Справа № ЗД/460/26/25
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

23 грудня 2025 року м. Рівне№ЗД/460/26/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.М. Дудар, розглянувши заяву представника заявника про забезпечення адміністративного позову в справі за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
прозабезпечення позову,
В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 до подання позовної заяви подав заяву про забезпечення позову, у якій просить заборонити командиру Військової частини НОМЕР_1 у будь-який спосіб виносити рішення чи інші розпорядчі документи (накази) про зарахування ОСОБА_1 у штат військових підрозділів до розгляду позову про незаконність мобілізації ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, представник заявника зазначає, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно, не зважаючи на відсутність статусу військовозобов`язаного, що підтверджено рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/8055/25, затримали ОСОБА_1 та мобілізували, викравши військовий квиток з відміткою про виключення із військового обліку. Наразі ОСОБА_1 перебуває у Військовій частині НОМЕР_1 та не виконує вказівки чи розпорядження командира, адже не є військовозобов`язаним. Оскільки Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 вказав, що процедура призову є незворотною, а визнання процедури протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, то невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, враховуючи наведені підстави для вжиття таких заходів, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

За приписами ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У силу вимог ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд зазначає, що основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі №560/8055/25 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо ОСОБА_1 про виключення його з військового обліку на підставі запису з тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 05.12.2012 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, відповідно до відомостей, зазначених у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 05.12.2012.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 28.08.2025.

Згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку №8740 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.12.2025, працівниками відділу поліції №2 (м.Волочиськ) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області під час перевірки заяви ОСОБА_3 встановлено, що щодо гр. ОСОБА_1 працівниками ТЦК було складено адміністративний протокол за ст.210 КУпАП та направлено на проходження військово-лікарської комісії в м.Хмельницький.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Така позиція суду тотожна з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.04.2019 у справі №826/10936/18, від 30.09.2019 у справі №420/5553/18 та від 13.07.2023 у справі №640/16003/22.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими (репутаційними, службовими, іншими) наслідками.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.09.2023 у справі № 580/244/23.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, оцінюючи доводи та аргументи представника заявника, суд зауважує, що вони не є достатніми та переконливими для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України.

Суд зауважує, що інститут забезпечення адміністративного позову є механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто, заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що, обравши способом забезпечення позову заборону командиру Військової частини НОМЕР_1 у будь-який спосіб виносити рішення чи інші розпорядчі документи (накази) про зарахування ОСОБА_1 у штат військових підрозділів до розгляду позову про незаконність мобілізації, представник заявника фактично просить суд ухвалити рішення без розгляду справи по суті, без надання правової оцінки діям відповідача.

Крім того, долученими до заяви про забезпечення позову доказами не обґрунтовано очевидну протиправність оспорюваної відмови.

Застосування запропонованих заявником заходів забезпечення позову може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність рішень, дій чи бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Зазначені обставини можуть бути встановлені виключно під час розгляду по суті справи, предметом якого буде надання судом правової оцінки правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника заявника про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалу складено 23 грудня 2025 року.

Суддя О.М. Дудар