Справа № 640/18009/20
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 р. № 640/18009/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача Рябовол Д.В., пр. відповідачів Ліщук О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "УМС Марін" в особі директора Умрилова Володимира Геннадійовича, вул. Писаржевського, 8,м. Київ,03028,

до відповідачаГоловного управління ДПС у м. Києві,, вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ,04116, Державної податкової служба України, пл. Львівська, 8,м. Київ,04053,

провизнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.01.2020 № , рішення від 10.04.2020 № 12887/6/99-00-08-05-01-06, рішення від 26.05.2020 № 55175-10, вимоги від 26.06.2020 № 55175-10,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УМС МАРІН» звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення- рішення від 29 січня 2020 року № ; рішення Державної податкової служби України від 10 квітня 2020 року № 12887/6/99-00-08-05-01-06; податкову вимогу від 26 червня 2020 року № 55175-10 та рішення № 55Г75-10 від 26 травня 2020 року про опис майна у податкову заставу.

Позивач обґрунтовує позов тим, що в порушення пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення- рішення прийнято керівником не протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, а прийнято 29.01.2020, тобто на 5 робочий день, чим порушено приписи пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України. Товариство не було поінформовано у встановлений законом строк про Рішення, прийняте Державною податковою службою України 10.04.2020, тому згідно з абз. 2 п. 56.9 ст. 56 ПК України скарга Товариства вважається повністю задоволеною на користь платника податків (позивача), тому прийняття ГУ ДПС у місті Києві податкової вимоги від 26 червня 2020 року № 55175-10 та рішення № 55175-10 від 26 травня 2020 року про опис майна у податкову заставу є передчасне та протиправне. Прийняття рішення податковим органом про опис майна у податкову заставу 26 травня 2020 року є незаконним та таким, що суттєво порушує права платника податків, оскільки станом на 03 червня 2020 року податковим органом видано Товариству довідку про відсутність податкової заборгованості. Також позивач зазначив, що у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою. Зазначені документи повністю спростовують доводи вказані в Акті, який став підставою для винесення оскаржуваного рішення. Товариство володіє всіма необхідними первини документами, які підтверджують як придбання сировини, виготовлення із сировини човнів так і їх продаж. Товариством ведеться бухгалтерський облік та фінансова звітність відповідно до вимог Н(С)БО, всі понесені витрати підтверджуються первинними документами, в тому числі на придбання товарів та матеріалів використаних в процесі виробництва.

Позивач надав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить викласти п. 2 позовної заяви у наступній редакції, а саме: «Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 29 січня 2020 року № ; Рішення Державної податкової служби України від 10 квітня 2020 року № 12887/6/99-00-08-05-01-06; Податкову вимогу від 26 червня 2020 року № 55175-10, Рішення Державної податкової служби України № 55175-10 від 26 травня 2020 року про опис майна у податкову заставу та рішення Державної податкової служби України № 24453/6/99-00-13-05-6 від 03 серпня 2020 року».

В заяві про збільшення позовних вимог позивач зазначив, що після подання позову позивачем отримано від Державної податкової служби України рішення № 24453/6/99-00-13-05-6 від 03 серпня 2020 року про результати розгляду скарги позивача на податкову вимогу від 26 червня 2020 року № 55175-10 та рішення № 55175-10 від 26 травня 2020 року про опис майна у податкову заставу. За результатом розгляду вказаної скарги її залишено без задоволення, а вказані рішення контролюючого органу без зміни.Разом з цим, 31 серпня 2020 року позивачем отримано відповідь AT «Укрпошта» на запит адвоката Мельника Д.М. Вказаним листом AT «Укрпошта» підтверджено доводи позивача щодо неотримання від відповідача рішення про результати розгляду податкового повідомлення- рішення, що в свою чергу має суттєве значення для вирішення питання щодо оскарження всіх подальших рішень контролюючого органу прийнятих на підставі податкового повідомлення-рішення, у тому числі оскарження податкової вимоги прийнятої на підставі нарахованого податкового боргу, який виник внаслідок протиправних дій відповідача при розгляді скарги на податкове повідомлення-рішення.

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки у порушення пункту 85.2 статті 85 ПК України позивачем не надано підтверджуючі документи, які б вплинули на висновки акта перевірки ТОВ «УМС МАРІН», про що складено акти, що засвідчують факти ненадання платником податків документів до проведення перевірки: від 10.12.2019 № 451/1/26-15-05-07-02-16, від 13.12.2019 № 481/26-15-05-07-02- 16. Норма п. 85.2 ст. 85 ПК України носить не диспозитивний, а імперативний характер, тобто обов`язковий для виконання платником податків. В той же час відповідно до п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Оскільки, позивач до перевірки не надав контролюючому органу первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансові звітності, інші документи, пов`язанні з господарською діяльністю в перевіряємий період, тому ГУ ДПС у м. Києві відобразило вищевказаний факт в акті перевірки та вважає, що первинні документи у позивача відсутні тому ГУ ДПС у м. Києві правомірно винесено податкове повідомлення-рішення. Позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, ані під час перевірки, ані під час адміністративного оскарження рішень ДПІ, тому висновок про порушення позивачем вищезазначених норм ПК України щодо обов`язкового підтвердження витрат та податкового кредиту первинними бухгалтерськими документами, а отже порушення п. 44.6 ст. 44 ПК України позивачем є окремою і самодостатньою підставою для відмови в позові.

Також у зв`язку з оскарженням податкового повідомлення-рішення від 29.01.2020 № в судовому порядку, згідно ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2020 по справі № 640/18009/20, інтегрована картка платника податків ТОВ «УМС МАРИН» приведена у відповідність. Таким чином, на підставі ст. 60 ПК України, податкова вимога від 26.06.2020 № 55175-10 вважається відкликаною, а рішення про опис майна у податкову заставу від 26.06.2020 №55175-10 таким, що втратило юридичну силу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного судочинства України від 24.09.2020 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальності "УМС Марін" про призначення судово-економічної експертизи у справі №640/18009/20 задоволено. Призначено у справі №640/18009/20 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Поставлено на вирішення судово-економічної експертизи наступне питання: чи підтверджується документально та нормативно зазначене в акті документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "УМС Марін" від 20.12.2019 року №100/26-15-05-07-02-10/37559059 проведеної Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві, заниження суми податку на прибуток в загальній сумі 21 089 415 грн., в тому числі по періодах: 2016 рік в сумі - 3 007 287,00 грн.; 2017 рік в сумі - 6 091 019,00 грн.; 2018 рік в сумі - 8 857 605,00 гри.; за 1 квартал 2019 року в сумі - 3 133 503,00 грн., а також донарахування до сплати податку на прибуток в загальній сумі 21 089 415 грн., в тому числі по періодах: 2016 рік в сумі - 3 007 287,00 грн.; 2017 рік в сумі - 6 091 019,00 грн.; 2018 рік в сумі - 8 857 605,00 грн.; за 1 квартал 2019 року в сумі - 3 133 503,00 грн., з урахуванням наданих ТОВ "УМС МАРІН" на дослідження експерту документів. Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Зупинено провадження у справі №640/18009/20 на час проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалою Окружного адміністративний суд м. Києва від 26.01.2021 клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) Т. Пирожнікової про надання документів задоволено та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «УМС Марін» документи за звітні періоди 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік та І квартал 2019 року, в тому числі: - декларації про податок на прибуток (з додатками) за відповідні періоди 2016-2019 роки; оборотно-сальдові відомості по бухгалтерських рахунках: 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями»; 201 «Сировина та матеріали»; 23 «Виробництво»; 311 «Поточні рахунки в національній валюті»; 685 «Розрахунки з іншими кредиторами»; 701 «Дохід від реалізації продукції»; 702 «Дохід від реалізації товарів»; 79 «Фінансові результати»; 901 «Собівартість реалізованої готової продукції»; 98 «Податок на прибуток» за відповідні періоди 2016-2019 роки;

- договори щодо господарської діяльності;

- видаткові/прибуткові накладні;

- акти отриманих/наданих послуг;

- реєстри податкових накладних;

- бухгалтерські довідки.

02.06.2022 до Окружного адміністративний суд м. Києва надійшов висновок експерта від 28.12.2021.

Ухвалою суду від 16.06.2022 провадження у справі №640/18009/20 поновлено.

Ухвалою суду від 14.09.2022 закрито підготовче провадження.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 22.05.2025 здійснено заміну відповідача - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (код 43141267) на Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 44116011).

Ухвалою суду від 16.06.2025 прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог та справа розглядається з урахуванням уточнених позовних вимог від 10.09.2020. Залучено до участі у справі в якості відповідача Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393). Запропоновано відповідачу, ДПС України, надати відзив на позов та уточнені позовні вимоги.

Ухвалою від 24.09.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Головне управління ДПС у м. Києві провело документальну планову виїзну перевірку ТОВ «УМС МАРІН», про що складено акт від 02.10.2019 № 12/26-15-05-07-02-10/37559059, в якому зазначено про порушення вимог Податкового Кодексу України.

Позивач подав заперечення на акт перевірки від 02.10.2019.

05.11.2019 ГУ ДПС м. Києва розглянуло заперечення та зазначило, що за результатами розгляду заперечення до акта перевіркита відповідно до пп.78.1.5,п.78.1 ст.78 ПК України, буде призначена з 25.11.20219 документальна позапланова виїзна перевірка з питань, що стали предметом оскарження.

У період з 25.11.2019 по 13.12.2020 відповідачем була провелена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «УМС МАРІН» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, з метою перевірки документів та пояснень наданих за результатом оскарження акта № 12/26-15-05- 07-02-10 від 12.10.2019.

За наслідками перевірки складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки» від 20.12.2019 № 100/26-15-05-07-02-10/37559059.

На арк.3 акта перевірки зазначено, що в ході перевірки головному бухгалтеру ТОВ «УМС МАРІН» ОСОБА_1 були вручені запити (листи) від 09.12.2019№2 про надання оригіналів всіх наявних документів, даних бухгалтерського та податкового обліку за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, з проханням надати наступні документи:

1. Облікову політику, починаючи з 2016.

2. Оборотно-сальдові відомості по рахунках (баланси), в тому числі в розрізі субрахунків 112 «Малоцінні необоротні матеріальні активи», 127 «Інші нематеріальні активи», 1521 «Придбання основних засобів», 201 «Сировина та матеріали», 202 «Покупні папівфабрикати і комплектуючі вироби», 203 «Паливо», 22 «Малоцінні та швидкозношувані предмети», 23 «Виробництво», 25 «Напівфабрикати», 26 «Готова продукція», 281 «Товари на складі» та пояснення щодо встановлених у ході попередньої перевірки (акт від 02.10.2019 № 12/26-15-05-07-02-10/37559059) невідповідностей залишків по вищезазначених рахунках станом на 01.01.2019 порівняно з залишками на кінець 2018 року.

3.Пояснення та документальне підтвердження операцій по бухгалтерському рахунку 90 № 44453 від 31.12.2016,№ 33437від 25.12.2017, № 3342 від 30.12.2017, №33438 від 31.12.2018,№ 33438 від 03.12.2018, № 33439 від 31.12.2019, № 23 від 31.12.2018,№ 25 від 31.12.2018, № 26 від 31.12.2018.

4.Пояснення та документальне підтвердження щодо відсутності вартісного показника по бух. рахунку 90 (кореспонденція бух. рахунків Дт.901 - Кт.26) по наступних документах: видат. накл. УМ-000400 від 07.09.2017; видат. накл. УМ-0000021 від 20.10.2017; видат. накл. УМ-0000012 від 11.01.2018; видат. накл. УМ-0000001 від 12.01.2018; видат. накл. УМ-0000002 від 01.02.2018; видат. накл. УМ-0000066 від 16.02.2018; видат. накл. УМ-0000263 від 08.06.2018; видат. накл. УМ-0000694 від 16.11.2018;

5. Шляхові листи, копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів(техпаспорти) по всіх автомобілях за перевірґємий період, акти списання палива щомісячно, накази по підприємству щодо норм списання палива та відповідальних осіб за автомобілі, картка рахунок 203 Паливо» за весь період.

6.Калькуляція собівартості продукції.

7.Акти списання (сировини, матеріалів, МШП тощо), картки рахунків 23 «Виробництво» 25 «Напівфабрикати», 26 «Готова продукція» по роках.

8.Результати проведених інвентаризацій (накази, відомості, інвентаризації тощо).

ТОВ «УМС МАРІН» до перевірки надано накази та акти списання паливно- мастильних матеріалів, шляхові листи за перевіряємий період. Пояснення та бухгалтерські довідки щодо перенесення залишків по бухгалтерському обліку з 2018 в 2019 рік.

В порушення пункту 85.2 ст.85 ПК України інші підтверджуючи документи, які б вплинули на висновки акта перевірки не надано, про що складено акти, що засвідчують факти ненадання платником податків документів до проведення перевірки від 10.12.2019, від 13.12.2019.

ТОВ «УМС МАРІН» у порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, безпідставно віднесено до складу витрат суму собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), яка непідтверджена даними бухгалтерського обліку та будь якими первинними документами, у результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку в загальній сумі 44 464 616,04 грн.

В 2016 році в бухгалтерському обліку, проводкою Дт 23 - Кт 20, списано матеріали у виробництво в сумі 14 881 165,26 грн.

В 2017 році в бухгалтерському обліку, проводкою Дт 23 - Кт 20, списано матеріали у виробництво в сумі 16 811 716,33 грн.

В 2018 році в бухгалтерському обліку, проводкою Дт 23 - Кт 20, списано матеріали у виробництво в сумі 23 386 772,23 грн.

В 1 півріччі 2019 року в бухгалтерському обліку, проводкою Дт 23 - Кт 20, списано матеріали у виробництво в сумі 17 396 406,50 грн.

Дані списання не підтверджені первинними бухгалтерськими документами.

Таким чином, ТОВ «УМС МАРІН» у порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, безпідставно віднесено до складу витрат суму собівартісті реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), яка непідтверджена даними бухгалтерського обліку та будь якими первинними документами, у результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку в загальній сумі 72 476 060,32 грн.

ТОВ «УМС МАРІН» у порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, п. 2 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п. 10 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку П(С)БО 16 "Витрати", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, із змінами і доповненнями, п. 9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за № 751/4044, із змінами і доповненнями, внаслідок невірного відображення в бухгалтерському та податковому обліку транспортних витрат, які повинні включатись до вартості запасів/товарів та до собівартості реалізованих товарів, ТОВ «УМС МАРІН» завищено адміністративні витрати, витрати на збут на інші операційні витрати на 222 743,0 грн.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «УМС МАРІН» порушило, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого в періоді, що перевірявся, на переконання перевіряючих, занижено суму податку на прибуток в загальній сумі 21 089 415 грн., в тому числі по періодах:

2016рік в сумі - 3 007 287,00 гри.;

2017рік в сумі - 6 091 019,00 грн.;

2018рік в сумі - 8 857 605,00 грн.;

за 1 квартал 2019 в сумі - 3 133 503,00 грн.

Не погоджуючись з висновками перевіряючих, вказаними в Акті перевірки, ТОВ «УМС МАРІН» 13.01.2020 було подано Заперечення на Акт перевірки, в яких зазначено, що під час проведення перевірки на вимогу перевіряючих було надано акти списання комплектуючих та матеріалів (додаток 1), які були надані до заперечень.

Позивач надав також 15.01.2020 доповнення до заперечень на акт перевірки від 20.12.2019.

16.01.2020 ГУ ДПС м. Києва повідомило позивача про розгляд заперечень на 22.01.2020.

ДПС м. Києва розглянуло заперечення, в яких зазначило, що вони розглянуті в присутності представника позивача. В ході розгляду заперечень не надано інші документи, які б вплинули на висновки акта перевірки, тому висновки акта залишаються без змін, а заперечення- без задоволення та 24.01.2020 надіслало лист позивачу.

ТОВ «УМС МАРІН» 03.02.2020 отримано податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 29 січня 2020 року № про встановлення порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями в результаті чого збільшено суму грошового з зобов`язання за платежем з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 21 089 415 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) - 5 272 354 грн.

ТОВ «УМС МАРІН» 13.02.2020 подало скаргу на рішення ГУ ДПС у місті Києві, податкове повідомлення-рішення та на акт перевірки до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 28 лютого 2020 року № 7895/6/99-00-08-05-01-06 продовжено строк розгляду скарги до 12 квітня 2020 року.

10.04.2020 ДПС України прийняла рішення про розгляд скарги , в якій зазначила, що залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 29.01.2020, а скаргу- без задоволення.

У відзиві відповідач зазначив, що відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів, станом на 26.05.2020, у ТОВ «УМС МАРИН» () обліковувався податковий борг по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 32 514 825,75грн, який виник в інтегрованій картці платника податків згідно податкового повідомлення-рішення від 29.01.2020 № , тому керуючись вимогами п. 59.1 ст. 59, ст. 89 ПК України та п.1 розділу III Порядку направлення контролюючими органами податкової вимоги платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, ГУ ДПС у м. Києві сформовано та направлено платнику податків податкову вимогу від 26.06.2020 №55175-10 на суму податкового боргу 32 514 825,75 грн. та прийнято рішення від 26.05.2020 №55175-10 про опис майна у податкову заставу.

ТОВ «УМС МАРІН» 10 липня 2020 року отримано податкову вимогу від 26 червня 2020 року № 55175-10 та рішення № 55175-10 від 26 травня 2020 року про опис майна у податкову заставу.

Позивач подав скаргу від 17.07.2020 до ДПС України на податкову вимогу від 26 червня 2020 року № 55175-10 та рішення № 55175-10 від 26 травня 2020 року про опис майна у податкову заставу.

03.08.2020 ДПС України прийняло рішення про результати розгляду скарги, яким залишено без змін податкову вимогу від 26.06.2020 № 55175-10 та рішення про опис майна у податкову заставу від 26.05.2020, а скаргу без задоволення.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового Кодексу станом на момент виникнення спірних правовідносин ( грудень 2019-серпень 2020).

І. Відповідно до п.п.86.7, 86.8 ст.86 Податкового Кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

86.8. Податкове повідомлення-рішення приймається керівником за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Акт перевірки від 20.12.2019 позивач отримав 26.12.2019, тому протягом 10-ти робочих днів повинен подати заперечення (13.01.2020-останній день).

13.01.2020 позивач позив заперечення та 15.01.2020 додаткові пояснення до заперечень та виявив бажання бути присутнім при розгляді заперечень, тому відповідач повідомив його про розгляд заперечень на 22.01.2020.

Рішення про розгляд заперечень направлено 24.01.2020 позивачу та 29.01.2020 прийнято податкове повідомлення рішення.

Позивач зазначив, що розгляд заперечень був 22.01.2020, тому протягом 3х робочих днів відповідач повинен був прийняти податкове повідомлення-рішення. А він прийняв протягом 5-ти робочих днів в порушення вимог п.86.8 ст.86 ПК України.

Розгляд заперечень був призначений на 22.01.2020(середа), тому 27.01.2020 останній день на прийняття податкового повідомлення-рішення, але воно було прийнято 29.01.2020. Суд зазначає, що ст.86 ПК України передбачені строки прийняття податкового повідомлення рішення, але не передбачені наслідки порушення цих строків, тому порушення цих 29.01.2020, а не 27.01.2020 не може стати підставою для визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним.

ІІ. Відповідно до п.56.8 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

56.9. Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

56.17. Процедура адміністративного оскарження закінчується:

56.17.3. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику;

42.2. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Позивач подав скаргу до ДПС України 3.02.2020 на податкове повідомлення-рішення від 29.01.2020, в якій представником ТОВ «УМС Марін» зазначений адвокат Бойчук Д.В. та його адреса вул. Вишгородська, б.12,офіс 305, м. Київ, 04074.

Листом від 28.02.2020 ДПС платника податку повідомили про продовження розгляду скарги до 12.04.2020. Позивач надав трекінг Укрпошти, який свідчить, що цей лист був відправлений 02.03.2020 та отриманий ним 06.03.2020. На конверті було зазначено адресат- представнику ТОВ «УМС МАРТІН» адвокату Бойчуку Д.В. вул. Вишгородська, б.12,офіс 305, м. Київ, 04074.

Рішення ДПС України від 10.04.2020 було 10.04.2020 надіслано позивачу, як і лист від 28.02.2020 та ту ж саму адресу, що підтверджується наданим відповідачем конвертом, на якому зазначено адресат- представнику ТОВ «УМС МАРІН» адвокату Бойчуку Д.В. вул.Вишгородська,б.12,офіс 305, м. Київ, 04074 та стоїть штемпель пошти 10.04.2020. Конверт 13.05.2020 повернувся без вручення адресату з вказівкою пошти «за закінченням терміну зберігання».

І лист ДПС України від 28.02.2020, і рішення ДПС України від 10.04.2020 були надіслані на адресу місцезнаходження представника позивач вул. Вишгородська, б.12, офіс 305, м. Київ, 04074, тому суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що рішення від 10.04.2020 не було направлено позивачу до 14.07.2020.

Також суд не бере до уваги доводи позивача, що рішення ДПС України було направлено на адресу адвоката Бойчука Д.В, але адресатом зазначено ТОВ «УМС МАРІН», тому товариство його не отримувало. У наданому конверті чітко зазначено адресата- представника ТОВ «УМС МАРІН» адвокату Бойчуку Д.В. вул.Вишгородська,б.12,офіс 305, м. Київ, 04074.

Позивач надав суду, як доказ неотримання рішення ДПС від 10.04.2020 лист Укрпошти від 12.08.2020, в якому зазначено, що рекомендований лист від 10.04.2020 № 750 надійшов 13.04.2020 до відділення. Оскільки ТОВ не узгодило порядок доставки поштових відправлень з відділення поштового зв`язку№ 74 м. Київ, розшукати ТОВ не вдалось. За одержанням листа ніхто не звернувся, тому 13.05.2020 він повернутий на адресу відправника за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до абз. 2 п.42.2 ст.42 ПК України у разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, тому з 13.05.2020 спірне податкове повідомлення-рішення є узгодженим .

ІІІ п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

58.3. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до ст.89 ПК України право податкової застави виникає:

89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

89.2. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

89.3. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

13.05.2020 спірне податкове повідомлення-рішення є узгодженим та у платника податку виник обов`язок сплатити узгоджену суму грошового зобов`язання протягом 10-ти днів (п.57.3 мт.57 ПК України).

Граничним днем сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток був 23.05.2020.

З 24.05.2020 грошове зобов`язання набуває статуту податковий борг, тому податкова вимога та рішення про опис майна прийняті правомірно та скасуванню не підлягають.

Посилання відповідача на те, що у зв`язку з оскарженням податкового повідомлення-рішення від 29.01.2020 № в судовому порядку на підставі ст. 60 ПК України, податкова вимога від 26.06.2020 № 55175-10 вважається відкликаною, а рішення про опис майна у податкову заставу від 26.06.2020 №55175-10 таким, що втратило юридичну силу, суд не бере до уваги, оскільки ст.60 ПК України передбачені випадки, коли податкова вимога вважається відкликаною. Відповідач ні у відзиві, ні у судовому засідання не зазначив підстав вважати ці документи відкликаними відповідно до норми ст.60 ПК України або норму права про втрату юридичної сили опису майна у податкову заставу.

Висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у адміністративній справі № 640/18009/20 від 28.12.2021 свідчить, що висновки в акті документальної позапланової перевірки ТОВ «УМС МАРІН» від 20.12.2019 № 100/26-15-05-07-02-10/37559059, проведеної Головним управлінням ДПС м. Києва про заниження податку на прибуток в загальній сумі 21 089415, в тому числі по періодах: 2016рік в сумі - 3 007 287,00 гри.;2017рік в сумі - 6 091 019,00 грн.; 2018рік в сумі - 8 857 605,00 грн.; за 1 квартал 2019 в сумі - 3 133 503,00 грн. з урахуванням наданих на дослідження документів ТОВ «УМС Марін» є необґрунтованими та документально не дослідженими.

Відповідно до ст.108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів (ст.90 КАС України).

На виконання ухвали Окружного адміністративний суд м. Києва від 26.01.2021 клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання документів задоволено та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «УМС Марін» документи.

Позивачем було надано витребувані експертом документи, які не надавались ним при проведені перевірки.

Суд зазначає, що оцінка спірному повідомленню-рішенню надається ретроспективно на підставі тих документів, які були надані платником податків при проведенні перевірки, які зазначені в акті перевірки та на підставі яких було прийнято податкове повідомлення-рішення.

Отже, суд відхиляє висновок експерта, як доказ на підтвердження протиправності висновків акта контролюючого органу за наслідками перевірки, оскільки він зроблений на підставі тих документів ( це майже 100 томів справи), які складають документи, які не були надані позивачем при проведенні перевірки та не досліджувались перевіряючими .

В судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що всі документи, які витребовувались контролюючим органом були надані при перевірці, оскільки без їх наявності відповідач не зміг би дійти тих висновків, які зазначені в акті перевірки.

Позивач не надав суду будь-яких доказів , що при проведені перевірки надавались документи, які витребовувались перевіряючими.

Представник відповідача в судовому засіданні суду пояснив, що позивачем були надані тільки ті документи, які зазначені в акті перевірки. Про ненадання документів були складені акти контролюючим органом.

Згідно з п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом збільшення або зменшення фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

П.135.1. Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 16.1.5. п.16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний: подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності врегульований статтею 44 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 44.1 вказаної статті визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії), (пункт 44.3 статті 44).

Відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1). Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9).

Відповідно до положень пункту 1.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в регістрах бухгалтерського обліку провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

З огляду на вказані норми права підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності не підтверджених відповідними первинними документами.

Таким чином, на підтвердження правомірності формування даних податкового обліку Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового та бухгалтерського обліку.

Згідно вимог пункту 85.2 статті 85 платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Отже платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Таким чином, у разі якщо до закінчення перевірки або протягом десяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Отже, ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності.

Аналогічне правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 28.10.2021 у справі №802/880/18-а, від 06.09.2022 у праві №640/772/21, від 14.12.2022 у справі № 640/637/19, від 07.02.2023 у справі №640/9880/19, від 03.10.2023 у справі №420/534/20, від 24.10.2024 по справі № 160/4504/23.

від 07.06.2024 по справі № 815/5048/16).

Верховний Суд у постанові ВС від 13.11.2025 по справі № 560/1158/20 зазначив, що сам по собі факт подання позивачем у судовому процесі первинних документів не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи могли ці документи бути надані контролюючому органу в момент перевірки, адже лише у такому випадку можливо оцінити, чи дійсно мало місце невиконання платником свого обов`язку, передбаченого статтями 44, 85 ПК України.

Оцінка цих питань має бути надана судами з урахуванням принципу добросовісності платника, принципу змагальності сторін, а також положень статей 73, 76, 77 КАС України, які визначають розподіл обов`язку доказування у податкових спорах.

Суд зазначає, що при розгляді цієї справи позивач не надав суду пояснення, де саме перебували зазначені документи у період проведення перевірки; які причини їх ненадання контролюючому органу під час перевірки чи у процесі розгляду заперечень до акта перевірки. Також платник податків не повідомляв про втрату, вилучення або інші об`єктивні обставини, що унеможливлювали їх подання.

Суд вважає що позивач не виконав свого обов`язку передбачено нормами Податкового Кодексу України та не надав контролюючому органу витребувані документи, тому вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення звітності.

Щодо визнання протиправним рішення ДПС України про результати розгляду скарг від 10.04.2020 та 03.08.2020 суд зазначає наступне.

За змістом пунктів 56.1, 56.2, 56.3 статті 56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку (пункт 56.10 статті 56 ПК України).

Таким чином, ПК України запроваджені способи оскарження рішень податкових органів - адміністративний та судовий (які за механізмом своєї реалізації не є тотожними) повною мірою дають можливість платнику податків захистити порушені права, а згідно положень пунктів 56.1, 56.2 та 56.10 статті 56 ПК України, дійсно, закріплено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги, до суду.

Водночас, згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Так, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значеними, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Отже, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Оскаржувані рішення ДПС України про результати розгляду скарги самі по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не мають безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки останнього шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак, безпосередньо не порушує права та інтереси позивача. Аналогічний висновок знаходить своє підтвердження в постановах Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 810/1652/16, від 19 грудня 2022 року у справі №810/2342/16 та від 23 грудня 2022 року у справі №810/109/16, від 09.05.2025 по справі 520/16215/23).

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 194, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС Марін" (вул. Писаржевського, 8, м. Київ, 03028, ідентифікаційний код 37559059) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 44116011) Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.01.2020 № , рішення від 10.04.2020 № 12887/6/99-00-08-05-01-06, рішення від 26.05.2020 № 55175-10, вимоги від 26.06.2020 № 55175-10, рішення від 03.08.2020 № 24453/6/99-00-13-05-6 - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко

Рішення складено в повному обсязі

та підписано суддею 26.12.2025