Справа № 400/12755/25
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 р. № 400/12755/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ з особливостями, передбаченими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005

до відповідачаЗаводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вул. Робоча, 1,м. Миколаїв,54006,

треті особиТовариство з обмеженою відповідальністю "ПРОДТОРГ-44", вул. Терасна, 13, оф.221,м. Миколаїв,54006, вул. Терасна, 13, оф.221,м. Миколаїв,54006

провизнання протиправним та скасування повідомлення від 08.10.2025 року № 125803/20.11-34/6; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі - Управління або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містить вимоги:

визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 08.10.2025 № 125803/20.11-34/6;

зобов`язати Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), далі - Відділ або відповідач, відкрити виконавче провадження у справі № 400/10234/24 відносно ЬТОВ "Продторг-44" по стягненню заборгованості у розмірі 93 058,54 грн.

На обґрунтування позову Управління вказало, що відповідач безпідставно не прийняв до виконання виконавчий документ.

Відділ позов заперечив, вказав, що діяв відповідно до норм Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОДТОРГ-44" (далі - Товариство або третя особа) правом подати пояснення не скористалася.

На підставі частини третьої статті 268, частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Як встановлено судом, 30.10.2024 Управління, з посиланням на пункт 87.2 статті 87, пункти 95.1, 95.3 статті 95, підпункт 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило стягнути з Товариства "… заборгованість у розмірі 93 058,54 грн. з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих Відповідача, на користь відповідного бюджету в рахунок погашення податкового боргу з: Адміністративні штрафи та санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 93 058,54 грн. …".

Рішенням від 16.01.2025 у справі № 400/10234/24 (далі - Рішення) суд, з посиланням на підпункти 20.1.19, 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пункт 87.2 статті 87, пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, позов Управління задовольнив: стягнув з Товариства заборгованість у розмірі 93 058,54 грн з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, на користь відповідного бюджету в рахунок погашення податкового боргу з адміністративних штрафів та санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну.

30.09.2025 суд видав виконавчий лист.

03.10.2025 представник Управління звернувся до Відділу із заявою про примусове виконання рішення.

07.10.2025 старший державний виконавець Відділу повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання (повідомлення від 08.10.2025 № 125803/20.11-34/6, далі - Повідомлення).

Підстава для повернення - пункт 9 частини четвертої статті 4 Закону № 1404, згідно з яким виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

У Повідомленні вказано: " … у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються зокрема органами доходів і зборів. Відповідно до ст.ст. 95-99 Податкового кодексу України, процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою виконання судових рішень про стягнення коштів з платників податків органами доходів і зборів та на органи державної виконавчої служби не покладається …".

Позивач вважає, що повернення виконавчого документа позбавило його права на виконання Рішення і порушує статті 19 і 1291 Конституції України.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 1 частини першої статті 3 Закону № 1404 вказано, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (стаття 5 Закону № 1404).

При цьому, частиною першою статті 6 Закону № 1404 встановлено, що у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються податковими органами, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Саме з такими вимогами Управління у жовтні 2024 року звернулося до суду, і такі вимоги суд задовольнив.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В абзаці першому пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України вказано, що стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Такі рішення (про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках) виконуються у порядку, встановленому розділом IV затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг.

У порядку, встановленому Закону № 1404, державні виконавці примусово виконують тільки рішення суду про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Суд встановив, що Рішення має виконуватися не державним виконавцем, а позивачем, про що вказано у частині першій статті 6 Закону № 1404.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відповідач на законних підставах повернув позивачу виконавчий документ без прийняття до виконання, тому у задоволенні позову належить відмовити.

У позові Управління вказало, що "… ГУ ДПС у Миколаївській області на виконання вимог ст. 95 Податкового кодексу України не здійснювались відправлення інкасових доручень (розпоряджень) на рахунки ТОВ "Продторг-44" для стягнення податкового боргу, у зв`язку з відсутністю відкритих рахунків у банку, та неможливістю стягувати кошти з рахунку Казначейства України …".

Суд ці доводи відхилив.

По-перше, у Рішенні вказано саме про стягнення коштів Товариства з рахунків у банках. Якщо у Товариства відсутні відкриті рахунки у банках, стягнення (виконання Рішення) є неможливим.

По-друге, Управління вправі звернутися до суду з позовом щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (підпункт 20.1.341 пункту 20.1 статті 20, абзаци другий, третій пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України), або з іншими передбаченими Податковим кодексом вимогами, спрямованими на погашення податкового боргу Товариства.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого пеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна