Справа № 826/4126/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року справа №826/4126/18

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів головуючого судді Кушнової А.О., суддів Дудіна С.О., Щавінського В.Р. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до Національного банку України про визнання протиправною та скасування постанови.

Суть спору: у березні 2018 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» (далі позивач та/або ПрАТ «Київський страховий дім», товариство, підприємство) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі Нацкомфінпослуг), про визнання протиправною та скасування постанови від 30.11.2017 № 1234/1969/13-4/14/П про накладення штрафної санкції (штрафу) за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскаржуваною постановою ПрАТ «Київський страховий дім» притягнуто до відповідальності за одне й те саме порушення, за яке вже підприємство було притягнуто до відповідальності і штраф за відповідними постановами ним сплачено не було. Відтак, на переконання позивача, відповідачем порушено вимоги статті 61 Конституції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2018 (суддя Григорович П.О.) відкрито провадження в адміністративній справі № 826/4126/18 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Цим же судовим рішенням запропоновано відповідачу упродовж п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати суду: відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) копії відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи; належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких відповідачем прийнято оскаржуване рішення.

Крім того, учасникам справи роз`яснено, що позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів упродовж п`ятиденного строку, відлік якого починається: для позивача - з моменту отримання відзиву на позовну заяву, для відповідача - з моменту отримання відповіді на відзив.

03.04.2018 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг надійшов відзив на позовну заяву від 30.03.2018

№ 11/11-176. У відзиві на позовну заяву представник відповідача наполягає на порушенні позивачем положень пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2022 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 за № 2122/22424.

15.09.2020 до суду надійшло клопотання Національного банку України про заміну відповідача його правонаступником.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020 (суддя Григорович П.О.) клопотання Національного банку України про заміну відповідача його правонаступником задоволено, здійснено заміну відповідача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг - його правонаступником - Національним банком України (далі відповідач та/або НБУ).

У подальшому дану адміністративну справу у відповідності до положень пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-ІХ надіслано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

27.03.2023 адміністративна справа № 826/4126/18 надійшла до Київського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 прийнято адміністративну справу № 826/4126/18 до провадження судді Харченко С.В. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення без виклику) сторін.

04.03.2024 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 прийнято адміністративну справу №826/4126/18 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. та ухвалено здійснювати розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Розгляд справи буде здійснюватися колегією у складі трьох суддів (головуючий суддя Кушнова А.О., судді Дудін С.О., Щавінський В.Р.).

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.08.2024, Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» зареєстровано за адресою: 04053, м. Київ, вул. Артема, б. 37-41, , перебуває у стані припинення.

Судом встановлено, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг прийнято розпорядження від 30.05.2017 № 2074 «Про застосування заходу випливу до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», яким зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушень, зазначених в констатуючій частині цього розпорядження та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень та вжиті заходи з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 21.06.2017 (далі Розпорядження) (т. 1, ас. 10-11).

Розпорядження від 30.05.2017 № 2074 було предметом судового оскарження.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018 по справі № 826/7907/17 у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових про визнання протиправним та скасування розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 30.05.2017 № 2074 відмовлено. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення в адміністративній справі № 826/7907/17 в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Також судом встановлено, що 04.07.2017 Нацкомфінпослуг складено акт № 1286/13-4/14 про порушення товариством на ринку фінансових послуг, яким встановлено порушення пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за №2112/22424, яким визначено, що рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов`язковими для виконання учасниками ринку фінансових послуг (далі Акт) (т. 1, ас. 30-31)

01.08.2017 Нацкомфінпослуг на підставі Акта складено постанову № 881/1286/13-4/14/П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, якою застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 1700,00 грн (далі Постанова 1) (т. 1, ас. 37-39).

Рішенням Окружного адміністративного суду від 19.04.2018 по справі № 826/10369/17 у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправною та скасування постанови №881/1286/13-4/14/П від 01.08.2017 відмовлено.

Надалі, Нацкомфінпослуг винесено постанову від 19.09.2017 № 1037/1722/13-4/14/П про накладання штрафної санкції (штрафу) на Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, якою до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 3 400,00 грн (далі Постанова 2) (т. 1, ас. 56-58).

Постанова 2 була предметом оскарження у межах адміністративної справи № 826/13313/17. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року у справі № 826/13313/17 у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» відмовлено.

Поміж тим, судом встановлено, що 02.11.2017 Нацкомфінпослуг складено акт про правопорушення, вчинені Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» № 1969/13-4/14 (далі акт) (т. 1, ас. 75-76).

У акті зафіксовано, що до позивача було застосовано захід впливу у вигляді розпорядження від 30.05.2017 № 2074, яке станом на дату складання акта ним не виконано.

Нацкомфінпослуг у акті дійшла до висновку про порушення товариством положень пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2022 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 за

№ 2122/22424.

На підставі акта Нацкомфінпослуг винесено постанову від 30.11.2017 № 1234/1969/13-4/14/П про накладення штрафної санкції (штрафу) за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, якою застосовано до позивача штрафу санкцію у сумі 1 700,00 грн (далі оскаржувана та/або спірна постанова, рішення) (т. 1, ас. 81-83).

Судом встановлено, що Постановою 1, Постановою 2 Нацкомфінпослуг двічі застосовано до товариства штрафні санкції за невиконання вимог Розпорядження № 2074.

В той час як оспорюваною постановою від 30.11.2017 № 1234/1969/13-4/14/П до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасне виконання Розпорядження № 2074.

Так, в оскаржуваній постанові від 30.11.2017 № 1234/1969/13-4/14/П зазначено, що до Товариства Нацкомфінпослуг застосовано захід впливу у вигляді розпорядження від 30.05.2017 №2074, яким зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушень, зазначених в констатуючій частині цього розпорядження та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень та вжиті заходи з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 21.06.2017.

До Нацкомфінпослуг листом від 29.11.2017 №2847 Товариством надано інформацію та документи, що підтверджують виконання вимог розпорядження №2074, а саме відповідно до заяви на виплату від 22.02.2017 громадянину ОСОБА_2 . Товариством сплачено страхове відшкодування згідно страхового акту №712-8081/1 по договору страхування №АК-1224870 від 15.09.2016 у розмірі 41860,49 грн. та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 4711,21 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень від 29.11.2017 №23104 та від 29.11.2017 №23105. Таким чином Нацкомфінпослуг прийшла до висновку, що Розпорядження №2074 виконано у повному обсязі, проте несвоєчасно.

Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» не погоджується зі спірним рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що звернулось до суду з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує положення законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Згідно пунктів 2, 3 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070, Нацкомфінпослуг у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Нацкомфінпослуг є здійснення, в межах своїх повноважень, державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і дотриманням законодавства у відповідній сфері, а також захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-III (далі Закон № 2664-III).

Цей Закон регулює відносини, що виникають між учасниками ринків фінансових послуг під час здійснення операцій з надання фінансових послуг (ч. 1 ст. 2 Закону № 2664-III).

Відповідно до положень частини першої статті 23 Закону № 2664-III Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

Положеннями частини першої та частини другої статті 39 Закону № 2664-III у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 40 Закону

№ 2664-III Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення; накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3 частини першої статті 41 Закону № 2664-III Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Одночасно, в розрізі положень частини другої та частини третьої статті 41 Закону № 2664-III рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про застосування штрафних санкцій може бути оскаржено в суді.

Штрафи, накладені національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, стягуються у судовому порядку.

Своєю чергою Положенням про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2022 № 2319 регламентовано порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження (далі Положення № 2319).

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Положення № 2319 Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу, зокрема: зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення; накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг;

Відповідно до підпункту 2.2 розділу ІІ Положення № 2319 рішення про зобов`язання порушника вжити заходів для усунення порушення оформляється письмовим розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг. Метою застосування даного заходу впливу є усунення особою у визначений у розпорядженні (приписі) строк виявлених порушень законодавства про фінансові послуги.

Невиконання вимог письмового розпорядження (припису) є підставою для застосування інших заходів впливу у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2.4 розділу ІІ Положення № 2319 рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Якщо до особи застосований захід впливу у вигляді штрафної санкції (штрафу) за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, і цією особою сплачено штраф, але правопорушення, за яке застосовано штрафну санкцію (штраф), не усунено, то до такої особи може бути застосований захід впливу, передбачений підпунктом 1 пункту 2.1 цього розділу.

Разом з цим положеннями підпункту 4.22 розділу IV Положення № 2319 регламентовано, що рішення про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1 - 3, 6 - 9 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, набирають чинності з дня їх винесення Нацкомфінпослуг.

Згідно з підпунктами 4.24-4.25 розділу IV Положення № 2319 особа може оскаржити рішення про застосування заходу впливу у встановленому законодавством порядку.

Застосування заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги не звільняє особу від обов`язку припинити порушення.

Відповідно до пункту 5.1 розділу V Положення № 2319 рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходу впливу, передбаченого підпунктом 3 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, може бути оскаржене особою до Нацкомфінпослуг як колегіального органу або до суду, а рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, - до суду.

За правилами, визначеними у пункті 5.9 розділу V Положення № 2319 рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов`язковими для виконання особами. У разі невиконання особами рішень про застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг вживає заходів щодо виконання рішень у порядку, визначеному законодавством.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що письмове розпорядження Нацкомфінпослуг є одним із заходів випливу за порушення законодавства про фінансові послуги, невиконання якого є підставою для застосування інших заходів впливу у визначених законом випадках.

При цьому письмове розпорядження набирає чинності з дня його винесення Нацкомфінпослуг, проте може бути оскаржено суб`єктом, до якого такий захід впливу застосований у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 5.9 розділу V Положення № 2319 рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов`язковими для виконання особами. У разі невиконання особами рішень про застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг вживає заходів щодо виконання рішень у порядку, визначеному законодавством.

Отже, наведене в своїй сукупності приводить до висновку, що невиконання порушником письмового розпорядження Нацкомфінпослуг має своїм наслідком застосування Нацкомфінпослуг іншого заходу випливу, а саме прийняття рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Водночас, якщо до особи застосований захід впливу у вигляді штрафної санкції (штрафу) за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, і цією особою сплачено штраф, але правопорушення, за яке застосовано штрафну санкцію (штраф), не усунено, то до такої особи може бути застосований захід впливу, передбачений підпунктом 1 пункту 2.1 розділу ІІ Положення № 2319.

Тобто, у разі добровільної сплати особою штрафної санкції (штрафу) за правопорушення, вчинене на ринках фінансових послуг, яким, своєю чергою, є невиконання письмового розпорядження Нацкомфінпослуг з одночасним не усуненням такою особою відповідного порушення, до такої особи Нацкомфінпослуг може застосувати захід випливу виключно у вигляді зобов`язання порушника вжити заходів для усунення порушення шляхом прийняття письмового розпорядження (припису). Можливість повторного застосування штрафних санкцій за невиконання одного й того самого розпорядження норми Закону № 2664-III та Положення № 2139 не передбачають.

Схожий правовий підхід застосовано в постановах Верховного Суду від 21 червня 2018 року у справі № 826/15547/16, від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/5973/17, від 5 березня 2019 року у справі № 826/10890/16, від 6 грудня 2019 року у справі № 826/578/16.

Судом встановлено, що Нацкомфінпослуг за невиконання товариством Розпорядження від 30.05.2017 № 2074 «Про застосування заходу випливу до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» застосовано до позивача заходи впливу у вигляді застосування штрафних санкцій постановами від 01.08.2017 № 881/1286/13-4/14/П, від 19.09.2017 № 1037/1722/13-4/14/П та від 30.11.2017 № 1234/1969/13-4/14/П.

Отже, Нацкомфінпослуг за одне й те саме порушення застосовано до товариства штрафні санкції (штраф) тричі.

Суд зауважує, що положеннями статті 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, і підлягає обов`язковому застосуванню як норма прямої дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 1 червня 2021 року по справі № 910/12876/19 зазначено, що гарантована статтею 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. non bis in idem «двічі за одне й те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання.

Отже, на конституційному рівні закріплена заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У межах спірних правовідносин має місце притягнення товариства до відповідальності одного виду (застосування штрафної санкції (штрафу)) за одне й те саме правопорушення (невиконання позивачем Розпорядження від 30.05.2017 № 2074), що суперечить положеннями статті 61 Конституції України та й, відповідно вказує на порушення Нацкомфінпослуг порядку повторного застосування заходу випливу, встановленого Положенням № 2319.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд констатує, що спірне рішення не відповідає критеріям, що встановлені частиною другою статті 2 КАС Україно.

Одночасно, суд відхиляє посилання представника Нацкомфінпослуг у відзиві на позовну заяву на рішення Вищого адміністративного суду України від 19 квітня 2017 року № 826/3378/14, оскільки дане рішення не є релевантним спірним правовідносинам.

Разом з цим, суд зауважує, що позивачем не заперечується факт порушення ним вимог пункту 5.9 розділу V Положення № 2319, однак наведене, з урахуванням встановлених обставин, не є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову та, як наслідок, формування судом висновку про правомірність притягнення Нацкомфінпослуг товариства до відповідальності втретє за одне й те саме порушення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Товариством сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 12.03.2018 № 188.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з Національного банку України на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім».

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 30.11.2017 № 1234/1969/13-4/14/П про накладення штрафної санкції (штрафу) за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

3. Стягнути з Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, б. 37-41, ) судовий збір у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий суддя Кушнова А.О.

Судді Дудін С.О.

Щавінський В.Р.