Справа № 480/8431/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року Справа № 480/8431/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8431/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Латімер" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Латімер" (далі- позивач; ТОВ "Торговий дім "Латімер") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Київської митниці (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним і скасувати рішення Київської митниці про корегування митної вартості товарів від 13.08.2024 № UA100380/2024/000070/2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що декларантом позивача з метою здійснення митного оформлення товару в режимі імпорту, поставленого на виконання договору на закупку від 27.04.23-UK, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Латімер" та компанією "CHANGZHOU KINGZE COMPOSITE MATERIALS CO., LTD", (KHP), до Київської митниці 12.08.2024 було подано електронну митну декларацію № 24UA5U0, відповідно до якої позивачем митна вартість товару була визначена за основним (першим) методом визначення митної вартості, який передбачений ст. 58 Митного кодексу України.

Представник позивача стверджує, що незважаючи на те, що подання передбачених Митним кодексом України документів дозволяло посадовій особі підрозділу митного оформлення відповідача виконати необхідні процедури митного контролю та митного оформлення товарів позивача і відповідно завершити їх митне оформлення, 13.08.2024 відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UА100380/2024/000070/2, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товару скориговано «за резервним методом».

Позивач не погоджується зі вказаним рішенням та зазначає, що на виконання вимог Митного кодексу України, уповноваженою особою позивача до митного оформлення загалом були надані відповідачу документи для підтвердження митної вартості товару, які за своїм змістом не суперечать один одному, в повному обсязі свідчать про вагу та ціну товару, про проведення оплати за товар у розмірах, визначених укладеним контрактом, про транспортування товару, про складові заявленої позивачем митної вартості товару, а тому таких документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом.

Щодо посилань митного органу на відсутність інформації про умови поставки у прайс-листі, вказує, що згідно з ГОСТ 7.60-90, прайс-лист - це нормативно-виробниче практичне і (або) довідкове видання, що містить систематизований перелік матеріалів, виробів, обладнання, виробничих операцій, послуг із зазначенням цін, а іноді коротких характеристик.

Жодних інших смислових навантажень прайс-лист не несе, і плив терміну дії не впливає на фактурну вартість поставленого товару, а в силу ст. 53 МК України, не є обов`язковим документом для підтвердження митної вартості товарів.

Щодо перекладу митної декларації країни відправлення, зазначає, що в силу ст. 254 МК України митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. Однак митна декларація країни постачальника, в силу ст. 53 МК України, є не обов`язковим документом для здійснення розмитнення товарів. Але, в свою чергу, в митній декларації країни постачальника, арабськими (зрозумілими для пересічених громадян) цифрами зазначено код товару, якій відповідає Українському класифікатору товарів, кількість і вартість товару, що імпортується. Крім цього, англійською мовою продубльовано отримувача товару, контракт та інші відомості. За таких умов, на думку представника товариства, відсутня необхідність в перекладі митної декларації країни відправлення українською мовою.

Також зазначає, що розмір транспортних витрат, понесених позивачем під час перевезення оцінюваного товару підтверджено документально, тому у митного органу відсутні підстави вважати непідтвердженими числові значення складових митної вартості в частині транспортних витрат.

Крім того, на переконання представника, у рішенні про коригування митної вартості відсутні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару. Однієї лише вказівки на наявність недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі недоліки полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

З урахуванням наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 30.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих документів за митною декларацією № 24UA5U0 встановлено, що надані декларантом для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зазначає, що поставка товару здійснюється згідно положень зовнішньоекономічного контракту від 27.04.2023 № 27042023-UK (далі Контракт), укладеного з "CHANGZHOU KINGZE COMPOSITE MATERIALS CO., LTD". Відповідно до п. 4.2. Контракту умови поставки визначаються у інвойсі. Згідно наданого інвойсу від 23.05.2024 № КZ2401LA умовами поставки товару є FOB SHANGHAI (Китай). Згідно положень Інкотермс -2010, термін FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на покупця покладається обов`язок укласти та сплатити договір морського перевезення.

Декларантом для підтвердження витрат по доставці товару надано: договір транспортного експедирування № 2804/23-01 від 28.04.2023, укладений між позивачем і ДП «Формаг-Київ»; заявку № 05/08/1 від 05.08.2024 між позивачем і ТОВ «Віст-груп»; рахунок ДП «Формаг-Київ» № 66750 від 08.08.2024; рахунок ТОВ «Віст-груп» СФ-0000030 від 08.08.2024; довідку про транспортні витрати № 08/08/2024FM/8 від 08.08.2024 ДП «ФормагКиїв»; довідку про транспортні витрати № 04 від 08.08.2024ТОВ «Віст-груп»; договір на перевезення вантажів від 08.05.2024 № МЗТ/08.05.2024 між позивачем і ТОВ «Віст-груп». Проте, акт прийому-передачі наданих послуг та платіжні документи щодо оплати за виконані послуги не надано.

Також, представник стверджує, що наданий прайс-лист не містить інформації щодо умов поставки.

Крім того, стверджує, що декларація країни відправлення надана без дотримання вимог ст.254 МК України (без надання перекладу експортної декларації українською мовою, в якій містяться дані, що є необхідними для перевірки або підтвердження митним органом).

При цьому, при здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 337 МКУ, п. 2.2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476, встановлено, що у максимально наближеному до митного оформлення оцінюваних товарів часі митна вартість подібного задекларованому товару менше цінової інформації, що міститься в ЄАІС Держмитслужби.

Заявлена декларантом ціна товару «скловолоконна нитка 136 текс. Країна виробництва: CN» суперечить рівням митної вартості подібного за походженням, обсягом, умовами поставки товару.

З метою усунення виявлених розбіжностей та підтвердження числових складових митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 53, ст.ст. 54, 57 МК України додаткові документи, однак у строк, встановлений ч. 3 ст. 53, п. 2 ч. 2 ст. 255 МКУ, декларантом додаткові документи не надані. Таким чином, на переконання представника, позивачем не вжито заходів, встановлених ч. 2 ст. 52, ч.ч. 2, 3 ст. 53, ст. 58 МК України для підтвердження заявленої митної вартості та методу її визначення.

За наведених обставин, зважаючи на те, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари контролюючий орган дійшов до правильного висновку про неможливість використання інформації щодо ціни, яка була заявлена декларантом під час митного оформлення товару, відтак відповідачем правомірно винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 13.08.2024 № UА1000380/2024/000070/2, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товару скориговано «за резервним методом».

Джерело інформації, використане митним органом при коригуванні митної вартості - на підставі опису товару, умов постачання за Інкотермс, країни його походження та відвантаження, обсягу поставки за результатом аналізу зазначених критеріїв обрано: - товар №1 - митна декларації від 04.07.2023 № 23UA03U0 (вартість товару згідно джерела інформації 1,83 USD/кг). В графі 33 прийнятого рішення про коригування митної вартості відповідно до ч. 2 ст. 55 МКУ та п. 2.1 глави II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Мінфіну № 598 від 24.05.2012, зареєстрованим у Мін`юсті 01.06.2012 за № 883/21195, вказано обставини винесення рішення, причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту), джерело інформації, та ін.

Зауважує, що у якості джерела коригування було обрано митну декларацію цього ж суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності. Таким чином, усі дії та рішення посадових осіб митниці є аргументованими, відповідають та засновані на вимогах законодавства України з питань державної митної справи, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій висловив незгоду з доводами, викладеними відповідачем у відзиві. Також, представник наголосив, що умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є виключно наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено. Відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

У свою чергу, представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в яких останній наголосив, що оскаржуване рішення містить необхідну основну інформацію, передбачену ч. 2 ст. 55 МКУ та п. 2.1 глави II Правил № 598, зокрема, у графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" вказано обставини винесення рішення, причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості та рівень цін згідно цих джерел тощо.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з метою здійснення митного оформлення товару в режимі імпорту, поставленого на виконання договору на закупку від 27.04.23-UK, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Латімер" та компанією "CHANGZHOU KINGZE COMPOSITE MATERIALS CO., LTD", (KHP), декларантом позивача до Київської митниці 12.08.2024 було подано електронну митну декларацію № 24UA45U0 (а.с.15), відповідно до якої позивачем митна вартість товару була визначена за основним (першим) методом визначення митної вартості, який передбачений ст. 58 Митного кодексу України.

Разом із вищевказаною декларацією декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано документи, а саме: договір на закупку від 27.04.23-UK (а.с. 19-22); пакувальний лист від 23.05.2024 б/н (а.с.28); рахунок-проформа від 08.05.2024 KZ2401LA (а.с. 24); рахунок-фактура від 23.05.2024 KZ2401LA (а.с. 25); коносамент від 02.06.2024 ZM240051004 (а.с.31); автотранспортна накладна від 08.08.2024 № 2002 (а.с. 46); декларація про походження товару від 23.05.2024 KZ2401LA; банківський платіжний документ, що стосується товару від 08.05.2024 № 240508/000610521 (а.с. 26); банківський платіжний документ, що стосується товару від 29.07.2024 240729/000618030 (а.с. 27); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.08.2024 № 66750 (а.с. 38); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.08.2024 № СФ-00000030 (а.с.49); документ що підтверджує вартість перевезення товарів від 08.08.2024 № 04 (а.с. 48); документ, що підтверджує вартість перевезення товарів від 08.08.2024 № 08/08/2024FM/8 (а.с. 37); прайс-лист виробника товару від 08.05.2024 б/н (а.с.18); додаткова угода № 2 від 29.12.2023 до договору на закупку від 27.04.23-UK (а.с.23); договір по транспортного експедирування від 28.04.2023 № 2804/23-01 (а.с.32-35); заявка від 05.08.2024 № 05/08/1 (а.с. 42); договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 08.05.2024 № МЗТ/08.05.2024 (а.с. 40-43); паспорт якості від 23.05.2024 (а.с.29); копія митної декларації країни відправлення від 26.05.2024 № 0191 (а.с. 30).

У подальшому, 12.08.2024 відповідачем було надіслано електронне повідомлення (зв. бік а.с. 77), в якому було зазначено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також, було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

У відповідь на вказане повідомлення позивачем листом від 13.08.2024 № 13/08 (а.с. 17) повідомлено митний орган, що надані товариством документи в повному обсязі підтверджують митну вартість товару відповідно до виставленого рахунку від 23.05.2024 № KZ2401LA.

У подальшому, 13.08.2024 було прийнято рішення про коригування митної вартості № UА100380/2024/000070/2 (а.с. 11-12).

У прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів вказано, що надані відповідно до вимог статті 53 Митного Кодексу України документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

- поставка товару здійснюється згідно положень зовнішньоекономічного контракту від 27.04.2023 № 27042023-UK (далі Контракт), укладеного з "CHANGZHOU KINGZE COMPOSITE MATERIALS CO., LTD". Відповідно до п. 4.2. Контракту умови поставки визначаються у інвойсі. Згідно наданого інвойсу від 23.05.2024 № КZ2401LA умовами поставки товару є FOB SHANGHAI (Китай). Згідно положень Інкотермс -2010, термін FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на покупця покладається обов`язок укласти та сплатити договір морського перевезення.

Декларантом для підтвердження витрат по доставці товару надано: договір транспортного експедирування № 2804/23-01 від 28.04.2023, укладений між позивачем і ДП «Формаг-Київ»; заявку № 05/08/1 від 05.08.2024 між позивачем і ТОВ «Віст-груп»; рахунок ДП «Формаг-Київ» № 66750 від 08.08.2024; рахунок ТОВ «Віст-груп» СФ-0000030 від 08.08.2024; довідку про транспортні витрати № 08/08/2024FM/8 від 08.08.2024 ДП «Формаг-Київ»; довідку про транспортні витрати № 04 від 08.08.2024ТОВ «Віст-груп»; договір на перевезення вантажів від 08.05.2024 № МЗТ/08.05.2024 між позивачем і ТОВ «Віст-груп». Проте, акт прийому-передачі наданих послуг та платіжні документи щодо оплати за виконані послуги не надано;

- прайс-лист не містить інформації щодо умов поставки;

- декларація країни відправлення надана без дотримання вимог ст.254 МК України (без надання перекладу експортної декларації українською мовою, в якій містяться дані, що є необхідними для перевірки або підтвердження митним органом).

Відповідно до вказаного рішення відповідачем застосовано резервний метод, а саме митна вартість імпортованого товару визначена відповідно до раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, на підставі опису товару, умов постачання за Інкотермс, країни його походження та відвантаження, обсягу поставки за результатом аналізу зазначених критеріїв обрано: митна декларація від 04.07.2023 № 23UA03U0 (вартість товару згідно джерела інформації - 1,83 USD/кг).

Також, відповідачем на подану митну декларацію винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2024/000658, згідно з якою зобов`язано декларанта заповнити нову митну декларацію з урахуванням вищевказаного рішення (а.с. 13).

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів від 13.08.2024 № UА100380/2024/000070/2 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам, суд враховує наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За приписами ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За приписами положень статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Єдиними підставами, які надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.

Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598).

Отже, з системного аналізу наведених норм права вбачається, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18.

Судовим розглядом установлено, що з метою здійснення митного оформлення товару в режимі імпорту, поставленого на виконання договору на закупку від 27.04.23-UK, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Латімер" та компанією "CHANGZHOU KINGZE COMPOSITE MATERIALS CO., LTD", (KHP), декларантом позивача до Київської митниці 12.08.2024 було подано електронну митну декларацію № 24UA5U0 (а.с.15), відповідно до якої позивачем митна вартість товару була визначена за основним (першим) методом визначення митної вартості, який передбачений ст. 58 Митного кодексу України.

Разом із вищевказаною декларацією декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано документи, а саме: договір на закупку від 27.04.23-UK (а.с. 19-22); пакувальний лист від 23.05.2024 б/н (а.с.28); рахунок-проформа від 08.05.2024 KZ2401LA (а.с. 24); рахунок-фактура від 23.05.2024 KZ2401LA (а.с. 25); коносамент від 02.06.2024 ZM240051004 (а.с.31); автотранспортна накладна від 08.08.2024 № 2002 (а.с. 46); декларація про походження товару від 23.05.2024 KZ2401LA; банківський платіжний документ, що стосується товару від 08.05.2024 № 240508/000610521 (а.с. 26); банківський платіжний документ, що стосується товару від 29.07.2024 240729/000618030 (а.с. 27); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.08.2024 № 66750 (а.с. 38); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.08.2024 № СФ-00000030 (а.с.49); документ, що підтверджує вартість перевезення товарів від 08.08.2024 № 04 (а.с. 48); документ, що підтверджує вартість перевезення товарів від 08.08.2024 № 08/08/2024FM/8 (а.с. 37); прайс-лист виробника товару від 08.05.2024 б/н (а.с.18); додаткова угода № 2 від 29.12.2023 до договору на закупку від 27.04.23-UK (а.с.23); договір по транспортного експедирування від 28.04.2023 № 2804/23-01 (а.с.32-35); заявка від 05.08.2024 №05/08/1 (а.с. 42); договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 08.05.2024 № МЗТ/08.05.2024 (а.с. 40-43); паспорт якості від 23.05.2024 (а.с.29); копія митної декларації країни відправлення від 26.05.2024 № 0191 (а.с. 30).

На переконання суду, надані позивачем до митного оформлення документи кореспондуються між собою та містять інформацію про товар та його ціну, та у сукупності підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

При цьому, суд зауважує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

У прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів від 13.08.2024 № UА100380/2024/000070/2 вказано, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, зокрема в оскаржуваному рішенні митний орган посилається на неподання декларантом до митного оформлення документів, які підтверджують витрати на транспортування оцінюваних товарів. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до "Правил заповнення декларації митної вартості" затверджених наказом Міністерства фінансів від 24.05.2012 № 599, та для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Так, пунктом 4.2 контракту № 27042023-UK від 27.04.2023 (а.с.19-22) визначено, що умови поставки за цим Контрактом вказуються в Інвойсі відповідно до «Інкотермс 2010», відповідно до якого умовами постачання є «FOB SHANGHAI » (Китай) (а.с.24).

Умови постачання «FOB» згідно з «Інкотермс 2010» передбачають, зокрема, що покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження та сплатити всі витрати, пов`язані з товаром, із моменту його переходу через поручні судна в названому порту відвантаження.

Отже, витрати на транспортування товарів, які поставляються на умовах «FOB», до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, не включені у ціну товару, оскільки ці витрати покладаються на покупця.

Враховуючи умови поставки «FОВ», відповідно до положень ч. 10 ст. 58 МК України витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України є складовою митної вартості товару, яка повинна при розрахунку митної вартості товару додаватись до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (п.5 ч.10 ст.58 МК України).

Як встановлено судом, морське перевезення товарів позивача здійснювалось ДП «Формаг-Київ» ТОВ «Формаг» на підставі укладеного 28.04.2023 договору транспортного експедирування № 2804/23-01 (а.с.32-35), відповідно до п.1.1 умов якого ДП «Формаг-Київ» ТОВ «Формаг» зобов`язався надати або організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імортних і транзитних вантажів Клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу, у тому числі надання митно-брокерських послуг.

Відповідно до визначених умовами договору, за результатами фактично наданих послуг позивачем було складено та підписано акт від 08.08.2024 № 66750 прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) (а.с. 36), відповідно до якого ДП «Формаг-Київ» ТОВ «Формаг» було надані наступні послуги:

- міжнародне перевезення згідно коносаменту за маршрутом м. Шанхай, Китай - м. Гданськ, Польща (242629,42 грн);

- навантажувально-розвантажувальні роботи, документація у порту м. Гданськ, Польща (37157,14 грн);

- транспортно-експедиторське обслуговування (9221,56 грн);

- зберігання контейнера на складі у м. Гданськ, Польща (2686,14 грн).

Крім того, відповідачу було надано :

- довідку про транспортні витрати від 08.08.2024 № 08/08/2024FM/8 (а.с. 37), відповідно до змісту якої вартість міжнародної доставки вантажу м. Шанхай, Китай - м. Гданськ, Польща згідно коносаменту ZM24051004 (контейнер: EGSU9776305, вагою 21 629,70 кг), ТОВ "ТД "ЛАТІМЕР" складає 282472,70 грн;

- рахунок на оплату від 08.08.2024 № 66750 (а.с. 38) за надані послуги (міжнародне перевезення за маршрутом за маршрутом м. Шанхай, Китай - м. Гданськ, Польща; навантажувально-розвантажувальні роботи, документація у порту м. Гданськ, Польща; транспортно-експедиторське обслуговування; зберігання контейнера на складі у м. Гданськ, Польща);

- коносамент від 02.06.2024 ZM240051004 (а.с.31) (товаророзпорядчий морський документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу).

У свою чергу, автомобільне перевезення товарів позивача здійснювалось ТОВ "ВІСТ ГРУП" на підставі укладеного 28.04.2023 договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 08.05.2024 № МЗТ/08.05.2024 (а.с. 40-43).

На підставі заявки від 05.08.2024 № 05/08/1 (а.с. 42) сторони погодили перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом: м. Гданськ (Польща) -Шостка (Україна).

Крім того, відповідачу було надано :

- довідку про транспортні витрати від 08.08.2024 № 04 (а.с. 48), відповідно до якої при перевезенні вантажу по маршруту м. Гданськ (Польща) - м. Шостка (Україна) до кордону з Україною (пп Ягодин), відстань - 689 км, транспортні витрати склали 41773,58 грн;

- рахунок на оплату від 08.08.2024 № СФ-000030 (а.с. 49) за надані транспорті послуги перевезення за маршрутом м. Гданськ (Польща) - м. Шостка;

- СМR (товарно-транспортна накладна міжнародного зразка) від 08.08.2024 № 2002 (а.с. 46), в якій зазначено: найменування товару, яке підлягає перевезенню, вага брутто, постачальник та отримувач товару, маршрут слідування.

Разом з тим, на підтвердження вартості транспортних витрат позивачем до позовної заяви долучено платіжні інструкції про оплату послуг надавачів транспортних послуг від 22.08.2024 № 2568 (а.с. 39). від 26.08.2024 № 2573 (а.с. 50).

При цьому, суд зазначає, що вартість зазначених послуг була належним чином відображена і врахована під час формування митної вартості товару.

Таким чином, декларантом на підтвердження транспортної складової митної вартості надано митному органу усі наявні документи, які в сукупності обґрунтовують надання транспортних послуг, їх об`єм та вартість.

Стосовно тверджень відповідача про те, що у наданому прайс-листі відсутня інформація щодо умов поставки, суд зазначає, що каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару належать до додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Чинне законодавство України не містить обов`язкових вимог щодо складення та заповнення вищевказаних документів.

Крім того, каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Згідно зі ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності, заборона незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини.

Статтею 190 Господарського кодексу України визначено, що вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Таким чином, відсутність умов поставки у прайс-листі, складання прайс-листа для певного контрагента, не є ціноутворюючим фактором, не змінює і не впливає на визначення митної вартості товару.

Щодо надання декларації відправника без урахування статті 254 МК України, тобто без перекладу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

З метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що для митного оформлення можуть подаватися документи українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування та не передбачено обов`язку подання документів саме українською мовою.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18 зазначив, що митний орган відповідно до статті 254 МК України вимагає переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Відтак, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Проте, відповідачем не надано доказів на підтвердження звернення до позивача з вимогою про необхідність надання перекладу на українську мову документів, які були подані до митного оформлення, з обґрунтуванням необхідності перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації (із зазначенням про те, які саме відомості необхідно перевірити або підтвердити).

Отже, така експортна митна декларація використовується митними органами виключно як додаткова довідкова інформація.

При цьому, суд звертає увагу, що з декларації країни відправлення від 26.05.2024 № 0191 (а.с. 30) можливо встановити одержувача товару - «LATYMER», а також сам товар, що постачався, його кількість та ціну, оскільки у декларації вказано номер інвойсу № KZ2401LA.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зауважує, що висновки у рішенні про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом є необґрунтованими, оскільки декларант подав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни товару, а зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Разом з тим, як встановлено судом, спірне рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на такі коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Відповідач обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларацій (митна декларація 04.07.2023 № 24UA03U2, яка були взята за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначив митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, та інші комерційні умови поставки, не здійснив порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, та не обґрунтував правомірність застосування такої інформації у випадку позивача, а також не відобразив у спірному рішенні взаємозв`язок між (1) різницею параметрів оцінюваного товару та товару, взятого за основу для коригування та (2) розбіжностями цін оцінюваних товарів та товару, взятого за основу для коригування.

Водночас, Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі № 120/2634/19-а.

Разом з тим, відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.

При цьому, суд також зазначає, що спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 року по справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди подібні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом, визначеним в декларації митної вартості, оскільки надані для митного оформлення документи підтверджують вартість товару.

Спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару та протиправність оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд вважає, що є правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 13.08.2024 № UA100380/2024/000070/2, оскільки останнє не відповідає критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи позовної заяви отримали достатню оцінку.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Латімер" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 13.08.2024 № UА100380/2024/000070/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (бул. Гавела Вацлава, 8А, м. Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Латімер" (вул. Каденюка Леоніда, 1, буд. 340, м. Шостка, Шосткинський район, Сумська область, 41100, ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько