Справа № 320/34273/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року справа №320/34273/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження у місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» (далі позивач/ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ») з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач/контролюючий орган) та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.08.2023 №1693/Ж10/31-00-07-02-01-25.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у відповідача були відсутні підстави для призначення перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскільки позивач надав повний перелік документів у відповідь на запити контролюючого органу. Також позивач зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте щодо низки порушень, що не відповідає вимогам Податкового кодексу України. На переконання позивача, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків не є уповноваженим органом валютного нагляду, який має право застосовувати певні види відповідальності за порушення валютного законодавства. Крім того, позивач наголошує, що не допустив порушення вимог Закону України «Про валюту і валютні операції» у частині строків розрахунків за операціями з імпорту, оскільки перебіг таких строків був зупинений, а по основній сумі зовнішньоекономічних операцій відсутні непогашені зобов`язання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 03.10.2023 справу передано судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О..

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначене на 18.01.2024.

13.12.2023 до Київського окружного адміністративного суду від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказує, що спірна перевірка призначена з дотриманням вимог Податкового кодексу України внаслідок несвоєчасного надання позивачем документів на запит контролюючого органу. На переконання відповідача, у діях позивача наявне порушення вимог Закону України «Про валюту і валютні операції» у частині строків розрахунків за операціями з імпорту, оскільки валютний нагляд за операціями з експорту/імпорту не припиняється на підставі документів про припинення зобов`язань. Також відповідач наголошує, що положення Податкового кодексу України щодо зупинення перебігу певних строків не поширюються на правовідносини, які регулюються Законом України «Про валюту і валютні операції». Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є уповноваженим органом валютного нагляду, оскільки є територіальним органом Державної податкової служби України.

27.12.2023 до суду від ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» надійшла відповідь на відзив, де позивач наголошує на тому, що у періоді, в якому відповідачем встановлене порушення, граничні строки для розрахунків по експортно-імпортним операціям вже не діяли, з огляду на положення частини другої статті 12 Закону України «Про валюту і валютні операції». Позивач також звертає увагу на те, що законодавством України прямо не заборонене проведення взаємозаліку в зовнішньоекономічних відносинах. Позивач повторно наголошує на тому, що надав усі без виключення документи, перелік яких був зазначений у запитах контролюючого органу, а уповноваженим органом валютного нагляду є виключно Державна податкова служба України.

03.01.2024 до Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів, а саме: копій запитів відповідача та відповідей на них, копій первинних документів по зовнішньоекономічним операціям, які були предметом спірної перевірки.

08.01.2024 до суду від позивача надійшла заява про зміну підстав позову шляхом його доповнення додатковими доводами. ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» вказує на помилковий розрахунок відповідачем пені, застосованої за порушення позивачем вимог Закону України «Про валюту і валютні операції» у частині строків розрахунків за операціями з імпорту.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 прийнято до розгляду заяву ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» про зміну підстав позову та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на вказану заяву; витребувано докази у справі: від відповідача копію листа Державної податкової служби України від 06.12.2022 №15770/7/99-00-07-05-01-07; від Державної податкової служби України копію листа Національного банку України від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкласти підготовче судове засідання на 29.02.2024 у зв`язку з витребуванням доказів.

29.02.2024 підготовче судове засідання зняте з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Кушнової А.О. у щорічній відпустці. Наступне підготовче судове засідання призначене на 14.03.2024.

14.02.2024 до Київського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на заяву про зміну підстав позову, де відповідач вказує, що надане позивачем платіжне доручення не містить інформації про зарахування коштів, а операції знімаються з валютного контролю після зарахування коштів від нерезидента на поточний, а не на розподільчий рахунок.

20.02.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (щодо заяви про зміну підстав позову). ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» зазначає, що платіжне доручення містить дату валютування, а факт зарахування коштів на відповідний рахунок у банку перебуває поза межами впливу та відповідальності платників. З посиланням на правові позиції Верховного Суду, позивач наголошує, що дата зарахування коштів на розподільчий рахунок вважається датою повернення коштів резиденту.

27.02.2024 до Київського окружного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів копії листа Державної податкової служби України від 06.12.2022 №15770/7/99-00-07-05-01-07.

27.02.2024 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (щодо заяви про зміну підстав позову), де наголошує, що платіжне доручення містить виключно інформацію про прийняття його до виконання банком. Натомість, згідно з карткою рахунку 3712 «Розрахунки за виданими авансами», повернення коштів на банківський рахунок позивача відбулось 25.01.2023, що свідчить про правильне нарахування пені. Відповідач також вказує, що висновки Верховного Суду (на які посилається позивач) були висловлені щодо положень валютного законодавства України, яке не було чинними станом на дату виникнення спірних правовідносин.

13.03.2024 до Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Позивач звертає увагу на те, що зміст листа Державної податкової служби України від 06.12.2022 №15770/7/99-00-07-05-01-07 підтверджує відсутність правових підстав для проведення спірної податкової перевірки, позаяк не містить інформації про порушення позивачем валютного законодавства України.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 підготовче судове засідання відкладене на 16.04.2024 у зв`язку з необхідністю надання відповідачу часу для ознайомлення з додатковими поясненнями позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 повторно витребувано у Державної податкової служби України копію листа Національного банку України від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 підготовче судове засідання відкладене на 21.05.2024 у зв`язку з витребуванням доказів.

06.05.2024 до суду від Державної податкової служби України (на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2024) надійшла копія листа Національного банку України від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК у частині, що стосується ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 закрите підготовче провадження у справі, призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 04.07.2024.

24.06.2024 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Позивач зазначає, що застосовані строки розрахунків у 180 днів не можуть бути визнані заходами захисту, запровадженими відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції», а право банку завершити валютний нагляд перебуває поза межами компетенції позивача. Позивач також вважає протиправним нарахування пені за порушення валютного законодавства, оскільки спірне порушення граничних строків розрахунків за імпортними операціями мало місце під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

04.07.2024 до Київського окружного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю надання заперечень на додаткові пояснення позивача, що надійшли 24.06.2024.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 судове засідання відкладене на 23.07.2024 з метою надання відповідачу часу для складання заперечень на додаткові пояснення позивача, що надійшли 24.06.2024.

23.07.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до моменту прийняття Верховним Судом постанови у справі №240/25642/22. На переконання відповідача, правова позиція, яка буде висловлена Верховним Судом за результатом розгляду справи №240/25642/22, матиме значення для правильно вирішення справи, що розглядається.

03.09.2024 судове засідання зняте з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Кушнової А.О. у щорічній відпустці. Наступне судове засідання призначене на 26.09.2024.

04.09.2024 до Київського окружного адміністративного суді від позивача надійшли додаткові пояснення, де позивач вчергове наголошує, що уповноваженим органом валютного нагляду є виключно Державна податкова служба України, а не її територіальні органи. Також позивач повторно наголошує, що у межах спірних правовідносин підлягають застосування положення Закону України «Про валюту і валютні операції», які встановлюють граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту на рівні 365 днів.

10.10.2024 до суду від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із участю представника відповідача у судових засіданнях у інших справах.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 судове засідання відкладене на 05.11.2024 у зв`язку з надходженням клопотання відповідача.

У судовому засіданні Київського окружного адміністративного суду 05.11.2024 відповідач повідомив, що зупинення провадження у справі не актуальне, оскільки 23.07.2024 Верховний Суд ухвалив постанову у справі №240/25642/22.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 клопотання відповідача про зупинення провадження залишене без розгляду; суд ухвалив витребувати у позивача додаткові пояснення у справі, у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 28.11.2024.

28.11.2024 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі щодо обставин виконання умов Рамкового контракту від 19.05.2017 №2/1004, укладеного між ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» та компанією-нерезидентом ERU Management Services LLC.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 судове засідання відкладене на 14.01.2025 з метою надання відповідачу часу для ознайомлення з додатковими поясненнями позивача.

24.12.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копії Рамкового контракту від 19.05.2017 №2/1004, додаткових угод та інших первинних документів, складених у межах господарських операцій з компанією-нерезидентом ERU Management Services LLC (США).

14.01.2025 до Київського окружного адміністративного суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, де вказано, що позивач не надав копій документів, які могли бути підставою для продовження або зупинення строків розрахунків за операціями з імпорту. Також відповідач повторно наголошує, що розмір пені у спірному податковому повідомленні-рішення розрахований правильно.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 судове засідання відкладене на 20.02.2025 з метою надання позивачу часу для ознайомлення з додатковими поясненнями відповідача.

18.02.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення. Позивач наголошує, що зарахування зустрічних вимог між ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» та компанією-нерезидентом ERU Management Services LLC відповідає вимогам чинного законодавства України.

У судовому засідання 20.02.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги, а представник відповідача заперечив проти їх задоволення; представник позивача просив суд здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» (ідентифікаційний код: 40371329, місцезнаходження: вулиця Ярославська, будинок 58, поверх 10, місто Київ, 04070) зареєстроване як юридична особа 25.03.2016.

01.12.2022 до Державної податкової служби України надійшов лист Національного банку України від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК щодо інформації про дотримання резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У додатку до листа Національного банку України від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК щодо ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» вказане таке:

звітна дата 01.11.2022, код зовнішньоекономічної операціє (експорт/імпорт) 2 імпорт, номер зовнішньоекономічного контракту 2/1004, дата зовнішньоекономічного контракту 19.05.2017, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків 06.10.2022, дата експорту товару або дата авансового платежу 05.10.2021;

звітна дата 01.11.2022, код зовнішньоекономічної операціє (експорт/імпорт) 2 імпорт, номер зовнішньоекономічного контракту 2/1004, дата зовнішньоекономічного контракту 19.05.2017, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків 08.10.2022, дата експорту товару або дата авансового платежу 07.10.2021;

звітна дата 01.11.2022, код зовнішньоекономічної операціє (експорт/імпорт) 2 імпорт, номер зовнішньоекономічного контракту 2/1004, дата зовнішньоекономічного контракту 19.05.2017, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків 21.10.2022, дата експорту товару або дата авансового платежу 20.10.2021;

звітна дата 01.11.2022, код зовнішньоекономічної операціє (експорт/імпорт) 2 імпорт, номер зовнішньоекономічного контракту 2/1004, дата зовнішньоекономічного контракту 19.05.2017, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків 26.10.2022, дата експорту товару або дата авансового платежу 25.10.2021.

Аналогічна інформація щодо зовнішньоекономічних операцій ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» за 10.05.2021, 15.11.2021, 16.11.2021, 17.11.2021, 18.11.2021, 19.11.2021, 22.11.2021, 23.11.2021 та за 08.12.2021, 09.12.2021, 10.12.2021, 13.12.2021, 14.12.2021, 15.12.2021, 17.12.2021, 21.12.2021 викладена у листах Національного банку України від 23.12.2022 №25-0008/220/ДСК та від 20.01.2023 №25-0008/15/ДСК.

Державна податкова служба України листом від 06.12.2022 №15770/7/99-00-07-05-01-07 повідомила, з-поміж інших, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з метою проведення контрольно-перевірочної роботи.

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, на підставі підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, абзацу 3 підпункту 1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, з урахуванням інформації, наданої Національним банком України листом від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК, направило ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» запит від 26.12.2022 №9687/6/31-00-07-03-02-06 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження у частині дотримання строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з компанією-нерезидентом відповідно до контракту №2/1004 від 19.05.2017 за 05.10.2021, 07.10.2021, 20.10.2021, 25.10.2021.

Аналогічний запит щодо зовнішньоекономічних операцій ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» за 10.05.2021, 15.11.2021, 16.11.2021, 17.11.2021, 18.11.2021, 19.11.2021, 22.11.2021, 23.11.2021 направлений позивачу листом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.01.2023 №1088/6/31-00-07-03-02-06.

Листом від 15.02.2023 №01/01-3772 ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» надало відповідь на запити Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.12.2022 №9687/6/31-00-07-03-02-06 та від 23.01.2023 №1088/6/31-00-07-03-02-06 та надало копії: контракту №2/1004 від 19.05.2017, додаткових угод до нього, актів приймання-передачі, ВМД, платіжних доручень, акта звірки та регістрів бухгалтерського обліку, таблиці собівартості товару, документів на реекспорт товару у режимі митного складу.

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, на підставі підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, абзацу 3 підпункту 1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, з урахуванням інформації, наданої Національним банком України листом від 20.01.2023 №25-0008/15/ДСК, направило ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» запит від 13.02.2023 №1921//6/31-00-04-03-02-06 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження у частині дотримання строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з компанією-нерезидентом відповідно до контракту №2/1004 від 19.05.2017 за 08.12.2021, 09.12.2021, 10.12.2021, 13.12.2021, 14.12.2021, 15.12.2021, 17.12.2021, 21.12.2021.

Листом від 13.03.2023 №3153/6 ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» надало відповідь на запит Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 13.02.2023 №1921/6/31-00-04-03-02-06 та надало копії: платіжних доручень, акта звірки та регістрів бухгалтерського обліку.

Наказом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 01.05.2023 №175/Ж1, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, призначена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з нерезидентом ERU Management Services LLC (США) за контрактом від 19.05.2017 №2/1004.

Наказом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.05.2023 №203/Ж1 продовжені строки проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з нерезидентом ERU Management Services LLC (США) за контрактом від 19.05.2017 №2/1004 починаючи з 22.05.2023, тривалістю 10 робочих днів.

Наказом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 30.05.2023 №217/Ж1 зупинені строки проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з нерезидентом ERU Management Services LLC (США) за контрактом від 19.05.2017 №2/1004 починаючи з 31.05.2023 на 30 робочих днів.

01.05.2023 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків видані направлення на перевірку №416/Ж3/31-00-07-02-01 та №415/Ж3/31-00-07-02-01.

За результатом проведення документальної позапланової виїзної перевірки, посадовими особами Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків складений акт від 21.07.2023 №1625/Ж5/31-00-07-03-02-15/40371329, яким встановлене порушення ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» пункту 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції в частині несвоєчасного повернення нерезидентом коштів у загальному розмірі 12 699 726,84 євро за контрактом від 19.05.2017 №2/1004 з нерезидентом ERU Management Services LLC (США), у тому числі:

у розмірі 727 096,42 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 1 день (20.12.2022-21.12.2022);

у розмірі 1 837 096,42 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 1 день (17.01.2023-18.01.2023);

у розмірі 1 900 632,19 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 1 день (18.01.2023-19.01.2023);

у розмірі 1 900 632,19 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 1 день (20.01.2023-21.01.2023);

у розмірі 1 900 632,19 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 2 дні (23.01.2023-25.01.2023);

у розмірі 3 000 000 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 2 дні (23.01.2023-25.01.2023);

у розмірі 800 632,19 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 28 днів (26.01.2023-22.02.2023);

у розмірі 633 005,24 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 30 днів (23.01.2023-22.02.2023).

04.08.2023 ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» подало до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків заперечення на акт перевірки від 21.07.203 №1625/Ж5/31-00-07-03-02-15/40371329, де вказує на дотримання строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з нерезидентом ERU Management Services LLC (США) за контрактом від 19.05.2017 №2/1004.

Листом від 15.08.2023 №8751/6/31-00-07-02-01 Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків повідомило про відхилення позиції ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ», викладеної у запереченнях на акт перевірки від 21.07.2023 №1625/Ж5/31-00-07-03-02-15/40371329.

Також у листі від 15.08.2023 №8751/6/31-00-07-02-01 Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків повідомило про внесення змін:

до абзацу 8 на сторінці 16 акта перевірки від 21.07.203 №1625/Ж5/31-00-07-03-02-15/40371329 шляхом викладення його у такій редакції: «… - платіжним дорученням від 23.01.2023 №03МТ82 на загальну суму 10 638 159, 99 євро здійснено часткове повернення коштів у розмірі 1 900 632,19 євро, які раніше перераховані на користь нерезидента ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» платіжним дорученням від 21.01.2022 №24 на загальну суму 9 000 000 євро (граничний термін надходження товару/повернення коштів 20.01.2023), було здійснено з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків на 3 дні (20.01.2023-23.01.2023);…»;

до розділу 4 «Висновок» акта перевірки від 21.07.203 №1625/Ж5/31-00-07-03-02-15/40371329 шляхом викладення його у такій редакції:

«у розмірі 727 096,42 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 1 день (20.12.2022-21.12.2022);

у розмірі 1 837 096,42 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 1 день (17.01.2023-18.01.2023);

у розмірі 1 900 632,19 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 1 день (18.01.2023-19.01.2023);

у розмірі 1 900 632,19 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 3 дні (20.01.2023-23.01.2023);

у розмірі 1 900 632,19 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 2 дні (23.01.2023-25.01.2023);

у розмірі 3 000 000 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 2 дні (23.01.2023-25.01.2023);

у розмірі 800 632,19 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 28 днів (26.01.2023-22.02.2023);

у розмірі 633 005,24 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків 30 днів (23.01.2023-22.02.2023).

16.08.2023 Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків прийняло податкове повідомлення-рішення №1693/Ж10/31-00-07-02-01-25, яким ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 7 312 146 гривень 84 копійки.

31.08.2023 ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» подало до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 16.08.2023 №1693/Ж10/31-00-07-02-01-25, де вказує на дотримання строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з нерезидентом ERU Management Services LLC (США) за контрактом від 19.05.2017 №2/1004.

Рішенням Державної податкової служби України від 12.09.2023 №26740/6/99-00-06-01-02-06 продовжений строк розгляду скарги ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» до 29.10.2023.

Станом на дату звернення до суду з цим позовом ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» не отримало рішення Державної податкової служби України за результатом розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 16.08.2023 №1693/Ж10/31-00-07-02-01-25.

Рішенням Державної податкової служби України від 18.10.2023 №31146/6/99-00-06-01-02-06 відмовлено у задоволенні скарги ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» на податкове повідомлення-рішення від 16.08.2023 №1693/Ж10/31-00-07-02-01-25.

Вважаючи, що у межах спірних правовідносин наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.08.2023 №1693/Ж10/31-00-07-02-01-25, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем порядку призначення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, суд зазначає таке.

ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» у позовній заяві стверджує, що надало повний перелік документів у відповідь на запити контролюючого органу, а тому відсутні правові підстави для призначення перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, на підставі підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, абзацу 3 підпункту 1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, з урахуванням інформації, наданої Національним банком України листом від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК, направило ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» запит від 26.12.2022 №9687/6/31-00-07-03-02-06 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження у частині дотримання строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з компанією-нерезидентом відповідно до контракту №2/1004 від 19.05.2017 за 05.10.2021, 07.10.2021, 20.10.2021, 25.10.2021.

Листом від 30.01.2023 №01/01-3754 ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» повідомило відповідача про те, що не має змоги виконати запит Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.12.2022 №9687/6/31-00-07-03-02-06 у 15-денний строк та просить продовжити строк надання інформації на 10 робочих днів до 16.02.2023.

Суд звертає увагу на те, що у листі від 30.01.2023 №01/01-3754 ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» підтверджує факт отримання 12.01.2023 запиту Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.12.2022 №9687/6/31-00-07-03-02-06.

Отже, з урахуванням вимог підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, 02.02.2023 є останнім днем граничного строку для надання відповіді на запит Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.12.2022 №9687/6/31-00-07-03-02-06.

При цьому, ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» надало відповідь на запит Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.12.2022 №9687/6/31-00-07-03-02-06 листом від 15.02.2023 №01/01-3772.

Буквальний аналіз положень підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України дає підстави для висновку про те, що 15-денний строк для надання відповіді на запит контролюючого органу є присічним та не передбачає можливості його продовження.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що у межах спірних правовідносин позивач надав відповідь на запит Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.12.2022 №9687/6/31-00-07-03-02-06 з порушенням 15-денного строку, встановленого положеннями підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що строки для надання відповіді на запити контролюючих органів зупинені на період воєнного стану (до 01.08.2023) на підставі підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Так, відповідно пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції, яка була чинна станом на січень-березень 2023 року), тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Згідно з підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції, яка була чинна станом на січень-березень 2023 року), для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:

дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;

строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені;

строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки;

строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу;

строків подання та розгляду скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених підпунктом 56.23.3 пункту 56.23 статті 56 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.144-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, документ для цілей цього Кодексу документ, створений у паперовій або електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», складення та/або подання, та/або надіслання якого передбачається цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу, та/або пов`язане з реалізацією прав та обов`язків платника податків, та/або контролюючих органів згідно із нормами цього Кодексу.

Отже, на переконання суду, використання законодавцем у абзаці першому підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України формулювання «подання … документів» дає підстави для висновку про те, що введення воєнного стану на території України не зупиняє строки, встановлені підпунктом 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України для надання інформації та її документального підтвердження на запит контролюючого органу.

Таким чином, помилковими є твердження позивача про те, що строки для надання відповіді на запити контролюючих органів зупинені на період воєнного стану (до 01.08.2023) на підставі підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Крім того, суд наголошує, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.07.2024 у справі №160/11095/23.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що надання позивачем відповіді на запит Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.12.2022 №9687/6/31-00-07-03-02-06 з порушенням 15-денного строку, встановленого положеннями підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, є правомірною підставою для призначення відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки.

Щодо доводів позивача про те, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (як територіальний орган Державної податкової служби) не є уповноваженим органом валютного нагляду, який має право застосовувати певні види відповідальності за порушення валютного законодавства, суд зазначає таке.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства, визначені Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (зі змінами).

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції», валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду. Валютний нагляд здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних валютних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства. Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Судом встановлено, що 01.12.2022 до Державної податкової служби України надійшов лист Національного банку України від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК щодо інформації про дотримання резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів за: за 05.10.2021, 07.10.2021, 20.10.2021, 25.10.2021.

Аналогічна інформація щодо зовнішньоекономічних операцій ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» за 10.05.2021, 15.11.2021, 16.11.2021, 17.11.2021, 18.11.2021, 19.11.2021, 22.11.2021, 23.11.2021 та за 08.12.2021, 09.12.2021, 10.12.2021, 13.12.2021, 14.12.2021, 15.12.2021, 17.12.2021, 21.12.2021 викладена у листах Національного банку України від 23.12.2022 №25-0008/220/ДСК та від 20.01.2023 №25-0008/15/ДСК.

Державна податкова служба України листом від 06.12.2022 №15770/7/99-00-07-05-01-07 повідомила, крім інших, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з метою проведення контрольно-перевірочної роботи.

Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Підпунктами 20.1.4, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).

Згідно з пунктом 1 Положення про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі Міжрегіональне управління) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі ДПС). Міжрегіональне управління забезпечує реалізацію повноважень ДПС у взаємовідносинах з великими та іншими платниками, які перебувають на обліку в цьому управлінні, і здійснює їх податкове супроводження.

Системний аналіз викладених положень законодавства України дає підстави для висновку про те, що Державна податкова служба України є органом валютного нагляду та уповноважена здійснювати свої функції через територіальні органи; Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є територіальним органом Державної податкової служби України та уповноважене проводити перевірки платників податків, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що територіальні органи Державної податкової служби України (у межах спірних правовідносин Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків) уповноважені здійснювати контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та застосовувати до платників податків санкції за порушення валютного законодавства України.

Отже, суд відхиляє доводи позивача про те, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (як територіальний орган Державної податкової служби) не є уповноваженим органом валютного нагляду, який має право застосовувати певні види відповідальності за порушення валютного законодавства.

Суд також відхиляє доводи позивача щодо протиправності оформлення декількох правопорушень в одному податковому повідомленні-рішенні з огляду на те, що зі спірного податкового повідомлення-рішення можливо встановити його зміст за кожним епізодом окремо, а в матеріалах справи наявний розрахунок пені, застосованої таким податковим повідомленням-рішенням.

Розглянувши доводи позивача щодо допущених відповідачем процедурних порушень, суд враховує позицію Верховного Суду про те, що не кожне порушення, допущене суб`єктом владних повноважень, вважається таким, що безумовно впливає на правильність та обґрунтованість висновків такого суб`єкта.

Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція висловлювалась Верховним Судом у постановах від 24.04.2023 у справі 560/2210/19, 16.03.2023 у справі №400/4409/21, від 21.02.2023 у справі №369/7737/16-а, від 10.07.2019 у справі №804/639/18, від 27.09.2022 у справі №320/1510/20, від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20, від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Щодо доводів позивача про завершення дії граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів на час спірних правовідносин, суд зазначає таке.

Так, позивач вважає, що оцінка правомірності його дій має здійснюватися з урахуванням припинення дії таких заходів захисту, як запровадження граничного строку розрахунку за експортно-імпортними операціями. На переконання позивача, дія заходів захисту, запроваджених постановою Національного банку України від 02.01.2019 №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», не продовжувалась (як того вимагає частина друга статті 12 Закону України «Про валюту і валютні операції»). Відповідно, на переконання позивача, запроваджені заходи захисту у вигляді встановлення граничних строків проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів припинили свою дію у серпні 2021 року.

Закон України «Про валюту і валютні операції» ухвалений 21.06.2018 й, відповідно до пояснювальної записки, його метою є встановлення режиму валютного регулювання, який передбачає вільне проведення валютних операцій їх суб`єктами, що має на меті покращення простоти проведення таких операцій, покращення інвестиційного клімату та інвестиційної привабливості України, а також реалізацію зобов`язань, прийнятих Україною згідно Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Закон України «Про валюту і валютні операції» набув чинності 07.02.2019.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про валюту і валютні операції», Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту: 1) обов`язковий продаж частини надходжень в іноземній валюті у межах, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку України; 2) встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів; 3) встановлення особливостей здійснення операцій, пов`язаних із рухом капіталу; 4) запровадження дозволів та (або) лімітів на проведення окремих валютних операцій; 5) резервування коштів за валютними операціями; 6) заходи відповідно до статті 7-1 Закону України «Про Національний банк України», виключний перелік яких визначається нормативно-правовими актами Національного банку України.

Отже, встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів є відповідним заходом захисту, який має право запровадити Національний банк України.

Частина друга статті 12 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначає, що Правління НБУ має право запровадити заходи захисту на строк не більше шести місяців та подовжувати строк дії попередніх заходів захисту на строк не більше шести місяців.

Відповідно до частини п`ятої статті 16 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про валюту і валютні операції», НБУ не пізніше ніж за 30 календарних днів до дня введення в дію цього Закону повинен: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для його реалізації, у тому числі щодо класифікації валютних операцій з урахуванням норм міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; у разі наявності ознак та (або) обставин, передбачених частиною першою статті 12 цього Закону, прийняти нормативно-правові акти, спрямовані на запровадження заходів захисту, визначених цим Законом, що наберуть чинності одночасно із введенням в дію цього Закону.

Частиною дев`ятою статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» установлено, що нормативно-правові акти Національного банку України, прийняті відповідно до пункту 5 цієї статті, якими запроваджуються заходи захисту, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, та які набирають чинності одночасно з введенням в дію цього Закону, діють до визнання їх Національним банком України такими, що втратили чинність. Під час прийняття рішень про втрату чинності нормативно-правовими актами, зазначеними в абзаці першому цього пункту, НБУ може враховувати: 1) рекомендації Ради з фінансової стабільності, що засвідчують стабілізацію фінансового стану банківської системи та відсутність ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, а також обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи країни; 2) набрання чинності законами України про міжнародну співпрацю України в галузі оподаткування, які визначатимуть: а) правила оподаткування контрольованих іноземних компаній; б) правила звітності в розрізі країн для міжнародних груп компаній; в) правила обмеження витрат на фінансові операції з пов`язаними особами; г) правила оподаткування постійного представництва; ґ) заходи щодо запобігання зловживанням у зв`язку із застосуванням договорів про уникнення подвійного оподаткування; д) процедуру врегулювання спорів з питань застосування конвенцій про уникнення подвійного оподаткування; е) питання впровадження міжнародних стандартів для автоматичного обміну фінансовою інформацією.

Відповідно до частини першої 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», НБУ має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 (далі Постанова №5) затверджене «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» (далі Положення).

Відповідно до пункту 5 Постанови №5, остання набирає чинності з дня введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції».

Отже, зміст наведених норм дає підстави для висновку про те, що стаття 12 Закону України «Про валюту і валютні операції» чітко визначає порядок запровадження заходів захисту, таких, зокрема, як встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту чи імпорту товарів; процедурні вимоги до конкретних заходів захисту: введення на підставі рішення Правління Національного банку України, обмеження строку дії заходів до шести місяців із можливістю продовження, а також дотримання загального ліміту у 18 місяців протягом 24 місяців.

Водночас, Постанова №5 не була прийнята відповідно до правил загального режиму валютного регулювання, оскільки запроваджувала заходи захисту відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції», зокрема, встановлюючи граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів у 365 календарних днів, проте мала спеціальний характер.

Постанова №5 ухвалювалася для забезпечення стабільності банківської та фінансової систем у мирний час саме відповідно до статей 6, 7, 7-1,15, 28, 30, 33, 44, 45, 46, 48, 56, 71 Закону України «Про Національний банк України», статті 99 Конституції України, статей 2, 6, 9, 12, 13, 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» і є спеціальним актом для цілей реалізації вимог частини п`ятої статті 16 «Перехідні положення» Закону України «Про валюту і валютні операції». Цією нормою передбачалось прийняття нормативно-правового акта, спрямованого на запровадження заходів захисту, що вводилися одночасно із введенням в дію Закону про валюту і валютні операції.

За змістом частини дев`ятої статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції», нормативно-правові акти НБУ, які були прийняті на виконання пункту 5 частини п`ятої цієї статті, саме для реалізації заходів захисту, передбачених частиною першою статті 12 Закону, набирають чинності одночасно з уведенням Закону про валюту і валютні операції в дію, тобто з 07.02.2019, а їх дія триває до того моменту, поки Національний банк України офіційно не визнає ці акти такими, що втратили чинність.

При цьому, частина дев`ята статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» застосовується виключно до заходів захисту, введених до або одночасно з набранням чинності Закону про валюту і валютні операції, що робить її нормою вузького застосування, призначеною для регулювання конкретних правовідносин.

Вказане положення є ключовим для розуміння спеціального характеру частини дев`ятої статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції», яка має назву «Прикінцеві та перехідні положення».

Норма частини дев`ятої статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» виключає застосування стандартних строків дії заходів захисту, передбачених статтею 12 Закону України «Про валюту і валютні операції» (6 місяців із можливістю продовження до 18 місяців), запроваджених у лютому 2019 року, та надає виключне право визначати момент припинення дії вперше запроваджених заходів саме Національному банку України, як спеціальному регулятору відповідних правовідносин.

Так, частина дев`ята статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» є спеціальною нормою, адже вона створює особливу правову основу для тих заходів захисту, які були необхідні саме на етапі переходу до нової системи валютного регулювання у зв`язку із набранням чинності у 2019 році нового законодавчого акта Закону України «Про валюту і валютні операції».

Перехідні положення, зафіксовані у статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції», надають заходам (зокрема, встановленню граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів), запровадженим у 2019 році, особливий правовий режим, який виходить за рамки стандартного регулювання валютних обмежень.

Саме тому частина дев`ята статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» чітко визначає, що дія таких заходів прив`язана до конкретного нормативно-правового акта, прийнятого до набрання чинності Законом України «Про валюту і валютні операції», і не поширюється на інші рішення Національного банку України, ухвалені в пізніший період або за інших обставин.

Отже, законодавець виокремив заходи захисту, пов`язані з початковим етапом імплементації Закону України «Про валюту і валютні операції», від інших рішень Національного банку України, які можуть прийматися пізніше на загальних підставах, передбачених статтею 12 Закону України «Про валюту і валютні операції».

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про те, що Постанова Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» та її зміни не підпадають під процедурні обмеження Закону України «Про валюту і валютні операції», адже ґрунтуються на спеціальних повноваженнях Національного банку України, обумовлених саме введенням воєнного стану.

Отже, заходи захисту, а саме встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту чи імпорту товарів тривалістю 365 днів, запроваджені Постановою №5, діятимуть до моменту, коли Національний банк України офіційно визнає цю постанову такою, що втратила чинність відповідно до частини дев`ятої статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції»; лише після цього почнуть застосовуватися загальні правила статті 12 цього Закону України «Про валюту і валютні операції» щодо валютного регулювання.

Вказана правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 13.03.2025 у справі №560/19941/23.

Таким чином, з огляду на викладену правову позицію Верховного Суду, помилковими є твердження позивача про завершення дії граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів у межах спірних правовідносин.

Щодо доводів позивача про поширення приписів абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України на правовідносини щодо нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків, суд зазначає таке.

З преамбули Закону України «Про валюту і валютні операції» вбачається, що такий є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України, встановлено відповідальність у вигляді пені.

Відповідно до абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Так, зміни до положень Закону України «Про валюту і валютні операції» здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Тобто, у разі якби законодавець мав на меті звільнити суб`єктів господарювання від відповідальності шляхом не нарахування (не застосування) пені під час дії карантину (COVID- 19), відповідні зміни (чи обмеження в застосуванні) були б внесені саме до Закону України «Про валюту і валютні операції», проте таких змін внесено не було.

З огляду на наведене, висновок позивача про те, що дія положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, який передбачає не нарахування пені протягом дії карантину, розповсюджується і на пеню за порушення строків розрахунків, що передбачена частиною п`ятою Закону України «Про валюту і валютні операції», є помилковим.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.07.2024 у справі №240/25642/22.

Крім того, Законом України від 03.03.2022 №2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 69.

Відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Проте, як вже було зазначено вище, питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно Законом України «Про валюту і валютні операції». Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону. У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону (стаття 3 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Відповідні зміни до Закону України «Про валюту і валютні операції» в частині зупинення перебігу строків не вносились.

Не зупинялись відповідні строки і нормативними документами Національного банку України, який відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлює граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Отже, що з огляду на специфічність спірних правовідносин (строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів), які врегульовано окремим спеціальним нормативно-правовим актом Законом України «Про валюту і валютні операції», та врегульовують конкретну визначену його предметом групу правовідносин, відмінну від податкових правовідносин, положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.07.2024 у справі №240/25642/22.

Щодо доводів сторін про дотримання позивачем вимог Закону України «Про валюту і валютні операції» у частині строків розрахунків за операціями з імпорту, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2017 між ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» (Покупець) та ERU Management Services LLC (США) (Продавець) укладений Рамковий контракт №2/1004 купівлі-продажу природного газу (далі Рамковий контракт від 19.05.2017 №2/1004).

Відповідно до пункту 1.1 Рамкового контракту 19.05.2017 №2/1004, цей Контракт встановлює умови, за яких Сторони домовляються про такі операції як: придбання, продаж, передачу та прийом природного газу (при цьому, такі операції є окремими контрактами), максимальний обсяг придбаного, проданого, доставленого та прийнятого газу за всіма окремими контрактами не повинен перевищувати 500 000 000 куб.м. на рік. Всі окремі контракти та цей Контракт повинні становити єдину домовленість між Сторонами. Положення цього Контракту є невід`ємною частиною кожного окремого контракту, і кожен окремий контракт є невід`ємною частиною Контракту.

Згідно з пунктом 2.2 Рамкового контракту 19.05.2017 №2/1004, Продавець виконує свої зобов`язання щодо постачання природного газу відповідно до умов цього Контракту шляхом забезпечення наявності природного газу в пункті постачання в щоденних обсягах, вказаних Продавцем згідно зі статтею 4. Продавець поставляє природний газ в пункті постачання на умовах DAP відповідно до Інкотермс 2010. Сторони оформлюють в установленому порядку відповідно до встановленою статтею 8 процедури, та надають один одному відповідні технічні та комерційні документи, необхідні для митного оформлення природного газу (Акти приймання-передачі газу).

Відповідно до пункту 8.1 Рамкового контракту 19.05.2017 №2/1004, Сторони визначають, що кожного місяця протягом договірного періоду оператор магістральної системи та Оператор кінцевої магістральної системи не пізніше 7 числа місяця, наступного за Місяцем постачання, надасть Сторонам загальний місячний звіт про розподіл (Звіт про розподіл), в якому вказані щодобові обсяги, надані продавцем та прийняті Покупцем щодо кожного місяця постачання у відповідному пункті постачання.

Згідно з пунктом 8.7 Рамкового контракту 19.05.2017 №2/1004, за цим Контрактом та у відповідності до умов відповідного окремого контракту, оплата за природний газ може бути здійснена: а) у формі безвідкличного підтвердженого документального акредитиву; та/або b) шляхом попередньої оплати; та/або c) шляхом сплати по факту постачання, якщо Покупець надасть банківську гарантію, видану першокласним європейським банком.

Додатковою угодою від 12.03.2019 №5 до Рамкового контракту 19.05.2017 №2/1004 сторони погодили доповнити Контракт пунктом 2.5 наступного змісту: «У разі економічної недоцільності здійсненої операції купівлі-продажу природного газу, зокрема, але не обмежуючись, покупець за згодою продавця має право здійснити повернення природного газу. Повернення природного газу здійснюється у газосховищах АТ «Укртрансгаз» за умови, що природний газ, що повертається поміщено в митний режим митного складу». Таке повернення здійснюється підписанням Акта повернення природного газу та Акта прийому-передачі в газосховищах АТ «Укртрансгаз» природного газу, який поміщено у митний режим митного складу та узгоджується АТ «Укртрансгаз» згідно з формою акта, опублікованою на сайті АТ «Укртрансгаз». У разі, якщо природний газ, що повертається, був оплачений Покупцем, продавець зобов`язаний повернути отримані від Покупця кошти у повному обсязі.

Між ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» (Покупець) та ERU Management Services LLC (США) (Продавець), крім інших, укладений Окремий контракт від 28.05.2021 №72 до Рамкового контракту 19.05.2017 №2/1004, згідно з умовами якого, сторони погодили: період постачання 01.01.2022 (06.00 ЦЄЧ) 01.01.2023 (06.00 ЦЄЧ) (365 дні); добовий договірний обсяг до 106 000 МВтг/день - 10 000 000 м3/день; договірний обсяг до 6 095 000 МВтг - 575 000 000 м3; договірна ціна 20,80 євро/МВтг; договірна вартість до 126 776 000 євро.

Додатковою угодою від 14.01.2022 №3 до Окремого контракту від 28.05.2021 №72 сторони погодили, що у випадку відмови Покупця від обсягу газу за цим Окремим контрактом, зобов`язання Продавця припиняються в частині постачання Договірного обсягу від зобов`язання Покупця сплатити відступне.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що на виконання умов Рамкового контракту 19.05.2017 №2/1004 та окремих контрактів, ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» здійснило попередню оплату на користь нерезидента ERU Management Services LLC (США), зокрема:

2 000 000 євро на підставі платіжного доручення від 21.12.2021 №173;

10 000 000 євро на підставі платіжного доручення від 18.01.2022 №18;

10 000 000 євро на підставі платіжного доручення від 19.01.2022 №23;

9 000 000 євро на підставі платіжного доручення від 21.01.2022 №24;

10 638 159,99 євро на підставі платіжного доручення від 24.01.2022 №29;

3 000 000 євро на підставі платіжного доручення від 24.01.2022 №28;

633 055,24 євро на підставі платіжного доручення від 24.01.2022 №27.

Листом від 10.01.2023 №01/01-3728 позивач повідомив нерезидента ERU Management Services LLC (США) про відмову від прийняття природного газу обсягом 136 000 000 м3 згідно з Окремим контрактом від 28.05.2021 №72.

Листом від 10.01.2023 №8/04-257/01-1 нерезидент ERU Management Services LLC (США) повідомив позивача про прийняття відмови від обсягу природного газу за Окремим контрактом від 28.05.2021 №72 та погодився його розірвати.

Додатковою угодою №5 від 10.01.2023 до Окремого контракту від 28.05.2021 №72 сторони погодили, що договірний обсяг, який продавець повинен поставити і який повинен бути відібраний Покупцем у період 06:00 ЦЄЧ до 06:00 ЦЄЧ 11.01.2023 дорівнює 0 м.куб. Через припинення поставки у період з 06:00 ЦЄЧ 01.02.2022 до 06:00 ЦЄЧ 11.01.2023, сторони погоджуються розрахувати відступне за МВт-год, що не постачаються та не приймаються у період з 06:00 ЦЄЧ 01.02.2022 до 06:00 ЦЄЧ 11.01.2023. Відступне дорівнює 5 687 390,24 євро. Відступне має бути сплачене на банківський рахунок Продавця шляхом банківського переказу до 31.12.2023.

ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» та нерезидент ERU Management Services LLC (США) уклали акт від 10.01.2023 про сплату позивачем на користь нерезидента компенсації за відмову від зобов`язання за Рамковим контрактом від 19.05.2017 №2/1004, та зобов`язання позивача сплатити на банківський рахунок продавця нерезидента відступне у розмірі 5 687 390,24 євро.

Сторонами не заперечується, що у подальшому, нерезидент ERU Management Services LLC (США) здійснив повернення коштів на користь ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ», а саме:

727 096,42 євро платіжним дорученням від 21.12.2022 №03МТ81 (на загальну суму 13 600 000 євро) часткове повернення коштів, які раніше перераховані ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» на користь ERU Management Services LLC (США) на підставі платіжного доручення від 21.12.2021 №173;

1 837 096,42 євро платіжним дорученням від 18.01.2023 №03МТ47 (на загальну суму 9 936 464,23 євро) часткове повернення коштів, які раніше перераховані ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» на користь ERU Management Services LLC (США) на підставі платіжного доручення від 18.01.2022 №18;

1 900 632,19 євро платіжним дорученням від 19.01.2023 №03МТ95 (на загальну суму 5 000 000 євро) часткове повернення коштів, які раніше перераховані ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» на користь ERU Management Services LLC (США) на підставі платіжного доручення від 19.01.2022 №23;

1 900 632,19 євро платіжним дорученням від 23.01.2023 №03МТ82 (на загальну суму 10 638 1599,99 євро) часткове повернення коштів, які раніше перераховані ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» на користь ERU Management Services LLC (США) на підставі платіжного доручення від 21.01.2022 №24;

1 900 632,19 євро платіжним дорученням від 25.01.2023 №03МТ83 (на загальну суму 4 100 000 євро) часткове повернення коштів, які раніше перераховані ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» на користь ERU Management Services LLC (США) на підставі платіжного доручення від 24.01.2022 №29;

3 000 000 євро платіжним дорученням від 25.01.2023 №03МТ83 (на загальну суму 4 100 000 євро) часткове повернення коштів, які раніше перераховані ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» на користь ERU Management Services LLC (США) на підставі платіжного доручення від 24.01.2022 №28;

800 632,19 євро платіжним дорученням від 22.02.2023 №03МТ5 (на загальну суму 1 014 912,83 євро) часткове повернення коштів, які раніше перераховані ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» на користь ERU Management Services LLC (США) на підставі платіжного доручення від 24.01.2022 №28;

633 005,24 євро платіжним дорученням від 22.02.2023 №03МТ14 (на загальну суму 1 500 000 євро) часткове повернення коштів, які раніше перераховані ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» на користь ERU Management Services LLC (США) на підставі платіжного доручення від 24.01.2022 №27.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та додаткових пояснень, позивач стверджує, що у межах спірних правовідносин, відступне, погоджене ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» та нерезидентом ERU Management Services LLC (США), свідчить про зарахування зустрічних однорідних вимог, а тому операція підлягала зняттю з валютного нагляду.

Натомість, на переконання відповідача, банк не має права завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту/імпорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорічних вимог.

Відповідно до частини другої та п`ятої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав-з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання. Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Як зазначалось вище, у період дії спірних правовідносин (до 05.04.2022), граничні строки за операціями з експорту та імпорту були визначені у пункті 21 розділу ІІ Постанови Національного банку України від 02.01.2019 №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» на рівні 365 календарних днів.

Відповідно до підпункту 5 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №7 (далі Інструкція), банк має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 92 Конституції України, правові засади і гарантії підприємництва визначаються виключно Законами України.

Отже, конституційно-правова норма, яка декларує право на підприємницьку діяльність, також містить застереження, що сферою його реалізації є тільки ті види діяльності, що не заборонені законом. Законодавець вказав і на засоби обмеження пряму заборону шляхом відсилання до поточного законодавства, в першу чергу Господарського та Цивільного кодексів України.

Так, Цивільний кодекс України у статті 3 констатує свободу підприємницької діяльності серед загальних засад цивільного законодавства, а Господарський кодекс України (чинний станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначає її одним із загальних принципів господарювання.

Загальні принципи підприємницької діяльності, сформульовані у статті 44 Господарського кодексу України, відповідно до якої, підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Наведений вище принцип вільного вибору і самостійного здійснення підприємством зовнішньоекономічної діяльності, перш за все, встановлює можливість для суб`єктів підприємницької діяльності України підтримувати відносини з іноземними суб`єктами господарської діяльності з урахуванням положень Конституції та законів України, а також міжнародних норм і правил.

Положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачено, що всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право, зокрема, самостійно визначати форму розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про валюту і валютні операції», валютне регулювання в Україні ґрунтується, серед іншого, на принципі свободи здійснення валютних операцій, що передбачає: право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн; запровадження обмежень і заходів захисту виключно з підстав та у порядку, визначених законом, з метою забезпечення стабільності фінансової системи і рівноваги платіжного балансу України; недопущення неправомірного і необґрунтованого втручання держави у валютні операції.

Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України, сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Наведені вище норми цивільного законодавства в контексті спірних правовідносин кореспондуються із положеннями частини 4 статті 6 та частини 1 статті 14 спеціального Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», якими передбачено, що суб`єкти ЗЕД мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім прямо або у винятковій формі заборонених законами України. Крім того, всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.01.2020 у справі №1340/3649/18 зробив висновок, що резидент є вільним у виборі форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України.

У розвиток наведеної правової позиції щодо застосування вищезазначених норм Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.07.2021 у справі №817/1200/15 сформулював такий висновок: «У разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений нормами Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» для розрахунків у іноземній валюті, підстави для притягнення резидента до відповідальності за порушення термінів розрахунків у іноземній валюті (за ненадходження валютної виручки) відсутні, незалежно від підстав виникнення зустрічних однорідних вимог та складу учасників зарахування зустрічних однорідних вимог. Обставини щодо зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення внаслідок цього зобов`язань за зовнішньоекономічним договором підлягають встановленню судом з дослідженням належних щодо цього доказів».

Суд враховує, що викладені вище правові висновки Верховного Суду були сформульовані у контексті застосування положень Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», який станом на момент виникнення правовідносин втратив чинність.

Разом з тим, хоча зазначений Закон України «Про порядок розрахунків в іноземній валюті» втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про валюту і валютні операції» , наведені вище висновки Верховного Суду залишаються актуальними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Це пояснюється тим, що Закон України «Про валюту і валютні операції» не запровадив нових концептуальних підходів до вирішення питання припинення зобов`язань за зовнішньоекономічними договорами, не змінив засад свободи вибору способу розрахунків у межах законодавчо дозволених форм, а також не заперечив можливість припинення валютних зобов`язань способами, передбаченими цивільним законодавством.

Отже, правові висновки, сформульовані Верховним Судом у наведених вище постановах, зберігають свою правову значущість і можуть бути враховані при вирішенні цієї справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2025 у справі №340/10367/23.

Судом попередньо встановлено та сторонами не заперечується, що ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» та нерезидент ERU Management Services LLC (США) уклали акт від 10.01.2023 про сплату позивачем на користь нерезидента компенсації за відмову від зобов`язання за Рамковим контрактом від 19.05.2017 №2/1004, та зобов`язання позивача сплатити на банківський рахунок продавця нерезидента відступне у розмірі 5 687 390,24 євро.

При цьому, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.01.2020 у справі №1340/3649/18 зробив висновок про те, що надходження валютної виручки на рахунок можливе лише за дійсним зобов`язанням і не очікується за припиненим. Поняття виконання є дещо вужчим, ніж поняття припинення, оскільки останнє охоплює всі випадки ліквідації зобов`язально-правового зв`язку, незалежно від виконання раніше досягнутих домовленостей.

Отже, Верховний Суд визнає, що завершення здійснення валютного нагляду пов`язується не з конкретними формами припинення зобов`язань (зарахування зустрічних вимог, заміна сторони тощо), а з самим фактом припинення відповідного зобов`язання.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на те, що ні Закон України «Про валюту і валютні операції», ні Інструкція не встановлюють конкретного найменування правочину (наприклад, «акт про зарахування зустрічних однорідних вимог» тощо), який є підставою для завершення здійснення валютного нагляду.

Натомість, підпункт 5 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції визначає умови для завершення здійснення валютного нагляду: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.

Так, одним із способів припинення зобов`язань у цивільному праві є передання відступного (стаття 600 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 600 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Системний аналіз викладених норм права та правових позицій Верховного Суду дає підстави суду для висновку про те, що передання відступного у зовнішньоекономічному зобов`язанні є передбаченим законодавством правом сторін зовнішньоекономічного контракту (договору) припинити зобов`язання і не суперечить принципам свободи договору та підприємницької діяльності. Внаслідок передання позивачем на користь нерезидента ERU Management Services LLC (США) відступного припиняється зобов`язання за Рамковим контрактом від 19.05.2017 №2/1004.

Суд зауважує, що передання позивачем на користь нерезидента ERU Management Services LLC (США) відступного відповідає вимогам, встановленим підпунктом 5 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.

Ураховуючи обставини, що мають місце у даній справі, а саме припинення зобов`язань резидента України перед нерезидентом за зовнішньоекономічним контрактом шляхом передання відступного, за наявності належним чином оформлених документів, суд вважає, що податковим органом не було доведено наявність правових підстав для нарахування позивачу пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а тому податкове повідомлення-рішення від 16.08.2023 №1693/Ж10/31-00-07-02-01-25 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» за подання позову сплатило судовий збір у розмірі 26 840 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 31.08.2023 №3135.

Враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, сума судового збору у розмірі 26 840 гривень підлягає відшкодуванню на користь ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

На підставі викладеного, керуючись статями 243-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення від 16.08.2023 №1693/Ж10/31-00-07-02-01-25, прийняте Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРУ ТРЕЙДІНГ» (місцезнаходження: вулиця Ярославська, будинок 58, поверх 10, місто Київ, 04070, ідентифікаційний код: 40371329) судовий збір у розмірі 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: вулиця Кошиця, будинок 3, місто Київ, 02068, ідентифікаційний код ВП: 44082145).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.