Справа № 340/7178/24
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7178/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом: Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області (вул. Чижевського, б. 1а, м. Олександрія, 28000, Кіровоградська область (ЄДРПОУ Кіровоградської обласної прокуратури 02910025) в інтересах держави

до відповідача-1: Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради (вул. Бульварна, б. 25, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, )

до відповідача-2: Виконавчий комітет Олександрійської міської ради (пр. Соборний, б. 59, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, )

тертя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в якому просить (з урахуванням уточнених позовних вимог):

1) визнати бездіяльність управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради () щодо організації та вжиття заходів до демонтажу тимчасової споруди, розміщеної суміжно із житловим будинком АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :11:271:0014, протиправною;

2) зобов`язати управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради вжити заходів з організації демонтажу вказаної тимчасової споруди;

3) визнати бездіяльність виконавчого комітету Олександрійської міської ради () щодо організації та вжиття заходів до демонтажу тимчасової споруди, розміщеної суміжно із житловим будинком АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :11:271:0014, протиправною;

4) зобов`язати виконавчий комітет Олександрійської міської ради розглянути питання про демонтаж вказаної тимчасової споруди.

Ухвалою судді від 12.11.2024 року було залишено без руху позовну заяву.

Ухвалою судді від 03.12.2024 відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.82).

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідно до п.8 рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 30.03.2023 №596 «Про надання в тимчасове користування земельних ділянок на встановлення земельного сервітуту», надано ФОП ОСОБА_1 в тимчасове користування до закінчення дії воєнного стану на умовах договору про встановлення земельного сервітуту земельну ділянку площею 0,0042 га з кадастровим номером :11:271:0014 в АДРЕСА_2 для розміщення тимчасової споруди з виконанням комплексного благоустрою прилеглої території (а.с.26).

10.04.2023 на підставі даного рішення Олександрійською міською радою укладено з ФОП ОСОБА_1 договір №473 про встановлення земельного сервітуту (а.с.27-29).

Прокурор у позові зазначає, що дана тимчасова споруда розміщується в безпосередній близькості до перехрестя вулиць Григорія Усика та Братської в м. Олександрії, що може становити порушення пункту 35 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 №198, яким заборонено розміщувати малі архітектурні форми та тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності ближче ніж за 20 метрів до перехресть. Крім того, аналогічна заборона міститься в п. 12 Правил розміщення та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території Олександрійської територіальної громади, затверджених рішенням Олександрійської міської ради від 03.11.2023 №715 (а.с.43).

Листом від 14.10.2024 №55-6497ВИХ-24 окружна прокуратура повідомила міську раду про виявлений факт та попросила надати копію паспорту прив`язки на дану ТС. У відповідь своїм листом від 18.10.2024 №363/9/06/2 міська рада повідомила, що землекористувачу земельної ділянки з кадастровим номером :11:271:0014, на якій розташована ТС по вул. Григорія Усика (суміжна з будинком №51), було відмовлено у видачі паспорта прив`язки у зв`язку з порушенням вимог Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 №198 (а.с.19-20).

Листом від 21.10.2024 №55-6644ВИХ-24 окружна прокуратура попросила уточнити порушення яких саме вимог вищевказаних Єдиних правил стало підставою для відмови у видачі паспорта прив`язки, а також просила повідомити про те, які заходи щодо демонтажу цієї ТС вживалися, а саме: чи складалися акти про розміщення ТС з порушенням законодавства, чи приймалися рішення щодо її демонтажу, чи надсилалися користувачу ТС попередження про добровільний демонтаж. У відповідь своїм листом від 24.10.2024 №373/9/07/2 міська рада підтвердила, що підставою для відмови стало порушення п. 35 Єдиних правил, а саме факт розміщення ТС без дотримання необхідної відстані (20 метрів) до перехрестя вулиць Братської та Григорія Усика. Крім того, в цьому ж листі міська рада повідомила про відсутність повноважень у Управління ЖКГ щодо обстеження та складання актів щодо порушення законодавства в питання розміщення тимчасових споруд (а.с.23).

На запит окружної прокуратури Управління патрульної поліції в Кіровоградській області своїм листом від 21.10.2024 №15611/41/34/01-2024 повідомило, що воно не погоджувало розміщення вищевказаної ТС на даному перехресті (а.с.24,25).

Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради (надалі відповідач 1), не визнаючи позовних вимог, подало відзив на позов (а.с.89-91).

Прокурором подана відповідь на відзив (а.с.96-97).

Виконавчий комітет Олександрійської міської ради (надалі відповідач 2) правом подати відзив не скористався.

Тертя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , правом подати пояснення не скористався.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору, суд встановив наступне.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до норм Закону України Про прокуратуру прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia (суд знає закони) під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються незахищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України від 06.09.2005 №2807-IV Про благоустрій населених пунктів.

Відповідно до статті 1 Закону України Про благоустрій населених пунктів благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Статтею 2 Закону України Про благоустрій населених пунктів передбачено, що благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об`єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до статті 5 Закону України Про благоустрій населених пунктів управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Згідно із статтею 10 Закону України Про благоустрій населених пунктів до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, утому числі, забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, Інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Статтею 12 Закону України Про благоустрій населених пунктів передбачено, що суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Згідно із статтею 20 Закону України Про благоустрій населених пунктів організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

У статті 13 вищезазначеного Закону міститься перелік об`єктів благоустрою населених пунктів, відповідно до пункту 1 частини першої якої до таких об`єктів, зокрема належать парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; майдани, площі, бульвари, проспекти, вулиці, дороги, провулки, звози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Згідно із статтею 34 Закону України Про благоустрій населених пунктів правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Частиною першою статті 40 Закону України Про благоустрій населених пунктів визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Таким чином, Закон України Про благоустрій населених пунктів наділяє повноваженнями селищні ради та їх виконавчі органи на здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.06.2019 у справі №620/914/1092/18.

При цьому, у розумінні Закону України Про благоустрій населених пунктів дії з демонтажу елементів благоустрою є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту.

Питання щодо благоустрою, в тому числі і щодо здійснення демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд та порядку його проведення відноситься до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (постанова Верховного Суду від 20.03.2020 у справі №2а-72/12).

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до вимог статті 116 Земельного кодексу України громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Статтею 28 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI Про регулювання містобудівної діяльності (далі Закон №3038) визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначає Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 № 244 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за № 1330/20068 (далі - Порядок №244).

За пунктом 1.3. Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Пунктом 2.1. Порядку №244 передбачено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).

Згідно пункту 2.2. Порядку №244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

У відповідності до пункту 2.29. Порядку №244 у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Пункт 2.30. Порядку №244 вказує, що розміщення ТС самовільно забороняється.

За пунктами 1, 2, 3 та 4 Порядку №293 ТС підлягає демонтажу, а відповідна земельна ділянка приведенню у належний стан з відновленням її благоустрою у таких випадках:

- відсутності паспорта прив`язки ТС, інших дозвільних документів;

- закінчення терміну дії паспорта прив`язки ТС;

- закінчення, скасування дозволу на встановлення ТС;

- самовільного розміщення ТС;

- невідповідності розташування ТС паспорту прив`язки ТС, будівельним нормам;

- відсутності документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку;

- за рішенням суду або за поданням органів державної влади;

- в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Виявлення ТС, які підлягають демонтажу, здійснюється управлінням житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради.

За наявності підстав для демонтажу ТС, передбачених пунктом 1 розділу ІІ Порядку, спеціалісти управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради складають акт про розміщення ТС з порушенням законодавства. В даному акті має бути зазначено: дата, час, місце складання акта; прізвище, ім`я, по батькові, посада та підпис особи, що склала даний акт; місце розташування ТС; опис ТС, що розміщена без правових підстав: геометричні розміри, матеріал, наявність підключення до мереж та інші дані, що ідентифікують ТС як некапітальну споруду; відомості про власника ТС (за наявності); підпис власника ТС про ознайомлення з актом (якщо власник ТС відомий і був присутній при складанні акта).

На підставі акта про розміщення ТС з порушенням законодавства управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради в 10 - денний термін готує і подає на розгляд виконавчого комітету Олександрійської міської ради проект рішення виконавчого комітету про демонтаж ТС, яка встановлена з порушенням вимог чинного законодавства України.

Дане рішення в обов`язковому порядку погоджується з управлінням приватизації, оренди майна та землі міської ради.

На засідання виконавчого комітету можуть бути запрошені власники (користувачі) ТС. Неприбуття на засідання виконавчого комітету даних осіб не є перешкодою для розгляду питання про демонтаж ТС. Рішення виконавчого комітету міської ради про демонтаж ТС протягом трьох робочих днів з моменту його прийняття надсилається управлінням житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради власнику (користувачу) ТС рекомендованим листом з повідомленням про вручення або надається під розписку (якщо власник, користувач відомі) та розміщується на офіційному веб-сайті Олександрійської міської ради.

На підставі прийнятого рішення виконавчого комітету про демонтаж ТС управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради готує попередження про проведення добровільного демонтажу ТС з посиланням на відповідне рішення виконавчого комітету, надсилає його рекомендованим поштовим відправленням на адресу власника (користувача) ТС, а також закріплює зазначене попередження на фасаді ТС чи іншому зручному місці ТС з проведенням фото-, відео-фіксації.

У разі невиконання власником (користувачем) ТС рішення щодо демонтажу ТС та неприведення місця розміщення ТС у належний стан з відновленням благоустрою протягом строку, зазначеного у рішенні виконавчого комітету та попередженні про добровільний демонтаж ТС, демонтаж здійснюється відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку.

У разі, якщо ТС не має власника або власник ТС невідомий, демонтаж ТС здійснюється за результатами обстеження ТС згідно з розділом 2 цього Порядку.

Відповідальними за організацію заходів по здійсненню демонтажу ТС є управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради. Демонтаж ТС здійснюється комунальним підприємством чи іншим суб`єктом господарювання, який володіє необхідним для цього обладнанням і технікою, має у своєму складі працівників відповідних професій та кваліфікації та з яким укладено договір на виконання робіт з демонтажу ТС. Під час проведення демонтажу ТС, для забезпечення громадського порядку залучаються працівники комунального підприємства «Муніципальна безпека Олександрійської міської ради».

За пунктом 5 Порядку №293 демонтаж ТС здійснюється в наступному порядку:

Представники підприємства, які виконують демонтування споруди, складають акт про демонтаж тимчасової споруди (згідно з додатком до цього Порядку), який містить:

1) дату, час проведення знесення та місце розташування ТС, підстави для її демонтажу;

2) прізвище, ім`я, по батькові, посади та підписи представників підприємств, які виконують демонтування споруди;

3) найменування підприємств (підприємства), що виконують демонтаж ТС та відключення її від інженерних мереж;

4) опис ТС, що демонтується: геометричні розміри, матеріал, наявність підключення до мереж електро- та водопостачання (інших інженерних мереж) і перелік візуально виявлених недоліків, пошкоджень;

5) відомості про власника ТС (якщо такі відомі);

6) матеріали фотофіксації ТС;

7) опис майна, що знаходиться в тимчасовій споруді.

За втрату чи пошкодження майна, що знаходиться в тимчасовій споруді, відповідальність несе власник (користувач) такої споруди.

Акт проведення демонтажу ТС складається у трьох примірниках, один з яких надається власнику (користувачу) ТС, якщо такий відомий, другий примірник залишається у підприємства, яке проводило демонтажні роботи, третій примірник залишається у представника управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради.

Після складання акта про демонтаж ТС опечатується (за можливістю), демонтується і перевозиться на майданчик тимчасового зберігання. Витрати по демонтажу ТС у випадках, передбачених пунктом 1 розділу ІІ, несе управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради.

У разі, якщо власник демонтованої ТС відомий, витрати, понесені в зв`язку з роботами по демонтажу ( в т.ч. відключення від мереж електро- та водопостачання), перевезення, відновлення благоустрою на місці демонтованих ТС та зберіганням ТС (елементів ТС), підлягають відшкодуванню власником ТС.

Олександрійська міська рада, управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради або інший суб`єкт господарювання, який брав участь у демонтажі ТС, не несуть відповідальності за погіршення стану ТС внаслідок демонтажу, а також через об`єктивну відсутність спеціальних приміщень для зберігання демонтованої ТС або належних умов зберігання (погодні умови, втручання третіх осіб, стихійні лиха тощо). Пошкодження, заподіяні ТС під час демонтажу, не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до статті 1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закон) виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до статті 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Крім того, пунктом 44 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що виключно до компетенції міських, селищних, сільських рад належить приймати рішення про встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту.

З огляду на наведені норми права, на відповідача покладається обов`язок щодо вжиття заходів з відновлення благоустрою територіальної громади.

Відповідно до Положення про управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради, затвердженого рішенням п`ятдесят шостої сесії Олександрійської міської ради сьомого скликання №624 від 21.12.2018 р. (далі - Положення №624) визначено, що Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради (далі Управління) є виконавчим органом Олександрійської міської ради, яке створене Олександрійською міською радою.

Згідно розділу ІІІ Положення №624 Управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, залучає на договірних засадах кошти і матеріально-технічні ресурси юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.

Контролює стан благоустрою та утримання територій, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, озеленення, охорону зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Відповідно до розділу V Положення №624 керівник Управління несе відповідальність за виконання рішень міської ради, її виконавчого комітету, розпоряджень міського голови, які стосуються реалізації завдань і функцій Управління.

Водночас відсутність будь-яких дій Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради відносно демонтажу тимчасової споруди (кіоску) в порядку, передбаченому рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 14.12.2023 р. №848 «Про демонтаж тимчасових (некапітальних) споруд, порушує умови благоустрою на території міста, створює передумови для зловживань під час безпідставного користування землями комунальної власності та самовільного встановлення тимчасових споруд, що є наслідком, неможливості правомірного використання громадою міста належною їй земельною ділянкою, а також є фактичним наслідком ненадходження до бюджету міста обов`язкових платежів за користування землями громади, що може створювати у громадян враження бездіяльності влади міста у вирішенні завдань, які прямо віднесені до їх компетенції.

Отже, всупереч вищевказаних вимог законодавства України, відповідачем не здійснено владних управлінських функцій у сфері благоустрою громади, в тому числі не вжито заходів із демонтажу елементів благоустрою.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що органом, уповноваженим на здійснення контролю за діяльністю Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради, неналежним чином здійснюються повноваження з даного питання, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради щодо невжиття заходів, спрямованих на демонтаж тимчасової споруди та зобов`язати такі заходи застосувати.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 КАС, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати бездіяльність управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради щодо організації та вжиття заходів до демонтажу тимчасової споруди, розміщеної суміжно із житловим будинком АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :11:271:0014, протиправною.

Зобов`язати управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради вжити заходів з організації демонтажу тимчасової споруди, розміщеної суміжно із житловим будинком АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :11:271:0014.

Визнати бездіяльність виконавчого комітету Олександрійської міської ради щодо організації та вжиття заходів до демонтажу тимчасової споруди, розміщеної суміжно із житловим будинком АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :11:271:0014, протиправною.

Зобов`язати виконавчий комітет Олександрійської міської ради розглянути питання про демонтаж тимчасової споруди, розміщеної суміжно із житловим будинком АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :11:271:0014.

Учасникам справи, які зареєстрували електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи. Вказане не позбавляє права таку особу отримати копію судового рішення у паперовій формі за її окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО