Справа № 480/2622/25
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року Справа № 480/2622/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/2622/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008), і просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 24.12.2024 № 20 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до наявного в ОСОБА_1 стажу, що надає право на пенсію за віком період роботи з 18.07.1987 по 01.06.1996, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.09.1982 в Санаторії - профілакторії "Росинка" тресту "Сумжилбуд";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.24.2024 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо спірних періодів роботи, призначити пенсію з 19.24.2024, при обчисленні пенсії врахувати заробіток (дохід) зазначений в архівних довідках № 7 та № 8 від 06.11.2024 про отримувану заробітну плату для обчислення пенсії, які видані в.о. голови Сумської профспілки будівельників.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, проте спірним рішення відповідач відмовив у призначенні такої пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років. До страхового стажу не зараховано період роботи 18.07.1987 по 01.06.1996, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.09.1982 в Санаторії - профілакторії "Росинка" тресту "Сумжилбуд", оскільки запис про прийняття на роботу засвідчено печаткою "Санаторий профилакторий "Росинка" треста "Сумижилстрой" (мовою оригиналу", а запис про звільнення з 01.06.1996 засвідчено печаткою "Санаторий профилакторий треста "Сумижилстрой" (мовою оригіналу). Інформація про перейменування/реорганізацію відсутня. Позивач не погоджується із таким рішенням, у зв`язку з чим звернулася до суду із даним позовом.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Пояснює, що до страхового стажу позивача, згідно наданих документів до заяви про призначення пенсії за віком від 18.12.2024, не зараховано період роботи з 18.07.1987 по 01.06.1996, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.09.1982. Згідно із записами трудової книжки заявницю прийнято з 18.07.1987 в "Санаторий профилакторий "Росинка" треста "Сумжилстрой" (мовою оригіналу). Запис про звільнення з 01.06.1996 засвідчено печаткою "Санаторий профилакторий треста "Сумжилстрой" (мовою оригіналу). Інформація про перейменування/ реорганізацію закладу відсутня.

Надано витяги з наказів по Санаторію-профілакторію "Росинка" про прийняття з 18.07.1987 та звільнення з роботи з 01.06.1996, видані Сумською обласною профспілковою організацією працівників будівництва та промисловості будівельних матеріалів. Інформація підтверджуюча, що вищезазначена організація, є правонаступником Санаторію-профілакторію "Росинка" відсутня.

В акті перевірки Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 1800-0902-1/7692 від 06.12.2024 зазначено про те, що документи підтверджуючі перейменування/реорганізацію не надано.

Питання зарахування до страхового стажу періодів роботи в Санаторію- профілакторію "Росинка" може бути розглянуто після надання документів підтверджуючих правонаступництво Сумською обласною профспілковою організацією працівників будівництва та промисловості будівельних матеріалів та у разі звернення особи з відповідною заявою.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 18.12.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішення від 24.12.2024 №20 відповідач відмовив у призначенні такої пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.

Вік заявниці - 60 років 11 місяців.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 18.07.1987 по 01.06.1996, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.09.1982 в Санаторії - профілакторії "Росинка" тресту "Сумжилбуд", оскільки запис про прийняття на роботу засвідчено печаткою "Санаторий профилакторий "Росинка" треста "Сумижилстрой" (мовою оригиналу", а запис про звільнення з 01.06.1996 засвідчено печаткою "Санаторий профилакторий треста "Сумижилстрой" (мовою оригіналу). Інформація про перейменування/реорганізацію відсутня.

Надано витяги з наказів по Санаторію-профілакторію "Росинка" про прийняття з 18.07.1987 та звільнення з роботи з 01.06.1996, видані Сумською обласною профспілковою організацією працівників будівництва та промисловості будівельних матеріалів. Інформація підтверджуюча, що вищезазначена організація, є правонаступником Санаторію-профілакторію "Росинка" відсутня.

В акті перевірки Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 1800-0902-1/7692 від 06.12.2024 зазначено про те, що документи підтверджуючі перейменування/реорганізацію не надано.

Зазначено, що питання зарахування до страхового стажу періодів роботи в Санаторію- профілакторію "Росинка" може бути розглянуто після надання документів підтверджуючих правонаступництво Сумською обласною профспілковою організацією працівників будівництва та промисловості будівельних матеріалів та у разі звернення особи з відповідною заявою.

Позивач не погоджується із таким рішенням, у зв`язку з чим звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абз.1-2 ч.2 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абз.1 ч.2 ст.24 Закон №1058-IV).

Відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон 1788-XII) всім непрацездатним громадянам України гарантується право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Вказаний Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Положення статті 56 Закон 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Спір у даних правовідносинах виник з приводу незарахування позивачу до її страхового стажу періоду роботи з 18.07.1987 по 01.06.1996, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.09.1982 в Санаторії - профілакторії "Росинка" тресту "Сумжилбуд", оскільки запис про прийняття на роботу засвідчено печаткою "Санаторий профилакторий "Росинка" треста "Сумижилстрой" (мовою оригиналу", а запис про звільнення з 01.06.1996 засвідчено печаткою "Санаторий профилакторий треста "Сумижилстрой" (мовою оригіналу). Інформація про перейменування/реорганізацію відсутня.

Як свідчать матеріали справи, у позивача наявна трудова книжка НОМЕР_1 від 01.09.1982, за записами якої вона у спірний період (з 18.07.1987 по 01.06.1996) працювала в Санаторії - профілакторії "Росинка" тресту "Сумжилбуд". Вказана інформація підтверджена та містить посилання на відповідні накази, засвідчені печатками організації (а.с.14).

Згідно довідки Сумської обласної профспілкової організації працівників будівництва та промисловості будівельних матеріалів від 13.02.2025 №2 вбачається, що санаторій - профілакторій "Росинка" знаходиться на балансі тресту "Сумижитлобуд". Рішення про закриття санаторію - профілакторію "Росинка" приймала адміністрація тресту "Сумижитлобуд" (а.с.19 зворотна сторона).

Крім того, в матеріалах справи містяться довідки Сумської обласної профспілкової організації працівників будівництва та промисловості будівельних матеріалів від 06.11.2024 №7,8 про заробітну плату для обчислення пенсії за 1987-1996 роки, які свідчать про отриману позивачем заробітну плату (а.с.18 зворотна сторона - 19).

Втім, як вже зазначалося, відповідачем не враховано період трудової діяльності позивача з 18.07.1987 по 01.06.1996 до її страхового стажу позивача, у зв`язку із тим, що запис про прийняття на роботу засвідчено печаткою "Санаторий профилакторий "Росинка" треста "Сумижилстрой" (мовою оригиналу", а запис про звільнення з 01.06.1996 засвідчено печаткою "Санаторий профилакторий треста "Сумижилстрой" (мовою оригіналу). Інформація про перейменування/реорганізацію відсутня.

Однак, при дослідженні матеріалів справи, такі обґрунтування відповідача, які слугували відмові у зарахуванні позивачу трудової діяльності у період з 18.07.1987 до 01.06.1996, спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що трудова книжка підтверджує трудову діяльність позивача у Санаторії - профілакторії "Росинка" тресту "Сумжилбуд" у період з 18.07.1987 до 01.06.1996, яка повинна бути зарахована до страхового стажу позивача.

А тому суд вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у зарахуванні вищезазначеного періоду трудової діяльності до страхового стажу позивача.

Поряд із цим, відповідно до підпункту 2.26. пункт 2 Інструкції №58 записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи. (п.п.2.27 п.2 Інструкції №58).

Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством. Самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому вказані відповідачем причини відмови не можуть бути підставою для прийняття управлінням рішення про незарахування трудової діяльності до страхового стажу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина, тобто позивача.

Додатково слід вказати, що у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а Верховний Суд висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Враховуючи викладене, слід зауважити, що недоліки записів чи їх оформлення у трудовій книжці не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту трудової діяльності, а не правильність введення записів.

Зазначені сумніви, які виникли у суб`єкта владних повноважень можуть бути перевірені та усунені лише за наслідками здійснених таким органом відповідних запитів до організації, що визначено положеннями Порядку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637.

Також суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Враховуючи викладене, слід наголосити, що записи засвідчені відповідними печатками та внесені уповноваженими особами до трудової книжки позивача та уточнюючи довідки, які містять відомості про отриману заробітну плату у зазначений період, підтверджують її трудовий стаж у оскаржуваний період.

З огляду на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що трудова діяльність з 18.07.1987 по 01.06.1996 у Санаторії - профілакторії "Росинка" тресту "Сумжилбуд" підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Разом з тим, доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині вищевказаних періодів роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду до суду не надано, при цьому слід врахувати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відтак, відповідно статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч.ч. 1, 2ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

Проаналізувавши встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами та з метою відновлення прав та інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в частині відмови у призначенні позивачу пенсії за віком та незарахування до її страхового стажу періоду роботи у Санаторії - профілакторії "Росинка" тресту "Сумжилбуд" з 18.07.1987 до 01.06.1996 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати таку трудову діяльність позивача до її страхового стажу.

Із врахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне застосувати належний спосіб захисту прав позивача, у відповідності до вимог ст. 9 КАС України, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 18.12.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням страхового стажу позивача та правової оцінки, наданої судом по даній справі.

Зазначений висновок суду по даній справі узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17.12.2021 по справі №160/9272/20 адміністративне провадження № К/9901/33965/20. Відповідно до правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 по справі №755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору в розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та незарахування до її страхового стажу періоду роботи у Санаторії - профілакторії "Росинка" тресту "Сумжилбуд" з 18.07.1987 до 01.06.1996.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи з 18.07.1987 до 01.06.1996 включно у Санаторії - профілакторії "Росинка" тресту "Сумжилбуд".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 18.12.2024 про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням страхового стажу позивача та правової оцінки, наданої судом по даній справі.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька