Справа № 520/16622/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 р. №520/16622/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.;

за участю секретаря судового засідання - Ємельяненка М.С.

представника позивача - Річко О.О.,

представника відповідача - Барабаш С.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, 24, м. Харків, ), Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, буд.9, м. Київ, 01001, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної міграційної служби від 02 червня 2025 року № 26-25 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянину громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що позивач є громадянином Азербайджанської Республіки та перебуває за межами своєї країни, в Україні, у зв`язку з тим, що він був змушений залишити територію своєї країни походження та шукати захист в Україні з огляду на об`єктивні обставини, які викликали в нього обґрунтовані побоювання за своє життя та здоров`я, свободу. У зв`язку із цим 02.01.2020 р. звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із обґрунтованою заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. ГУ ДМС України в Харківській області повідомленням №4 від 23.01.2020р. відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Також, за результатами розгляду його скарги Державною міграційною службою України прийнято рішення від 23.04.2020р. №67-20 про відхилення скарги Позивача на наказ ГУ ДМС служби України у Харківській області. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 520/7005/2020 скасовано рішення Державної міграційної служби України від 23.04.2020р. № 67-20 та скасовано наказ Головного Управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 23.01.2020 р. № 28 про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язано Головне Управління Державної міграційної служби України у Харківській області повторно розглянути заяву громадянина Азербайджанської Республіки Гусейнова ОСОБА_2 від 02.01.2020 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Зазначає, що 21.06.2025 засобами поштового зв`язку надійшло Повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 10.06.2025 №3. Підстава для відмови рішення Державної міграційної служби України від 02 червня 2025 року № 26-25.

Вважаючи зазначене рішення Державної міграційної служби протиправним, необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем, Державною міграційною службою України, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що заявнику, громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , при поверненні до країни його громадянської належності, не існує об`єктивних підстав побоювання стати жертвою переслідувань за ознаками раси, національності, віросповідання, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, тобто умови, передбачені пунктом 1 частини першої статті 1 Закону, відсутні. Також встановлено, що при поверненні до країни громадянської належності, життю, безпеці чи свободі заявника не буде загрожувати смертна кара або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширене насильство в ситуації внутрішнього збройного конфлікту та систематичного порушення прав людини, тобто умови, передбачені пунктом 13 частини першої статті 1 Закону, відсутні. На підставі викладеного, враховуючи відсутність умов, передбачених пунктами 1 чи 13 частини першої статті 1 Закону, було відмовлено громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Враховуючи вищевикладене, ДМС вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування рішення ДМС України від 02.06.2025р. №26-24 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 .

Від представника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області також надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що матеріали справи свідчать про відсутність будь-якої дискримінації стосовно заявника. Останній до жодної громадської, військової, релігійної чи політичної організації не належить. До інцидентів із застосуванням фізичного насильства, які були пов`язані з расовою, національною, релігійною належністю, політичними поглядами причетним ніколи не був. Тобто немає підстав вважати, що заявник має обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань. Заявник не надав жодних документальних підтверджень, які б свідчили про його переслідування або загрозу переслідування з боку влади Азербайджану у минулому за політичною ознакою відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону.

Також вказано, що заявник не довів, що влада країни походження переслідує його через членство (з його слів) у партії «Народний фронт Азербайджану» та критику діючої влади у соціальній мережі. Зазначає, що його суб`єктивне побоювання не є логічно впорядкованим, оскільки жодного разу його діяльність не викликала зацікавленості зі сторони спеціальних служб Азербайджану, у тому числі з моменту його перебування на території України. Таким чином, заявник не відповідає критерію включення за Конвенцією про статус біженців 1951 року та Протоколу щодо статусу біженців 1967 року та не має підстав для визнання його біженцем, відповідно до умов, передбачених пунктом 1 частини першої статті 1 Закону.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 , громадянин Азербайджанської Республіки, 02.01.2020 р. звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та був документований довідкою про звернення за захистом в Україні.

27.01.2020р. Позивач отримав від ГУ ДМС України в Харківській області повідомлення №4 від 23.01.2020р. про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Не погодившись з таким рішенням ГУ ДМС України у Харківській області, Позивач направив скаргу до Державної міграційної служби України, у якій просив скасувати наказ про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

21.05.2020р. Позивач отримав повідомлення від ГУ ДМС України в Харківській області №38 від 12.05.2020р. в якому було зазначено, що Державною міграційною службою України прийнято рішення від 23.04.2020р. №67-20 про відхилення скарги

Позивача на наказ ГУ ДМС служби України у Харківській області про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Після цього Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 520/7005/2020 скасовано рішення Державної міграційної служби України від 23.04.2020р. № 67-20, скасовано наказ Головного Управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 23.01.2020 р. № 28 про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов`язано Головне Управління Державної міграційної служби України у Харківській області повторно розглянути заяву громадянина Азербайджанської Республіки Гусейнова ОСОБА_2 від 02.01.2020 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 520/7005/2020 вказане рішення залишено без змін.

Так, на виконання рішення ХОАС від 14.09.2020 р. та постанови ДААС від 11.02.2021 р., у справі № 520/7005/2020, наказом ГУ ДМС у Харківській області від 17.03.2021 р. № 52 прийнято рішення про повторний розгляд заяви ОСОБА_1

02.04.2021 головним спеціалістом відділу з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції УСІОБГ ГУ ДМС України в Харківський області В.А. Слюнько складено висновок щодо прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 та створений Наказ №73.

З вказаного періоду були проведенні співбесіди з заявником та 31.05.2021 року було направлено подання щодо продовження строку розгляду заяви для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Наказом №130 від 31.05.2021 р. строк розгляду заяви для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , було продовжено до 02 липня 2021 року.

11.04.2025 року ГУ ДМС України в Харківській області був складений висновок щодо відмови у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 та 2 червня 2025 року Державною міграційною службою України прийнято рішення №26- 25 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з Рішенням Державної міграційної служби від 02 червня 2025 року № 26-25 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянину, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Порядок регулювання суспільних відносин у сфері визнання особи біженцем, особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, втрати та позбавлення цього статусу, а також встановлення правового статусу біженців та осіб, які потребують додаткового захисту і яким надано тимчасовий захист в Україні, визначено Законом України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" № 3671-VI (по тексту Закон №3671- VI), відповідно до п.п.1, 13 ч.1 ст.1 якого біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань; особа, яка потребує додаткового захисту, - особа, яка не є біженцем відповідно до Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу щодо статусу біженців 1967 року та цього Закону, але потребує захисту, оскільки така особа змушена була прибути в Україну або залишитися в Україні внаслідок загрози її життю, безпеці чи свободі в країні походження через побоювання застосування щодо неї смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини і не може чи не бажає повернутися до такої країни внаслідок зазначених побоювань.

Згідно з Конвенцією про статус біженців 1951 року і Протоколом 1967 року поняття "біженець" включає в себе чотири основні підстави, за наявності яких особі може бути надано статус біженця.

Такими підставами є: 1) знаходження особи за межами країни своєї національної належності або, якщо особа не має визначеного громадянства, за межами країни свого колишнього місця проживання; 2) наявність обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань; 3) побоювання стати жертвою переслідування повинно бути пов`язане з ознаками, які вказані в Конвенції про статус біженців, а саме: а) расової належності; б) релігії; в) національності (громадянства); г) належності до певної соціальної групи; д) політичних поглядів; 4) неможливістю або небажанням особи користуватися захистом країни походження внаслідок таких побоювань.

Згідно абз. 5 ст. 6 Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту не може бути визнана біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту особа, стосовно якої встановлено, що умови, передбачені пунктами 1 чи 13 частини 1 статті 1 цього Закону, відсутні.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону, до заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, додаються документи, що посвідчують особу заявника, а також документи та матеріали, що можуть бути доказом наявності умов для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У разі якщо у заявника відсутні документи, що посвідчують його особу, або такі документи є фальшивими, він повинен повідомити про цю обставину в заяві про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також викласти причини виникнення зазначених обставин.

Частиною 1 ст. 9 Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту передбачено, що розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, здійснюється органами міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі протягом двох місяців з дня прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Строк розгляду може бути продовжено керівником органу міграційної служби за вмотивованим поданням працівника, який розглядає заяву, але не більш як до трьох місяців.

Відповідно до ч. 11 ст. 9 Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, після вивчення документів, перевірки фактів, повідомлених особою, яка подала заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, орган міграційної служби готує письмовий висновок щодо визнання або відмови у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Частина 1 статті 10 Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту передбачає, що рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту приймається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань міграції протягом місяця з дня отримання особової справи заявника та письмового висновку органу міграційної служби, який розглядав заяву. Строк прийняття рішення може бути продовжено керівником спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань міграції, але не більш як до трьох місяців.

Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, за результатами всебічного вивчення і оцінки всіх документів та матеріалів, що можуть бути доказом наявності умов для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань міграції приймає рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

За правилами ч.2 ст.13 Закону України №3671-VI особа, яка звернулася за наданням статусу біженця чи додаткового захисту і стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язана, серед іншого: подати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, відомості, необхідні для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідач на підставі ст. 27 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» є спеціально уповноваженим органом державної виконавчої влади у справах міграції та згідно зі ст.ст. 5, 6, 10, 11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо прийняття рішення про оформлення документів щодо визнання осіб біженцями або особами, які потребують додаткового захисту.

Згідно з ч.4 ст.8 Закону України №3671-VI рішення про оформлення або відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, приймається на підставі письмового висновку працівника, який веде справу, і оформлюється наказом уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту.

Частинами 6, 7 ст. 8 Закону України №3671-VI встановлено, що рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питань щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, приймаються за заявами, які є очевидно необґрунтованими, тобто якщо у заявника відсутні умови, зазначені пунктами 1 чи 13 частини першої статті 1 цього Закону, а також якщо заяви носять характер зловживання: якщо заявник з метою визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, видає себе за іншу особу, а так само за заявами, поданими особами, яким було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, встановлених пунктами 1 чи 13 частини 1 статті 1 цього Закону, якщо зазначені умови не змінилися. У разі прийняття рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, протягом трьох робочих днів з дня його прийняття надсилає заявнику або його законному представнику письмове повідомлення з викладенням причини відмови і роз`ясненням порядку оскарження такого рішення.

Суд звертає увагу на те, що процедура розгляду щодо оформлення документів для вирішення питань про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, складається з наступних стадій: - попереднього розгляду заяв (стаття 8 Закону); - розгляд заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (стаття 9 Закону); - прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (стаття 10).

На стадії попереднього розгляду за поданою заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту можливе прийняття двох видів рішень - рішення про оформлення або рішення відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Як вже зазначалось, відмова в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту приймається виключно в тому випадку, якщо заява є очевидно необґрунтованою, тобто в якій взагалі відсутні посилання на існування у заявника побоювань стати жертвою переслідування за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства, належності до певної соціальної групи або політичних переконань, і які можуть бути оцінені як підстави для визнання заявника біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також у випадку, коли заявник видає себе за іншу особу, або повторно звертається із аналогічною заявою вже після того, як йому вже було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Правдоподібність встановлюється, якщо заявник подав заяву, яка є логічно послідовною, правдоподібною та не суперечить загальновідомим фактам і, отже, викликає довіру. "Обґрунтоване побоювання стати жертвою переслідування" є лише припущенням, яке має об`єктивні підстави, але перевірити його без ризику для життя чи особистої свободи людини майже неможливо. Оцінка побоювань позивача повинна надаватися з урахуванням аналізу інформації по країні походження щодо ситуації на момент звернення із заявою за захистом. Ситуація в країні походження при визначенні наявності підстав для надання міжнародного захисту може бути доказом того, що суб`єктивні побоювання стати жертвою переслідування є цілком обґрунтованими.

Водночас слід враховувати, що оцінка обґрунтованості та реальності наведених заявником побоювань стати жертвою переслідувань в країні своєї громадянської належності, повинна здійснюватися міграційними органами вже на стадії після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Це висновується з положень частини 2 статті 9 Закону і пункту 5.1 Розділу V Правил №649.

Так, відповідно до частини 2 статті 9 Закону працівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, проводяться співбесіди із заявником або його законним представником, які мають на меті виявити додаткову інформацію, необхідну для оцінки справжності фактів, повідомлених заявником або його законним представником.

Отже, відповідач повинен був з`ясувати, чи має позивач суб`єктивні побоювання стати жертвою переслідувань, та чи є ці побоювання цілком обґрунтованими.

Так, причиною виїзду позивача з країни громадянської належності слугували побоювання стати жертвою переслідувань, оскільки, як вказує позивач, він займався та продовжує займатися політичною діяльністю, підтримує опозиційну партію «Народний фронт Азейбарджану».

Відповідач зазначає, що він не має вагомих підстав вважати, що в разі повернення позивача до країни громадянської належності, життю, безпеці чи свободі заявника не буде загрожувати смертна кара або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширене насильство в ситуації внутрішнього збройного конфлікту та систематичного порушення прав людини, тобто умови, передбачені пунктом 13 частини першої статті 1 Закону, відсутні.

Щодо доводів відповідача, що партія «Народний фронт Азербайджану» зареєстрована та формально діє, не спростовує численних фактів репресій проти її членів, що підтверджується інформацією про країну походження.

Відповідачем також було зазначено наступне «..найбільша опозиційна партія «Народний фронт Азербайджану» всьоме бойкотувала «урядовий маскарад фальсифікованих виборів», а інша опозиційна партія «Мусават» взяла участь у виборах уперше за 15 років і не отримала жодного місця.

Тобто можна зробити висновок, що опозиційні партії Азербайджану, у тому числі партія «Народний фронт Азербайджану», не зазнають утиску зі сторони влади з приводу вираження своєї політичної позиції та непогодження із результатами парламентських виборів, та інших змін на політичній арені вони можуть вільно висловлювати свою думку, «активізуючи політичну атмосферу в країні» Факт бойкоту виборів підтверджує відсутність реального політичного процесу, а твердження про «урядовий маскарад» прямо свідчить про недовіру до прозорості виборів, а не про небажання політичної партії брати в них участь, або недостаність підтримки серед виборців.

Також варто зауважити, що факт перебування голови партії «Народний фронт Азербайджану» ОСОБА_3 на свободі та публікація ним дописів у Facebook, жодним чином не спростовує наявності переслідувань.

Посилання Представника Відповідача на допис ОСОБА_3 про відкладення судового засідання, за міркуваннями його Представника, нібито спростовує факт його переслідування з боку державних органів, суд вважає безпідставним, оскільки сам факт відкладення розгляду кримінальної справи жодним чином не свідчить ані про її припинення, ані необґрунтованість. Водночас відкриття кримінального провадження проти опозиційного лідера за такою статтею, як «наклеп», - саме по собі є ознакою переслідування, незалежно від процесуальної стадії справи.

Крім того, суд вважає, що для настання реального ризику переслідування заявнику не обов`язково бути лідером чи офіційним членом опозиційної партії. Достатньо, що особа брала активну участь у діяльності такої партії, підтримувала її публічно, брала участь у протестних акціях або відкрито висловлювала опозиційні погляди, у тому числі через інтерв`ю та публікації в соцмережах. Дана інформація також підтверджується інформацією про країну походження, що надавалась Позивачем.

Щодо посилання Відповідача на «суперечності» у свідченнях позивача (чи є Позивач членом партії чи активістом) суд вважає безпідставними, оскільки для ризику переслідування визначальним є не наявність відповідного документа, а відома активна діяльність проти чинної влади, яку сам заявник підтверджував неодноразово своєю участю у інтерв`ю, публікаціях у Facebook, підтримкою лідера Керімлі тощо.

Суд зазначає, що відповідно до позиції УВКБ ООН "Про обов`язки та стандарти доказу в заявах біженців" від 16 грудня 1998 року, пункт 5 і 6: " 5. Факти в підтвердження заяв біженців визначаються шляхом надання підтвердження або доказів викладеного. Докази можуть бути як усні так і документальні. Обов`язок надання доказів на користь повідомлених фактів вважається "обов`язком доказування". 6. У відповідності до загальних правових принципів доказового права цей обов`язок покладається на особу, яка виказує твердження. Таким чином, у заяві про надання статусу біженця заявник повинен довести достовірність своїх тверджень і точність фактів, на яких ґрунтується його заява. Обов`язок доказу реалізовується заявником у формі надання правдивих фактів, що стосуються його заяви, щоб на підставі цих фактів могло бути прийняте відповідне рішення. Проте у зв`язку із особливостями ситуації біженців, посадова особа розділяє обов`язок підтверджувати чи оцінувати всі факти, які стосуються справи. Це досягається у найбільшій мірі тим, що посадова особа володіє об`єктивною інформацією щодо відповідної країни походження, щодо питань загальновідомого характеру, направляє заявника в процесі надання ним відповідної інформації та адекватно перевіряє допустимі факти, які можуть бути обґрунтовані".

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач в підтвердження своїх побоювань надав докази з інформацією про країну свого походження, яким надавалась вже оцінка при розгляді адміністративної справи 520/7005/2020.

Так, в Постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 у справі №520/7005/2020 судом апеляційної інстанції вказано наступне.

Колегія судів зазначає, що посилання у висновку на те, що позивач не надав доказів переслідувань в країні походження та відомості, що останній без перешкод легально виїжджав на територію країни громадської належності, про що свідчать відмітки в паспорті та вироблення нового паспорту Азербайджанської Республіки не є безумовною підставою для визнання його заяви очевидно необґрунтованою.

Відповідач повинен був з`ясувати, чи має позивач суб`єктивні побоювання стати жертвою переслідувань, та чи є ці побоювання цілком обґрунтованими.

Свідчення особи, яка бажає отримати статус біженця, і докази, що їх підтверджують відносно загрози переслідування, повинні задовольняти тому, що є прийнятним вважати "можливим у розумних межах" або правдоподібним, тобто заявник не повинен обґрунтовувати кожну обставину своєї справи беззаперечними матеріальними доказами і має доказувати вірогідність своїх доводів та точність фактів, на яких ґрунтується заява про надання статусу біженця.

Крім того, ненадання документального доказу усних тверджень не повинно перешкоджати в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, якщо такі твердження співпадають із відомими фактами, та загальна правдоподібність яких є достатньою. Правдоподібність встановлюється, якщо заявник подав заяву, яка є логічно послідовною, правдоподібною та не суперечить загальновідомим фактам і, отже, викликає довіру. "Обґрунтоване побоювання стати жертвою переслідування" є лише припущенням, яке має об`єктивні підстави, але перевірити його без ризику для життя чи особистої свободи людини майже неможливо.

Оцінка побоювань позивача повинна надаватися з урахуванням аналізу інформації по країні походження щодо ситуації на момент звернення із заявою за захистом. Ситуація в країні походження при визначенні наявності підстав для надання міжнародного захисту може бути доказом того, що суб`єктивні побоювання стати жертвою переслідування є цілком обґрунтованими.

Крім того під час розгляду справи у суді позивачем надано інформацію про країну походження, щодо затримання лідера опозиційної партії та про переслідування членів опозиційної партії.

1. Термінова Заява Демократичної Опозиції Азербайджану щодо затримання опозиційного лідера ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , азербайджанською та англійською мовами доступно за посиланням: https://www.facebook.com/share/p/1JFZBVJYjR/

Сьогодні стало відомо, що лідер азербайджанської демократичної опозиції, Голова Народного Фронту Азербайджану (НФА) та колишній Державний секретар Азербайджану ОСОБА_3 був затриманий співробітниками Служби державної безпеки (СДБ). Жодних офіційних підстав для його затримання надано не було.

Водночас у домі ОСОБА_5 , члена Президії НФА, був проведений обшук, і також надходять повідомлення про його затримання.

Ми заявляємо, що затримання ОСОБА_3 є виключно політично вмотивованим. Упродовж останніх років влада фактично тримала його в блокаді - обмежувала доступ до інтернету, комунікацій та публічної діяльності. Попри це, ОСОБА_3 залишається ключовою демократичною фігурою в Азербайджані: його інтерв`ю провідним міжнародним медіа та запрошення на великі світові політичні форуми викликали невдоволення режиму ОСОБА_6 .

В умовах, коли політична діяльність у країні практично повністю заборонена, а громадянські свободи різко обмежені, ця операція є черговим кроком у наростаючих політичних репресіях. Арешти соратників та прихильників ОСОБА_3 стали звичним явищем.

Сьогоднішнє затримання є спробою влади ліквідувати останню незалежну політичну силу в Азербайджані та остаточно придушити боротьбу народу за демократію і свободу.

Ми вимагаємо:

1. негайного звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;

2. припинення переслідувань членів та прихильників опозиції;

3. доступу затриманих до правової допомоги та гарантій їхньої безпеки.

Ми звертаємося до міжнародної спільноти, правозахисних організацій та демократичних урядів Європи та світу з закликом оперативно відреагувати на ці події та вимагати від азербайджанської влади дотримання міжнародних зобов`язань у сфері прав людини.

Пресслужба НФА

2. Азербайджан: арешт лідера опозиції ОСОБА_3 , від 30 листопада 2025 року, англійською мовою доступно за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2

Служби державної безпеки обшукали його будинок, перш ніж заарештувати. Лідер Народного фронту ОСОБА_7 був одним із останніх опозиційних діячів, яких ще не ув`язнили або не перебували у вигнанні.

Колишній державний секретар Азербайджану та опозиційний діяч ОСОБА_3 , 60 років, був заарештований Службою державної безпеки (DTX, азербайджанською мовою) у суботу, 29 листопада, повідомила ОСОБА_8 прес-служба Народного фронту Азербайджану (НФПА), лідером якого є ОСОБА_9 . У його будинку, а також у будинку ОСОБА_10 , члена керівництва НФПА, якого також, як повідомляється, заарештували, було проведено обшук.

ОСОБА_3 , провідна фігура демократичної опозиції, кілька років жив у ОСОБА_4 під пильним наглядом поліції. Дисидент один із останніх політичних діячів азербайджанської опозиції, який не виїхав у вигнання.

Про його арешт відомо небагато подробиць. Поліція контролює всі точки доступу навколо будівлі, де ОСОБА_11 живе з дружиною та 12-річною дитиною. « ОСОБА_12 відключила мобільний зв`язок та інтернет. Нікому не дозволено заходити до нього додому », повідомляє джерело, близьке до пана ОСОБА_13 .

3. Лідера опозиції затримано в Азербайджані в рамках продовження репресій проти інакомислення, від 29 листопада 2025 року, англійською мовою доступно за посиланням: https://www.washingtonpost.com/national/2025/11/29/azerbaijan-aliyev-dissent-crackdown-opposition/0bfba568-cd3a-11f0-ac2a-e0_story.html

Азербайджанська влада затримала лідера опозиції ОСОБА_3 в суботу, повідомив його радник, що стало черговою ескалацією репресій у країні проти інакомислення .

Керімлі, голова опозиційної Партії народного фронту Азербайджану, не отримував телефонних дзвінків, а в його будинку було проведено обшук, написав у Facebook радник ОСОБА_14 . Члена правління партії ОСОБА_10 також затримали, а в його будинку провели обшук.

Влада не надала жодної офіційної інформації про затримання. ЗМІ, пов`язані з урядом, повідомили, що ці дії пов`язані з кримінальним розслідуванням проти ОСОБА_15 , колишнього голови адміністрації президента, якому, як повідомляється, у жовтні було висунуто звинувачення у спробі захоплення державної влади, державній зраді та відмиванні грошей. Він перебуває під домашнім арештом, хоча влада не підтвердила звинувачення.

За даними правозахисних організацій, ОСОБА_7 посилив репресії проти інакомислення та свободи слова, переслідуючи журналістів, активістів та незалежних політиків.

Президент ОСОБА_16 керує багатою на нафту каспійською країною з населенням близько 10 мільйонів з 2003 року, коли він успадкував посаду свого батька, Хайдара. Обидва лідери придушували опозицію, а вибори з моменту здобуття Азербайджаном незалежності від ОСОБА_17 в 1990-х роках не вважалися міжнародними спостерігачами повністю вільними чи чесними.

4. Обшук будинку лідера опозиції в Азербайджані в контексті розслідування спроби державного перевороту", від 29 листопада 2025 року, англійською мовою доступно за посиланням: https://www.mediafax.ro/externe/perchezitie-la-domiciliul-liderului-opozitiei-din-azerbaidjan-in-contextul-anchetei-pentru-tentativa-de-lovitura-de-stat-23650324

Згідно з цитованим джерелом, слідчі вважають, що ОСОБА_11 отримував фінансування від ОСОБА_15 , колишнього керівника адміністрації президента з 1994 по 2019 рік та впливової фігури у владних структурах колишнього режиму.

Звільнення ОСОБА_18 чинним президентом ОСОБА_19 у 2019 році тоді розглядалося як дистанціювання від старих чиновників, вірних його батькові, ОСОБА_20 .

Минулого місяця бакинський суд посадив 87-річного ОСОБА_21 під домашній арешт на чотири місяці, звинувативши його у спробі узурпації влади та інших тяжких злочинах.

Реакція ОСОБА_22 та подробиці про арешти

ОСОБА_23 , заступник ОСОБА_13 , повідомив Reuters, що двох інших членів APFP ОСОБА_24 та ОСОБА_25 було затримано в суботу. ОСОБА_12 ще публічно не прокоментувала операцію, і з адвокатами цих трьох зв`язатися не вдалося.

ОСОБА_3 , який очолює APFP з 2000 року, неодноразово заарештовувався за організацію антиурядових протестів. Азербайджан, багата на нафту та газ держава, часто критикується західними урядами та правозахисними організаціями за обмеження громадянських свобод та політичного плюралізму.

5. "Справжні друзі". Що обговорював ОСОБА_26 з ОСОБА_27 у ОСОБА_4 , від 29 листопада 2025 року, англійською мовою доступно за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3

2 3 жовтня 2024 року директор Служби зовнішньої розвідки (СЗР) РФ Наришкін здійснив несподіваний візит до ОСОБА_4 . За даними російських офіційних джерел, під час візиту він зустрівся з президентом ОСОБА_27 , провів переговори з керівником Служби зовнішньої розвідки (СЗР) ОСОБА_28 та головою Служби держбезпеки Азербайджану Алі Нагієвим.

Азербайджанські державні ЗМІ віддали перевагу широкому висвітленню візиту ОСОБА_26 , на відміну від російських інформагентств, а передавали лише інформацію, вже поширену в російських офіційних ЗМІ. Прес-бюро СЗР РФ навіть опублікувало зроблену в ОСОБА_29 на тлі державного прапора Азербайджану.

Офіційний сайт президента Азербайджану та азербайджанські державні ЗМІ зазвичай публікують усі зустрічі ОСОБА_6 , але його зустріч та бесіда з Наришкіним не висвітлювалася. За словами самого ОСОБА_26 , з президентом ОСОБА_27 він обговорював теми міжнародного порядку денного та спектр співпраці між двома країнами.

Наришкін також вперше публічно розповів про спільну операцію двох країн, що стало маркером, що позначає тісні зв`язки між розвідувальними органами двох країн. Він не розкривав будь-яких технічних подробиць про операцію, але згадав, що в ході проведення спільних дій «вдалося усунути провокаційну загрозу щодо одного з російських дипломатів з боку американців».

З публічних одкровень ОСОБА_26 так і залишилося незрозумілим, щодо якого саме російського дипломата готувалася провокація і в чому полягала «ліквідація провокаційної загрози» силами спецслужб двох країн, не кажучи вже про те, коли і в якій країні ця спільна операція проводилася.

У ході зустрічі ОСОБА_26 з азербайджанським головою СЗР Орханом Султановим та головою Служби держбезпеки ОСОБА_30 було відзначено , що «одним з основних завдань розвідки та контррозвідки є своєчасне виявлення та запобігання підривним акціям, які організовуються за кордоном з антиросійськими та антиазерами.

Судячи з повідомлення прес-бюро СЗР РФ, на зустрічі було наголошено на необхідності посилення спільних зусиль щодо протидії використанню іноземними спецслужбами несистемної опозиції та міжнародних терористичних організацій з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Росії та Азербайджані.

…

ОСОБА_26 підкреслив, що особлива увага його країни щодо співробітництва з ОСОБА_7 приділяється «виявленню ворожих намірів західних спецслужб, спрямованих на підрив внутрішньополітичної стабільності в наших країнах».

Між країнами може бути налагоджена співпраця у галузі виявлення, затримання та екстрадиції політичних опонентів та опозиційних блогерів на територіях обох країн.

Взагалі, тема несистемної опозиції, тобто непідконтрольних правлячим режимам політичних сил і рухів, є найдратівливішою внутрішньополітичною темою двох споріднених режимів у Росії та Азербайджані. І якщо у Росії внутрішньополітичне поле стало тотально зачищатися після початку агресії проти України, то в Азербайджані таку проблему вирішили набагато раніше. Мабуть, росіянам, навіть після фізичного усунення головного супротивника нинішньої влади, є ще чому повчитися та набратися досвіду у своїх азербайджанських колег.

В обох країнах справжньої опозиції як такої практично не залишилося вона або у в`язницях, або в еміграції. Політичне та інформаційне поле обох країн наразі досягло найвищого ступеня стерилізації.

…

Одним із предметів обговорення ОСОБА_26 з президентом Азербайджану та азербайджанськими колегами могли бути перспективи підписання мирного договору між ОСОБА_7 та ОСОБА_31 та визначення ролі, яку потенційно може грати в цьому процесі Росія. Безперечно, росіяни хочуть отримати гарантії від Азербайджану, що без участі Росії у мирному процесі та контролю Росії над транспортним маршрутом, що обговорюється, в Нахічеван через територію Вірменії ніякого мирного договору між ОСОБА_31 та ОСОБА_7 не повинно бути підписано.

…

Перед від`їздом із ОСОБА_32 окремо та із задоволенням зазначив, що в ОСОБА_7 , як і завжди, делегацію СЗР РФ прийняли «як справжніх друзів».

6. В ОСОБА_7 затримали лідера опозиційної партії ОСОБА_3 , від 29 листопада 2025 року, англійською мовою доступно за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4

В Азербайджані 29 листопада затримали лідера опозиційної партії Народний фронт ОСОБА_33 .

Про це повідомила пресслужба партії на сторінці політика у Facebook.

Згідно з повідомленням, Керімлі затримала Служба державної безпеки Азербайджану, не назвавши офіційних причин.

Також повідомляється, що в будинку лідера опозиційної партії провели обшук.

Крім того, повідомляється про обшук вдома у члена президії Народного фронту Азербайджану ОСОБА_34 та його затримання.

«Є інформація, що також затримали ще кілька партійних активістів», сказано в повідомленні.

Європейська правда із посиланням на пресслужбу Народного фронту ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_9 на деякий час повернули додому для продовження обшуку, але ввечері знову забрали до Служби державної безпеки.

«Заявляємо, що затримання ОСОБА_3 - суто політично вмотивоване. Останніми роками влада тримала його у де-факто блокаді - обмежувала доступ до інтернету, зв`язку, публічної діяльності. Попри це, ОСОБА_3 залишається ключовою демократичною постаттю в Азербайджані. Його інтерв`ю провідним міжнародним ЗМІ та запрошення на міжнародні політичні форуми розлютили режим ОСОБА_6 », сказано в повідомленні пресслужби Народного фронту Азербайджану.

Також у партії наголосили, що у країні і так майже неможлива політична діяльність та суворо обмежено громадянські свободи.

«Сьогоднішнє затримання є спробою влади нейтралізувати останню незалежну політсилу в Азербайджані та остаточно придушити боротьбу народу за демократію і свободу. Вимагаємо невідкладного звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_34 , припинення переслідування представників опозиції та її прихильників; доступу до юридичної допомоги та гарантій безпеки для затриманих», заявили у пресслужбі Народного фронту Азербайджану.

7. В ОСОБА_7 затримали лідера опозиційної партії, від 29 листопада 2025 року, англійською мовою доступно за посиланням: https://www.eurointegration.com.ua/rus/news/2025/11/29/7225991/

В ОСОБА_7 затримали лідера опозиційної партії "Народний фронт Азербайджану" ОСОБА_3 .

Як повідомляє "Європейська правда", про це оголосили на сторінках прес-служби політсили.

У партії заявили, що ОСОБА_9 затримали співробітники Служби державної безпеки 29 листопада. Офіційно причин його затримання не назвали.

Крім того, відбувся обшук у будинку члена президії партії ОСОБА_34 , за попередньою інформацією, його також узяли під варту.

У прес-службі партії повідомили "ЄП", що ОСОБА_9 у суботу повернули додому для продовження обшуку, але ввечері знову забрали до Служби держбезпеки.

"Заявляємо, що затримання ОСОБА_3 суто політично мотивоване. В останні роки влада тримала його в де-факто блокаді обмежувала доступ до інтернету, зв`язку, публічної діяльності. Незважаючи на це, ОСОБА_3 залишається ключовою демократичною фігурою в Азербайджані. Його інтерв`ю провідним міжнародним ЗМІ та запрошення ОСОБА_27 ", йдеться у заяві партії.

У "Народному фронті Азербайджану" наголосили, що в країні і так майже неможлива політична діяльність і дуже обмежені громадянські свободи.

"Сьогоднішнє затримання є спробою влади нейтралізувати останню незалежну політсилу в Азербайджані і остаточно придушити боротьбу народу за демократію і свободу. Вимагаємо негайного звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_34 , припинення переслідування представників опозиції та її прихильників;" партії.

Крім того, вони закликали до висвітлення та реакції на цю подію у демократичному світі.

Також позивачем було долучено до матеріалів прави повістку про виклик на допит, зі змісту якої судом встановлено, що брата позивача викликають на допит у справі про образу та наклеп на державну владу та главу держави через соціальні мережі щодо ОСОБА_1 .

Отже, можна зробити висновок, що у разі повернення до Азербайджану позивачу буде загрожувати ризик зазнати поводження, яке заборонене статтями 2 і 3 Конвенції (Жорстоке поводження або смерть), відповідає що підставам передбаченим у п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону.

Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач не дослідив поточної та актуальної інформації (саме на час звернення позивача з заявою) щодо ситуації в Азербайджанській Республіці й не спростував можливості загрози життю позивача, його безпеці чи свободі в країні походження в разі повернення. Також відповідачем не поставлено вимоги щодо надання додаткових відомостей ні від позивача, ні від органів державної влади для уточнення інформації щодо ситуації у країні громадянської належності позивача станом на час прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність Рішення Державної міграційної служби від 02 червня 2025 року № 26-25 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянину громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , як наслідок Рішення підлягає скасуванню.

Також суд, для ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 141, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, 24, м. Харків, ), Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, буд.9, м. Київ, 01001, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної міграційної служби від 02 червня 2025 року № 26-25 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 .

Зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 грудня 2025 року.

Суддя Бідонько А.В.