Справа № 520/27956/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 грудня 2025 року № 520/27956/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; АДРЕСА_4 ) щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 (РНОКПН НОМЕР_5 АДРЕСА_5 ) з військового обліку на підставі пункту 6 частини 6 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в редакції від 07.01.2017;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; АДРЕСА_4 ) внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку ОСОБА_1 (РНОКПН НОМЕР_5 АДРЕСА_5 ) на підставі пункту 6 частини 6 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в редакції від 07.01.2017;

-судові витрати у повному обсязі покласти на Відповідача.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі .

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 був виключений з військового обліку відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції, чинній на момент внесення запису), що підтверджується копією тимчасового посвідчення № НОМЕР_6 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.02.2016 у справі № 643/15316/15-к Позивач був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

Вище згаданим вироком суду ОСОБА_2 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, від відбування якого був звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

Таким чином, ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні тяжкого злочину, за який йому було призначено покарання у виді позбавлення волі.

19.01.2017 Позивач був виключений з військового обліку на підставі п.п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 07.01.2017.

Разом з тим, 03.08.2025 Позивач був затриманий групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 та був доставлений до приміщення останнього. Згодом, йому вручили протокол № 01/945 від 03.08.2025 про адміністративне правопорушення, де суттю нібито вчиненого Позивачем адміністративного правопорушення є відсутність факту перебування на обліку у ТЦК та СП.

Однак як вбачається з вище викладеного, Позивач був виключений з військового обліку. Відповідно, він не є військовозобов`язаним, відтак на нього не поширюється дія Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок проведення мобілізаційних заходів та проходження військової служби в частині, яка стосується призову та проходження військової служби.

У зв`язку з цим 15.08.2025 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач 1 та/або ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі- ІНФОРМАЦІЯ_6 та/або Третя особа) та Міністерства оборони України Позивачем була направлена заява про внесення відомостей про його виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Відповідач отримав вище згадану заяву 19.08.2025. Однак станом на день подання цього позову жодних дій щодо внесення інформації про виключення Позивача з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 не вчиняв.

ІНФОРМАЦІЯ_7 надав відповідь в якій зазначає, що взяття на військових облік Позивача відбулось автоматично і що останній є військовозобов`язаним.

З такими висновками Позивач категорично не погоджується, вважає, що Відповідач умисно допустив бездіяльність щодо невнесення відомостей до реєстру про виключення ОСОБА_1 з військової служби.

Відповідно до частини 10 статті 5 Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів постанови КМУ № 932 (зі змінами) від 16.08.2025 року, внесення відомостей, перевірка дійсності військово-облікових документів осіб проводиться шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів Трембіта.

В результаті, представники ІНФОРМАЦІЯ_4 після взяття на військовий облік Позивача не перевірили дійсність його військово- облікового документа та статус виключеного з військового обліку, не внесли відповідні відомості до реєстру, чим допустили протиправну бездіяльність, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також засади проходження в Україні військової служби. передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За змістом ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Також, відповідно до ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (яка діяла на час виниклих відносин з позивачем) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: 1) призвані чи прийняті на військову службу; 2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 3) визнані військово- лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) припинили громадянство України; 6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину; 7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; 8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.

Відповідно до вимог діючого законодавства позивач як раніше засуджений підлягав військового обліку військовозобов`язаних.

У зв`язку зі змінами, що відбулися у Законі України «Про військовий обов`язок та військову службу», відповідно до статті 37 (в редакції Закону № 3633- IX від 11.04.2024) визначено, що виключенню з військового обліку у районних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України які: - померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; - припинили громадянство України; - визнані непридатними до військової служби; - досягай граничного віку перебування в запасі.

Як вбачається, зі змісту даної статті, громадяни України які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину - виключенню з військового обліку військовозобов`язаних - не підлягають.

На підставі чинного Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 17.01.2025 року згідно статті 37 взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього підлягають:

1. Взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:

2) на військовий облік військовозобов`язаних:

які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву;

призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10і цього Закону;

які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних;

військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно- територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;

які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;

зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;

які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби;

які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;

які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу;

жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону;

які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу;

Згідно пункту 2 статті 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Збройні Сили України та інші військові формування не можуть комплектуватися особами, які мають судимість за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи мають судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також засудженими службовими особами, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України займали особливо відповідальне становище, якщо така судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку.

Згідно пункту 4 ПКМУ № 560 від 16.05.2024 року (зі змінами):

На військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані: особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України Про очищення влади. Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;

особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого «злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;

особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, що засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджені за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджені за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-1561. 258-2586б. частиною четвертою статті 286'1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також засуджені службові особи, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України займали особливо відповідальне становище. Зазначені особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин;

підозрювані або обвинувачені особи, які під час досудового розслідування або судового розгляду тримаються під вартою, крім тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями115. 146-147. 152-156. 186. 187. 189. 255. 255'1. 257. 258-262. 305-321. 330. 335-337. 401- 414. 426-433. 436. 437-442 Кримінального кодексу України. Зазначені особи, стосовно яких скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, повинні невідкладно, але не пізніше 48 годин з дня оголошення ухвали про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з`явитися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання;

підозрювані або обвинувачені особи, до яких під час досудового розслідування або судового розгляду застосовано інший захід, ніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115. 146-147. 152- 156. 186. 187. 189. 255. 255'1. 257. 258-262. 305-321. 330. 335-337, 401-414. 426- 433. 436, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ухвали слідчого судді про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.

Щодо твердження позивачем, що зміни у Законі України «Про військовий обов`язок та військову службу» на нього не розповсюджуються, оскільки внесені зміни не підлягають зворотній силі, то суд вважає його помилковим.

Розділом II Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 17 Конституції України закріплено, зокрема, захист її суверенітету, територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Вимога законодавства про постановки на військовий облік громадян України, які не досягли граничного віку перебування в запасі, не є порушенням 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення».

Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Єдиний виняток з надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено ч.І ст. 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд вважає, що закон, який встановлює нові обов`язки, а перебування на військовому обліку та виконувати правила військового обліку - це обов`язок громадянина України, не має зворотної дії в часі, та не вбачає, що зміни які відбулися в Законі України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме у статті 37, погіршують існуюче становище позивача та його Конституційні права і свободи будуть обмежені.

Суд вказує, що позивачем не надано належних та підтвердних доказів, яким чином виконання вимог законодавства погіршить його становище та яким чином діюче законодавство обмежує його права і свободи.

Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2023 №1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, Служби зовнішньої розвідки).

Пунктом 81 даного Порядку встановлено, зокрема, - взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

Особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів - не обов`язкова.

Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене Постановою КМУ від 23.02.2022 № 154 (зі змінами) (далі - Положення №154), затверджено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

Відповідно пункту 1 Положення № 154 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 2 абз. 2 визначено, що покладення на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки завдань, не передбачених законодавством, не допускається.

Як вбачається, відповідно до вимог діючого законодавства та нормативно- правових актів, передбачено, що постановка на військовий облік відбувається за особистої присутності громадянина України, а зняття та виключення з військового обліку не потребує присутності громадянина України.

Не передбачено здійснення постановки на військовий облік дистанційно, лише за бажанням суб`єкта владних повноважень чи окремих посадових осіб.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд висновує, що адміністративний позов позивача є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачу було відмовлено у задоволені позовних вимог, а отже відповідно до ст.139 КАС України сума сплаченого судового збору останньому не повертається.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.