Справа № 360/555/23
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

24 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/555/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Скржешевського Максима Станіславовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/555/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла заява адвоката Скржешевського Максима Станіславовича про зміну способу і порядку виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/555/23 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2019 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 24 січня 2023 року № Л-016, та фактично сплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з щомісячних страхових виплат з у сумі 155850,38 грн.

На обґрунтування заяви зазначено, що Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 17 липня 2023 року у справі № 360/555/23 зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2019 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 24 січня 2023 року № Л-016, та фактично сплачених сум.

Водночас, станом на цей час сума, нарахована на виконання рішення за період з 1 грудня 2019 року до 29 лютого 2024 року відповідачем не виплачена.

Із посиланням на положення статті 129-1 Конституції України, статей 14, 370, 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заявник вважає, що наявні підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (частина друга статті 378 КАС України).

Суд своїми ухвалами від:

19 листопада 2025 року заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення призначив до розгляду у письмовому провадженні (без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи) на 3 грудня 2025 року;

3 грудня 2025 року заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про заміну боржника у справі № 360/555/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії призначив до розгляду у письмовому провадженні (без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи) на 15 грудня 2025 року; відклав розгляд заяви адвоката Скржешевського Максима Станіславовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/555/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до вирішення питання щодо здійснення процесуального правонаступництва відповідача; повідомив учасників справи, що про дату розгляду заяви адвоката Скржешевського Максима Станіславовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/555/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії сторони будуть повідомлені додатково;

15 грудня 2025 року задовольнив заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про заміну боржника у справі № 360/555/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; замінив відповідача у справі № 360/555/23 з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (ідентифікаційний код 20453063, місцезнаходження: площа Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000);

16 грудня 2025 року призначив заяву адвоката Скржешевського Максима Станіславовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/555/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду у письмовому провадженні (без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи) на 24 грудня 2025 року.

22 грудня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач, боржник) через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшов відзив від 22 грудня 2025 року б/н, у якому у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення відповідач просить відмовити.

На обґрунтування заперечень проти заяви відповідач зазначив, що з аналізу положень частин першої-третьої статті 378 КАС України слідує, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Відповідач зазначає, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 5 червня 2023 року у справі № 360/555/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснило перерахунок та виплату пенсії заявника з 1 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 24 січня 2023 року № Л-016 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

За результатами такого перерахунку різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 1 грудня 2019 року до 29 лютого 2024 року склала 155850,38 грн.

Заявник є внутрішньо переміщеною особою.

Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території затверджено постановою Кабінету Міністрів України № від 10 листопада 2021 року № 1165 (далі Порядок № 1165).

З вищевказаної різниці в пенсії забезпечено виплату частини боргу, а саме 8 жовтня 2025 року у сумі 2361,00 грн; 10 листопада 2025 року у сумі 2361,00 грн; 8 грудня 2025 року у сумі 2361,00 грн. На сьогоднішній день різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) складає 148767,38 грн.

Виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Розглянувши заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення та дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, суд встановив таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України:

судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України (частина перша);

судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (частина друга);

невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом (частина третя).

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі № 140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, у якій суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

У адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 17 липня 2023 року у справі № 360/555/23, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2023 року, задовольнив частково позов адвоката Скржешевського Максима Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії:

визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 24 січня 2023 року № Л-016;

зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 24 січня 2023 року № Л-016, та фактично сплачених сум;

відмовив у задоволенні решти позовних вимог;

стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім грн 88 коп.).

Відповідно до інформації, наявної в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», позивачу у справі № 360/555/23 виконавчий лист не видавався.

Згідно із протоколом по пенсійній справі № МВС (згенерованого за новим місцем обліку та з новим номером пенсійної справи) та розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № (згенерованим за попереднім місцем обліку та зі старим номером пенсійної справи) ОСОБА_1 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/555/23 проведено перерахунок пенсії з 1 грудня 2019 року; з 1 березня 2024 року пенсія виплачується у новому розмірі; заборгованість по нарахованій, але не виплаченій пенсії за період з 1 грудня 2019 року до 29 лютого 2024 року після проведеного перерахунку складає 155850,38 грн.

Листом від 6 серпня 2024 року № 0700-0203-9/49136 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у зв`язку зі зверненням пенсіонера через зміну місця проживання просило надіслати на його адресу паперову та електронну пенсійну справу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , довідку (атестат) із повідомленням, по який час пенсіонер забезпечений пенсією.

Відповідно до атестату про зняття з обліку у зв`язку зі зміною місця проживання від 8 серпня 2025 року № 486, виданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_1 забезпечений пенсією до 31 липня 2024 року у розмірі 11764,43 грн.

Листом 8 серпня 2024 року № 1200-0205-9/20246 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області серед іншого про те, що нарахування та виплата пенсії проведені до 31 липня 2024 року. ОСОБА_1 було призупинено виплату пенсії з 1 серпня 2024 року у зв`язку з непроходженням фізичної ідентифікації. Додатково повідомлено, що у пенсійній справі ОСОБА_1 наявне рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 рок у справі № 360/555/23 (дата набрання законної сили 7 листопада 2023 року), яке обліковано у Реєстрі судових рішень, на виконання якого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області проведено перерахунок та нараховано доплату за період з 1 грудня 2019 року до 29 лютого 2024 року у сумі 155850,38 грн. Доплату по проведеному перерахунку обліковано відповідно до Порядку № 1165. Станом на дату відправки пенсійної справи заборгованість не виплачена.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 1 грудня 2025 року № 0700-0404-9/72943 нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 1 грудня 2019 року до 29 лютого 2024 року у розмірі 155850,38 грн облікована в електронній пенсійній справі ОСОБА_1 . 8 жовтня 2025 року та 10 листопада 2025 року на пенсійний рахунок ОСОБА_1 зараховано частину боргу з вищевказаної різниці в пенсії за минулий час, яка утворилась на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/555/23, а саме в сумі 2361,00 грн та 2361,00 грн відповідно. На цей день залишок боргу на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/555/23 за пенсійною справою ОСОБА_1 становить 151128,38 грн.

Згідно з інформацією з підсистеми «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України розділ «Реєстр судових рішень» органом Пенсійного фонду України, що є боржником за рішенням, є 12001 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області; органом Пенсійного фонду України, що виконує рішення, є 07001 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області; тип рішення суду Постанова № 1165; реєстраційний номер рішення суду 2342714; період, за який стягувачу нараховано пенсію на виконання рішення - з 1 грудня 2019 року до 29 лютого 2024 року в сумі 155850,38 грн (поточний борг); залишок невиплачених коштів складає 151128,38 грн; виплачено борг: 8 жовтня 2025 року 2361,00 грн, 10 листопада 2025 року - 2361,00 грн; дата реєстрації даних в підсистемі 9 листопада 2023 року.

Відповідно до інформації з електронної пенсійної справи ОСОБА_1 відповідач виплатив позивачу заборгованість з пенсії у жовтні 2025 року у розмірі 2361,00 грн, у листопаді 2025 року у розмірі 2361,00 грн та у грудні 2025 року у розмірі 2361,00 грн (тип відомості 18 доплати пенсій ВПО за минулий період (Перелік)).

Таким чином, залишок невиплаченої заборгованості з пенсії за період з 1 грудня 2019 року до 29 лютого 2024 року складає 148767,38 грн.

Отже, станом на цей час рішення суду у справі № 360/555/23 частково не виконано.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

У статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

У абзаці першому частини третьої статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (абзац другий частини третьої статті 378 КАС України).

Отже, з наведених положень статті 378 КАС України слідує, що невиконання рішення суду про зобов`язання здійснити виплату перерахованої пенсії протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим судовим рішенням є самостійною та достатньою підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Із зібраних судом матеріалів судом встановлено, що розмір з невиплаченої заборгованості з пенсії за період з 1 грудня 2019 року до 29 лютого 2024 року складає 148767,3 8грн.

З дати набрання рішенням суду законної сили пройшло більше двох місяців.

Заборгованість у розмірі 148767,38 грн, нарахована на виконання судового рішення, стягувачу не сплачена.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/555/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 перерахованої та невиплаченої пенсії за період з 1 грудня 2019 року до 29 лютого 2024 року у розмірі 148767,38 грн, а не у розмірі 155850,38 грн, як просить представник позивача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Суд зазначає, що ухвала про зміну способу і порядку виконання рішення суду стосується вже нарахованої та чітко визначеної суми доплати пенсії, а тому зміна способу і порядку виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, а є лише зміною невиконаного грошового зобов`язання у форму примусового грошового стягнення для ефективного забезпечення права позивача.

У постанові від 28 жовтня 2025 року у справі № 380/7706/22 Верховний Суд виснував, що судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України.

Застосування процесуального механізму, передбаченого абзацом другим частини третьої статті 378 КАС України, про зміну способу і порядку виконання судового рішення із зобов`язання вчинити дії на стягнення з органу Пенсійного фонду України нарахованої суми пенсії є єдиним дієвим та ефективним заходом, спрямованим на реальне поновлення порушених соціальних прав громадянина, а не на формальне завершення виконавчого провадження.

Верховний Суд відхилив доводи органу Пенсійного фонду України щодо неможливості заміни зобов`язання вчинити дії на стягнення коштів, оскільки такий підхід є застарілим та таким, що не враховує змін, які відбулися у статті 378 КАС України з 19 грудня 2024 року згідно із Законом 21 листопада 2024 року № 4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», та визнав неправомірним будь-який формалістичний підхід до тлумачення статті 378 КАС України, який дозволяє суб`єкту владних повноважень зловживати процесуальними правами шляхом затягування виконання рішення, особливо у випадках, коли такий підхід нівелює реальне поновлення прав заявника.

Верховний Суд вкотре наголосив, що формальне виконання зобов`язань без реального відновлення прав особи є неприпустимим, особливо у справах щодо пенсійних виплат. Судовий контроль має гарантувати ефективний захист соціальних прав. Метою судового контролю за виконанням рішення суду є не лише перевірка звіту боржника, а й забезпечення фактичного поновлення прав. Якщо виконання рішення про зобов`язання вчинити дії блокується неправомірною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, суд зобов`язаний обрати інший спосіб виконання, який забезпечить безумовне і реальне поновлення прав, а саме - стягнення коштів.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки за приписами пункту 2 частини другої статті 2 Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву адвоката Скржешевського Максима Станіславовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/555/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/555/23 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2019 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 24 січня 2023 року № Л-016, та фактично сплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (ідентифікаційний код 20453063, місцезнаходження: площа Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованості з перерахованої та невиплаченої пенсії за період з 1 грудня 2019 року до 29 лютого 2024 року у розмірі 148767,38 грн (сто сорок вісім тисяч сімсот шістдесят сім грн 38 коп.).

Відмовити у задоволенні решти вимог заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Cуддя Т.І. Чернявська