Справа № 200/8572/25
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року Справа№200/8572/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не розгляді заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як матері померлого військовослужбовця сержанта ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця сержанта ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 19 листопада 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що сержант ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 17.09.2025 року (проміжок часу один рік та вісім місяців) як повідомив відповідач, відсутні як результати розслідування так і акти Нвс-5, Нвс-1 (або НПвс), що є саме обов`язком відповідача відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2017 року № 468. Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом МВС України від 22.03.2016 року № 199, Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 25.06.2024 року № 441. про що зазначив сам відповідач. Така бездіяльність має бути визнана протиправною, а відповідач зобов`язаний провести розгляд заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначив, що причинний зв`язок смерті визначається постановою Центральною військово-лікарською комісією Держприкордонслужби та приймається з урахуванням висновку, зазначеному в актах форм Нвс-5, Нвс-1 (або НПвс). Начальником НОМЕР_4 прикордонного загону буде направлено клопотання до Центральної військово-лікарської комісії Держприкордонслужби, яка виносить відповідну постанову із біографічною довідкою, копією лікарського свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про смерть, актами форми Нвс-5, Нвс-1 (або НПвс). З метою встановлення причин та обставин випадку смерті сержанта ОСОБА_2 , призначено спеціальне розслідування, яке проводиться комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 . Станом на момент надання відповіді, результати розслідування та акти форми Нвс-5, Нвс-1 до НОМЕР_4 прикордонного загону від ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходили. Проведення відповідного розслідування проводиться не НОМЕР_4 прикордонним загоном, і станом на момент розгляду справи останній не має документів необхідних для встановлення причин та обставин випадку смерті сержанта ОСОБА_2 .

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

27.08.2025 року ОСОБА_1 звернулась заявою на ім`я командира військової частини НОМЕР_5 (начальника НОМЕР_4 прикордонного загону) із проханням виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 її сина ОСОБА_2 , який проходив військову службу в НОМЕР_4 прикордонному загоні. Дана заява надійшла на адресу НОМЕР_4 прикордонного загону 10.09.2025 року за №Д-1175.

17.09.2025 НОМЕР_4 прикордонним загоном було надано відповідь на заяву позивача та повідомлено наступне: «Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 №714), одноразова грошова допомога призначається у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби. Розмір одноразової грошової допомоги встановлюється з урахуванням причинного зв`язку смерті військовослужбовця. Відповідно до пунктів 6, 8 розділу 12 Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 25.06.2024 №441, постанова про встановлення причинного зв`язку загибелі (смерті) військовослужбовців складається Центральною військово-лікарською комісією Держприкордонслужби та приймається з урахуванням висновку, зазначеному в актах форм Нвс-5, Нвс-1 (або НПвс). Відповідно до абзацу 4 пункту 3 глави 6 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України затвердженої наказом МВС України від 06.06.2017 №468, з метою встановлення причинного зв`язку смерті (загибелі) начальник органу Держприкордонслужби, на кадровому забезпеченні якого перебував загиблий, направляє клопотання до Центральної військово лікарської комісії Держприкордонслужби, яка виносить відповідну постанову. До клопотання додаються біографічна довідка, копія лікарського свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про смерть, акти форми Нвс-5, Нвс-1 (або НПвс). Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 року № 199 (далі Інструкція № 199), з метою встановлення причин та обставин випадку смерті сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено спеціальне розслідування, яке проводиться комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 . Станом на 17.09.2025 результати розслідування (акти форм Нвс-5, Нвс-1 (або НПвс)) на адресу НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України не надходили. За наявною інформацію термін розслідування було продовжено на строк до отримання відповідних лабораторних досліджень. Враховуючи вищевикладене, розгляд питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого сержанта ОСОБА_3 буде здійснений після надходження на адресу керівництва НОМЕР_4 прикордонного загону усіх вищезазначених документів».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні засади щодо проходження військової служби в України визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року (далі - Закон № 2011-XII).

Нормами ст. 1 Закону № 2011-XII визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закон № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Ч. 6. Ст. 16 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами. Згідно частини 10 вказаної статті порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі Порядок № 975).

Порядок № 975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби. Розмір одноразової грошової допомоги встановлюється з урахуванням причинного зв`язку смерті військовослужбовця.

Відповідно до п. 22 Порядку № 975 призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюються Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пункт 20 Порядку №975 визначає, що до заяви про отримання одноразової грошової допомоги, додаються завірені копії, зокрема таких, документів: свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби; постанови відповідної військово-лікарської, медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.

Відповідно до пунктів 6, 8 розділу 12 Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 25.06.2024 №441, постанова про встановлення причинного зв`язку загибелі (смерті) військовослужбовців складається Центральною військово-лікарською комісією Держприкордонслужби та приймається з урахуванням висновку, зазначеному в актах форм Нвс-5, Нвс-1 (або НПвс).

Відповідно до абзацу 4 пункту 3 глави 6 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 06.06.2017 №468, з метою встановлення причинного зв`язку смерті (загибелі) начальник органу Держприкордонслужби, на кадровому забезпеченні якого перебував загиблий, направляє клопотання до Центральної військово-лікарської комісії Держприкордонслужби, яка виносить відповідну постанову. До клопотання додаються біографічна довідка, копія лікарського свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про смерть, акти форми Нвс-5, Нвс-1 (або НПвс).

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 року № 199 (далі Інструкція № 199), з метою встановлення причин та обставин випадку смерті сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено спеціальне розслідування, яке проводиться комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи вищевикладене, причинний зв`язок смерті визначається постановою Центральною військово-лікарською комісією Держприкордонслужби та приймається з урахуванням висновку, зазначеному в актах форм Нвс-5, Нвс-1 (або НПвс).

Начальником НОМЕР_4 прикордонного загону буде направлено клопотання до Центральної військово-лікарської комісії Держприкордонслужби, яка виносить відповідну постанову із біографічною довідкою, копією лікарського свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про смерть, актами форми Нвс-5, Нвс-1 (або НПвс).

З метою встановлення причин та обставин випадку смерті сержанта ОСОБА_2 , призначено спеціальне розслідування, яке проводиться комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 . Станом на момент надання відповіді та на час удового розгляду справи, результати розслідування та акти форми Нвс-5, Нвс-1 до НОМЕР_4 прикордонного загону від ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходили.

Суд зазначає, що позивач просить суд розглянути заяву ОСОБА_1 із доданими до неї документами, а саме: 1. Копією паспорту; 2. Копією документу про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; 3. Копією свідоцтва про смерть військовослужбовця; 4. Копією свідоцтва про народження військовослужбця; 5. Довідкою з реквізитами банку; 6. Копією сповіщення про смерть; 7. Витягу з наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону. В той же час, без надання відповідачу повного обсягу документів, визначених Порядком № 975.

Заява позивача була фактична розглянута та на неї була надана відповідачем відповідь від 17.09.2025 року № 03.3/Д-1175/1249, внаслідок чого у спірних правовідносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимог є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 25 грудня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар