної плати відповідач, вийшов за межі предмету камеральної перевірки та, як наслідок, прийняв помилковий акт камеральної перевірки про збільшення суми грошового зобов`язання, відтак, прийняті на його підставі податкові повідомленя-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Водночас позивач стверджує про відсутність порушень в донарахуванні зобов`язання з оплати орендної плати з юридичних осіб, оскільки на дату подання уточнюючої податкової декларації існували норми Рішення Київської міської ради від 14.12.2023 року №7531/7572 «Про бюджет міста Києва на 2024 рік», що звільняють від оплати орендної плати в 2024 році».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем за результатами проведеної камеральної перевірки щодо уточненої податкової декларації, відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідач зауважив, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, відповідно до п. 288.1 статті 288 Податкового кодексу України. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮДЖИН» є безпосереднім орендарем земельної ділянки та ніяким чином не відноситься до Міністерства оборони України або ж військової частини. Міністерство оборони України та Військова частина є орендарями нежитлових приміщень, а не земельної ділянки, яка є предметом камеральної перевірки.

Відтак, на думку відповідача, пункт 19.11 Рішення Київської міської ради від 14.12.2023 року №7531/7572 «Про бюджет міста Києва 2024 рік» не може слугувати підставою для звільнення товариства від земельного податку за лютий-грудень 2024 року».

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зауважено, що передавши в оренду нерухоме майно, товариство окремо, без самого нерухомого майна, не має можливості користуватися орендованою земельною ділянкою для ведення господарської діяльності в межах її цільового призначення. Зазначає, що пунктом 19.11 Рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 року №7531/7572 «Про бюджет міста Києва 2024 рік» зазначено, що звільнення від сплати орендної плати за комунальне майно територіальної громади міста Києва здійснюється виключно у випадку використання об`єкту оренди для потреб національної оборони, відтак позивач правомірно скористався пільгою передбаченою нормами даного рішення.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення на відповідь на відзив позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши наявні у справі докази, у судовому засіданні 17.11.2025 судом вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві за результатами камеральної перевірки уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2024 рік складено Акт про результати камеральної перевірки уточнюючої податкової декларації плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2024 рік ТОВ «ЮДЖИН» від 29.01.2025 № 6539/Ж5/26-5-04-10-01/31303824.

Позивачем 11.03.2025 отримано податкове повідомлення-рішення від 04.03.2025 за №183990410, відповідно до якого відповідачем збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб та здійснено донарахування за податковими зобов`язаннями в розмірі 30 845 474, 60 грн, та штрафні санкції в розмірі 15 422 737, 30 грн.

З висновками, викладеними в акті камеральної перевірки та у податковому повідомленні- рішенні, що прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві, ТОВ «ЮДЖИН» не погодилося та подало до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 04.03.2025 № 183990410, що прийнято на підставі акту камеральної перевірки від 29.01.2025 № 6539/Ж5/26-15-04-10-01/31303824, виданого Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Державною податковою службою України розглянуто скаргу позивача, про що прийнято рішення про результати розгляду скарги за вих. № 12201/6/99-00-06-03-02-06 від 30.04.2025.

Відповідно до даного рішення Державною податковою службою України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 04.03.2025 № 183990410 у частині застосування штрафу у сумі 12 338 189, 84 грн, в іншій частині податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 04.03.2025 № 183990410 залишено без змін.

На підставі такого рішення, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 05.05.2025 № 414560410, згідно із яким позивач повинен сплатити донараховану відповідачем орендну плату з юридичних осіб в сумі 30 845 474, 60 грн та штрафні санкції в сумі 3 084 547, 46 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, в користуванні позивача перебуває земельна ділянка комунальної форми власності з кадастровим номером :79:226:0014, площею 2,2396 га, що знаходиться за адресою: м. Київ вул. Велика Васильківська 53-55.

Вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «ЮДЖИН» на підставі договору оренди земельних ділянок, що укладений з Київською міською радою та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденком В.О. 26.03.2002 за реєстровим № 2972 та зареєстрованим Київським міським управлінням земельних ресурсів 29.03.2002 за № 82-6-00046 з подальшими змінами.

Згідно п. 2.2 Договору оренди, з урахуванням умов договору про внесення змін, річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 5 (п`яти) відсотків від її нормативної грошової оцінки.

На значеній земельній ділянці знаходяться нежитлові приміщення підземного паркінгу «ТРОЇЦЬКИЙ», що перебуває у власності ТОВ «ЮДЖИН» та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 53-55.

Пунктом 19.11 рішення Київської міської ради від 14 грудня 2023 року №7531/7572 «Про бюджет міста Києва на 2024 рік» (яке діє з 01.01.2024) передбачено таке:

«У 2024 році на період дії воєнного стану у разі використання об`єктів оренди для потреб оборони (Збройні Сили України та утворені ними військові формування, інші утворені відповідно до законів України військові формування, розвідувальні органи, державні органи спеціального призначення з правоохоронними функціями, сили спеціального захисту), а також благодійні організації, які функціонують задля забезпечення потреб оборони, що підтверджується документами, наданими відповідними формуваннями, орендарі звільняються від орендної плати за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва.

Звільнення або зменшення орендної плати відповідно до абзацу п`ятого та шостого цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця та внесення змін до договору».

Рішенням Київської міської ради від 29 лютого 2024 року № 7801/7842 №Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 14 грудня 2023 року № 7531/7572 №Про бюджет міста Києва на 2024 рік№ абзац шостий підпункту 19.11 викладено у новій редакції:

«У 2024 році на період дії воєнного стану орендарі звільняються від орендної плати за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва у разі використання об`єктів оренди для потреб безпеки та оборони (Збройні Сили України, інші утворені відповідно до законів України військові формування, правоохоронні та розвідувальні органи, державні органи спеціального призначення з правоохоронними функціями, сили цивільного захисту); підприємства, які здійснюють наземне обслуговування авіаційного транспорту та експлуатацію аеропортової інфраструктури; благодійні організації, які функціонують задля забезпечення потреб оборони, що підтверджується документами, наданими відповідними формуваннями.»

Згідно статті 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме й нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 327 Цивільного Кодексу України визначено, що право комунальної власності включає майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді, а також що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Майно, відповідно до статті 190 Цивільного Кодексу України - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Статтею 181 Цивільного Кодексу України уточнено, що відноситься до нерухомих та рухомих речей, так до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону.

Отже, відповідно до п. 19.11 рішення Київської міської ради від 14 грудня 2023 року №7531/7572 «Про бюджет міста Києва на 2024 рік» (із змінами) у 2024 році на період дії воєнного стану орендарі звільняються від орендної плати, у тому числі плати за землю, за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва у разі використання об`єктів оренди для потреб безпеки та оборони, зокрема і щодо земельних ділянок, що є комунальним майном територіальної громади міста Києва.

ТОВ «ЮДЖИН» (Орендодавець) на підставі договору оренди від 30 січня 2024 року №47, укладеного з Центральним управлінням справами Міністерства оборони України (Орендар 1) та Військовою частиною НОМЕР_1 (Орендар 2) передано в строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 25 363,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 з меблями, інвентарем та обладнанням (Об`єкт).

Відповідно до п. 1.2. Договору Об`єкт Орендодавець передає Орендарю 1 та Орендарю 2 для розміщення військової частини НОМЕР_1 , відповідно до рішення Начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 18.01.2024 № 500/С/ДСК.

Пунктом 3.1. Встановлена вартість орендної плати на рівні 1 грн. 00 коп. без ПДВ на рік.

Відповідно до п. 11.1 Строк дії договору до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого відповідними Указами Президента України, а в частині оплати за надані послуги - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

З наведеного судом встановлено, що позивач, передавши в оренду власне нерухоме майно на потреби Збройних Сил України, змушений був одночасно разом з приміщенням передати земельну ділянку, комунальне майно територіальної громади м. Києва, на потреби Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 на час дії договору оренди від 30 січня 2024 року № 47 для обслуговування та експлуатації нерухомого майна за 1 грн. 00 коп. в рік без ПДВ, адже у зв`язку із передачею в оренду майна на потреби Збройних Сил України позивач позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність із передачі в оренду паркінгу та отримувати кошти.

Саме на підставі наведеного позивачем прийнято рішення про застосування пільги, наданої відповідно до п. 19.11 рішення Київської міської ради від 14 грудня 2023 року №7531/7572 «Про бюджет міста Києва на 2024 рік» (із змінами) шляхом подання уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної форми власності) за 2024 рік ТОВ «ЮДЖИН» за реєстраційним номером від 30.12.2024, в якій задекларовано до зменшення податкове зобов`язання по платі за землю за період 31.01.2024 по 31.12.2024 в сумі 30 845 474, 60 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата для цілей розділу XII Податкового кодексу України - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до статті 269 ПК України платниками плати за землю є, зокрема, платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з підпунктом 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Статтею 285 ПК України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з положеннями статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з абзацом 1 пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, про затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Як вже зазначалось, рішенням Київської міської ради 14 грудня 2023 року № 7531/7572 «Про бюджет міста Києва на 2024 рік» (із змінами) були установлені пільги щодо сплати орендної плати за комунальне майно територіальної громади міста Києва та звільнено орендарів від сплати орендної плати на період дії воєнного стану у разі використання об`єктів оренди для потреб оборони (Збройні Сили України та утворені ними військові формування, інші утворені відповідно до законів України військові формування, розвідувальні органи, державні органи спеціального призначення з правоохоронними функціями, сили спеціального захисту.

При цьому, відповідно до такого рішення, звільнення від орендної плати відповідно здійснюється без окремого рішення орендодавця та внесення змін до договору.

Верховний Суд у своїй постанові від 02.08.2022 по справі № 813/567/18 висловив позицію, що Податковий кодекс України закріплює мінімальний розмір орендної плати за землю, а не будь-які заборони чи обмеження щодо застосування органами місцевого самоврядування пільги з такої орендної плати.

Так, Верховним Судом у постанові від 02.08.2022 по справі № 813/567/18 було встановлено наступне: «Таким чином, Податковий кодекс України передбачає повноваження органу місцевого самоврядування на встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків, у тому числі, плати за користування земельною ділянкою.

Як слідує, в ухвалі Львівської міської ради органом місцевого самоврядування реалізовано повноваження, передбачені Податковим кодексом України, та встановлено пільгу, що полягала у звільненні землекористувачів (орендарів) від сплати за землю (орендної плати) за земельні ділянки, що надаються для створення індустріальних парків у м. Львові.

З вказаного вбачається, що Товариство діяло відповідно до чинного, не скасованого рішення органу місцевого самоврядування, яким встановлено пільгу по сплаті орендної плати за землю.

Відповідач, посилаючись у касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, щодо неврахування положень підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, яким визначено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір з визначеним у договорі, не враховує, що правовідносини у справі виникли не з обставин зменшення розміру плати за землю.

Орган місцевого самоврядування в межах наданих законом повноважень застосував пільгу у виді звільнення землекористувачів від сплати за землю до всіх орендарів (землекористувачів), які створюють індустріальні парки у м. Львові, що не є зменшенням розміру, індивідуальною пільговою ставкою або індивідуальним звільненням від сплати податків та зборів».

Отже, Верховний Суд встановив, що встановлення місцевих податків і зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування.

Згідно статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Таким чином, вищевказаними рішеннями Київська міська рада надала юридичним та фізичним особам пільгу з орендної плати за майно комунальної власності територіальної громади міста Києва на період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року.

Наявність цього рішення, яким була встановлена пільга по сплаті орендної плати у свою чергу надало право позивачу на уточнення показників податкової звітності, що і було ним зроблено шляхом здійснення коригування відповідних показників податкової звітності.

Позивачем 24 грудня 2024 року направлено інформаційний лист до Головного управління ДПС у м. Києві № 39-12/2024 щодо коригування зобов`язань з плати за землю в зв`язку з наданою пільгою.

З огляду на це, на думку суду, позивачем правомірно, на підставі діючого рішення Київської міської ради, зменшено податкове зобов`язання з орендної плати у 2024 році на підставі пільги, наданої власником земельної ділянки - Київською міською радою, що є свідченням протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, при вирішенні даної справи судом враховується таке.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Порядок проведення камеральної перевірки врегульовано статтею 76 ПК України. Зокрема, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами такої перевірки. Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності під час камеральної перевірки не здійснюється.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 28.05.2019 у справі №826/19473/14, від 21.01.2021 у справі № 813/2519/17, від 25.04.2023 справі № 813/802/16, від 27.04.2023 у справі №814/1696/17.

Виходячи з вищенаведеного, відповідач, здійснюючи контрольний захід з питання дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати підприємством орендної плати, вийшов за межі предмету камеральної перевірки та, як наслідок, прийняв протиправне податкове повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов`язання позивача та застосування до нього штрафу, що додатково до наведеного вище свідчить про обгрунтованість поданого позову.

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) не було доведено правомірність прийнятого ним оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 30 280, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЮДЖИН» (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 53-55, літера «А»; ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.05.2025 № 414560410.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮДЖИН» понесені останнім судові витрати у розмірі 30 280, 00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.