Справа № 420/36728/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 29.10.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області, яка полягає яка полягає у здійсненні розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби ОСОБА_1 без урахування сум індексації грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168;

2. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області провести перерахунок та виплатити розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби ОСОБА_1 з урахуванням сум індексації грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168;

3. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області, яка полягає у невключенні щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки;

4. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплату розміру грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні щорічної основної 10 та додаткової відпусток за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона займала посаду чергового чергової частини сектору моніторингу Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області з 27 червня 2016 року по 31 липня 2025 року. Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області по особовому складу від 31 липня 2025 року № 928 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади. На адвокатський запит представника Позивача - адвоката Гудковської В.С. листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Одеській області листом від 08 вересня 2025 року № надало розрахунок компенсації за невикористану основну та додаткову оплачувані відпустки, розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні та довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 з 27 червня 2016 року по день звільнення із зазначенням усіх складових. Відповідно до наданих довідок про грошове забезпечення із зазначенням усіх складових, зокрема, за період з березня 2022 року по серпень 2025 року, місячне грошове забезпечення Позивача складалось з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за стаж служби, надбавки за специфічні умови праці, премії, індексації та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Також, відповідно до вищевказаних довідок місячне грошове забезпечення Позивача з дати прийняття на службу, тобто з 27 червня 2016 року, складалась, зокрема, з індексації. Однак, з вищевказаного листа від 08 вересня 2025 року № Позивачу стало відомо, що розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткові відпустки при звільненні зі служби здійснювалось виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, а саме з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, 20% надбавки за службу в поліції, 40% надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії.

Таким чином. Головним управлінням Національної поліції в Одеській області не проведено усіх необхідних розрахунків, зокрема: не враховано при обчисленні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та грошової компенсації за невикористані щорічні основні і додаткові відпустки за період з 2016 по 2025 роки повного грошового забезпечення, яке виплачувалося на день звільнення Позивача із служби, в частині врахування індексації та додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Вважаючи таку бездіяльність ГУНП в Одеській області протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 30.10.2025 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

17.11.2025 від представника відповідача ГУНП в Одеській області надійшов відзив (вх. №ЕС/121362/25), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступні обставини.

При звільненні ОСОБА_1 Головним управлінням Національної поліції була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога При звільненні позивачці нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у розмірі 53 165,304 гривні. У наказі про звільнення підрозділом кадрового забезпечення в разі необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначається стаж служби для її виплати. Крім того, у разі необхідності в наказі про звільнення додатково вказується підстави для проведення відрахувань з грошового забезпечення та інших виплат. Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу VI Порядку № 260 нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення. Грошова допомога при звільненні нарахована позивачу відповідно до норм чинного законодавства. Щодо не включення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні додаткової винагороди, виплата якої передбачена Постановою КМУ від 28.02.2022 №168.

Як вбачається з довідок про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби в поліції, додаткова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 взагалі не сплачувалась, а почала сплачуватись лише з квітня 2022 року, що в свою чергу підтверджує факт що вона не є щомісячною. Таким чином, за своєю правовою природою, додаткова винагорода, установлена пунктом 1 Постанови № 168, є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення.

ОСОБА_1 , згідно довідки про грошове забезпечення із зазначенням усіх складових за період з січня 2025р. по серпень 2025 р. від УФЗБО ГУНП в Одеській області № 579/10 від 08.09.2025 було нараховано та виплачено компенсацію за невикористані відпустки у розмірі 109 552,19 грн. Насамперед позивач просить суд, зобов`язати ГУНП в Одеській області здійснити перерахунок та виплату розміру грошової компенсації ОСОБА_1 основної та додаткової відпусток за 2016,2017,2018,2019,2020,,2021,2022,2023,2024 та 2025 роки з урахуванням щомісячної додаткової винагороди.

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 №100, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам усіх видів відпусток, передбачених законодавством (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами), або виплати їм компенсації за невикористані відпустки. З огляду на викладене зазначаємо, що Головне управління при розрахунку компенсації за невикористані дні відпустки діяло відповідно до законодавства та відповідно до пункту 4 Порядку №100. Отже на момент звільнення позивача зі служби в поліції виплата компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки були нараховані, а також одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення здійснювалась відповідно до чинних нормативно-правових актів. Головне управління Національної поліції в Одеській області жодним чином не порушувало права та законні інтереси ОСОБА_1 .

24.11.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №ЕС/132728/25), у якій він заперечив доводи відповідача.

27.11.2025 від представника відповідача ГУНП в Одеській області надійшли заперечення на відзив (вх. №ЕС/125728/25), у яких підтримали позицію викладену у відзиві.

Інших заяв по суті станом на момент розгляду справи до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , у період з 27 червня 2016 року по 31 липня 2025 року займала посаду чергового чергової частини сектору моніторингу Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Згідно копії наказу ГУНП в Одеській області (по особовому складу) №928 о/с від 31.07.2025, яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнити зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) ОСОБА_1 , інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, 31 липня 2025 року, установивши щомісячну премію за липень 2025 року в розмірі 176,182%.

Виплатити грошову компенсацію за:

30 діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2016 рік;

08 діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2017 рік;

10 діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2018 рік;

01 добу невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за 2019 рік;

18 діб невикористаних щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток за 2020 рік;

33 доби невикористаних щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток за 2021 рік;

06 діб невикористаних щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток за 2022 рік;

07 діб невикористаних щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток за 2023 рік;

36 діб невикористаних щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток за 2024 рік ;

21 добу невикористаних щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток за період служби з 01 січня 2025 року до дня звільнення.

Стаж служби в поліції на день звільнення становить 11 років 09 місяців 25 днів; вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні 11 років 09 місяців 25 днів; вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби 11 років 09 місяців 25 днів.

Згідно відповіді управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Одеській області оформленого листом № від 08.09.2025, в якому зазначено зокрема, що: «Нарахування грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткові відпустки при звільненні здійснено відповідно пункту 8 розділу III Наказу № 260 виходячи з одноденного розміру грошового забезпечення, який визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів, що склало у сумі 109552,19 грн (19332,74 грн з грошового забезпечення у місяці звільнення / 30 діб х 170 доби невикористаної відпуски), з якої утримано військовий збір у розмірі 5% - 5477,61 грн, після чого сума до виплати склала - 104074,58 грн. Розмір компенсації за кожен день невикористаної основної та додаткової оплачуваної відпустки складає 644,42 грн.

Нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 здійснювалось відповідно пункту 2 розділу VIII Наказу № 260, що склало у сумі 53165,04 грн (19332,74 грн з грошового забезпечення у місяці звільнення х 25 % (при звільненні із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби) х 11 років).».

12.09.2025 позивач звернувся до Начальника ГУНП в Одеській області з проханням здійснити перерахунок та виплатити мені одноразову грошову допомоги при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваних відпусток, виплачених при звільненні, з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Згідно відповіді управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Одеській області оформленого листом № від 13.10.2025, в якому зазначено зокрема, що: «додаткова винагорода, яка встановлюється пунктом 1 Постанови № 168, не є додатковим видом грошового забезпечення, яка має постійний характер. Тому, підстави для включення її до складу грошового забезпечення, з якого повинна бути обрахована одноразова грошова допомога при звільненні, відсутні.»

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 4 частини десятої статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 квітня 2016 року за №260, визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною п`ятою статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», абз.2 статті 1 якого встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно абз.4 частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Приписи частини шостої статті 2 вказаного Закону визначають, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За правилами частини першої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 1 січня 2016 року - 103 відсотка).

Згідно частини другої статті 6 вказаного Закону порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням змін внесених постановою КМ України від 18 жовтня 2017 року №782 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п.4 зазначеного Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Пунктом 11 вказаного Порядку встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відтак, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016р. - 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - з місяця введення в дію (опублікування) Закону України від 6 лютого 2003р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (п.4 Порядку).

Відповідно до п.6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів І коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013р. у справі № 9- рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Щодо позовних вимог в частині неврахування відповідачем при обчисленні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, індексації грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168, а також при розрахунку та виплаті грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної і додаткової відпустки без урахування додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168, то суд зазначає таке.

Як зазначалось судом вище, індексація грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи із служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин. При цьому, обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Відповідно до статті 102 Закону № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», встановлено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Положення Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 року №260 (далі - Порядок МВС №260) визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 3 розділу І Порядку МВС №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5)одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розділом VI Порядку МВС №260 визначена виплата одноразової грошової допомоги при звільненні із служби.

Пунктом 2 цього розділу визначено, що поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з пунктом 6 даного розділу нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Однак, позивачу нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні без врахування індексації, що на думку суду вказує на протиправність дій відповідача, які полягають у здійсненні розрахунку одноразової грошової допомоги позивачу при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби без урахування індексації.

Крім того, слід зазначити, що згідно з пунктом 6 розділу VI Порядку МВС №260 нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

В той же час, за наявними в матеріалах справи відомостями судом встановлено, що на день звільнення, місячне грошове забезпечення позивача складалося з посадового окладу; окладу за спеціальним званням; надбавки за стаж служби в поліції, надбавки за специфічні умови праці, премії; додаткової винагорода відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, індексації.

Враховуючи те, що одноразова грошова допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке має право поліцейський на день звільнення та розраховується станом на момент звільнення за останньою посадою, яку займав поліцейський, а індексація грошового забезпечення та додаткова грошова винагорода відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 носять систематичний характер, то вони мають бути враховані у складі грошового забезпечення поліцейського як обрахункової величини одноразової грошової допомоги при звільненні.

Крім того, додаткова грошова винагорода відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 повинна враховуватись при нарахуванні і виплаті грошової компенсації позивачу за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки.

Так, згідно із ст. 92 Закону України №580, поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Верховний Суд у постанові від 20.08.2024 у справі № 420/693/23 дійшов висновку, що оскільки додаткова винагорода, запроваджена постановою КМУ № 168 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, що виплачувався позивачу, починаючи з березня 2022 року і до дня її звільнення, то указана винагорода входить до складу грошового забезпечення.

Отже, підсумовуючи усе вищевикладене, суд доходить висновку, що при обчисленні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної і додаткової відпустки, відповідачем протиправно не враховано індексацію грошового забезпечення та додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168.

Як наслідок, слід зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної і додаткової відпустки з урахуванням додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області, яка полягає у здійсненні розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби ОСОБА_1 без урахування сум індексації грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області провести перерахунок та виплатити розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби ОСОБА_1 з урахуванням сум індексації грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області, яка полягає у невключенні щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплату розміру грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні щорічної основної 10 та додаткової відпусток за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА