Справа № 600/5412/25-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/5412/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 Військова частина НОМЕР_1 Української військово-медичної академії про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

I. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-1 або ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-2 або ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення/наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30 жовтня 2025 року про мобілізацію позивача та направлення його для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 31 жовтня 2025 року в частині, що стосується зарахування позивача до списків особового складу частини.

1.2. Ухвалою суду від 19.11.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

1.3. Ухвалою суду від 11.12.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову.

1.4. Ухвалою суду залучено у якості співвідповідача Українську військово-медичну академією Міністерства оборони України (відповідач-3).

1.5. 24.12.2025 до суду надійшов відзив від ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що 30.10.2025 він прибув до Чернівецького ЦНАП для продовження відстрочки від мобілізації у зв`язку з доглядом за батьком-інвалідом ІІ групи (відстрочка діяла до 05.11.2025). Під час подання документів позивача затримали, доставили до ТЦК, де комісія ВЛК підготувала висновок про придатність до служби без проведення обстежень. Того ж дня позивача мобілізували і направили до військової частини НОМЕР_1 , де 31.10.2025 його включили до списків особового складу.

2.2. Зазначає, що згідно з п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" призову під час мобілізації не підлягають особи, які мають одного з батьків з інвалідністю І чи ІІ групи за умови відсутності інших осіб, які зобов`язані їх утримувати. 07.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу було надано відстрочку від мобілізації (довідка № 1777) строком до 05.11.2025 як особі, батько якої є інвалідом ІІ групи. На момент мобілізації (30.10.2025) відстрочка мала чинну дію.

2.3. Вважає, що відповідач не з`ясував належним чином наявність у позивача діючої відстрочки та позбавив можливості надати підтверджувальні документи. Згідно з п. 63 Порядку проведення призову № 560, військовозобов`язані, які звернулися з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення комісією не направляються для медичного огляду і не підлягають призову. Територіальні центри зобов`язані перевіряти статус особи та наявність підстав для відстрочки відповідно до Положення № 154 та Порядку № 1487.

2.4. Також, у позові позивач зазначив, що відповідно до ст. 6 КАС України та практики ЄСПЛ, державні органи, які не дотримуються власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від протиправних дій. Ризик помилки державного органу покладається на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (справи "Рисовський проти України", "Лелас проти Хорватії"). На момент призову на позивача розповсюджувався імунітет від мобілізації, передбачений законом.

Позиція відповідача -1

2.5. ІНФОРМАЦІЯ_2 про свою позицію суд не повідомив та не проявив жодної процесуальної активності, під час розгляду цієї справи.

2.6. Враховуючи сутність досліджуваних правовідносин та потребу оперативного їх вирішення, суд вважає за необхідним у цій справі застосувати положення частини 4 статті 159 КАС України, згідно яких неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Позиція відповідач-2

2.7. Військова частина НОМЕР_1 не визнає позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позовна заява не містить конкретних тверджень про вчинення військовою частиною НОМЕР_1 протиправних дій чи бездіяльності, а також не обґрунтовує причинно-наслідкового зв`язку між діями цієї військової частини та порушенням прав позивача.

2.8. Із фактичних обставин, наведених позивачем, убачається, що його затримання, доставлення до ТЦК та СП, проходження ВЛК і призов на військову службу 30.10.2025 відбувалися в межах правовідносин між позивачем, органами Національної поліції та ІНФОРМАЦІЯ_4 . Військова частина НОМЕР_1 у зазначених обставинах не фігурує, жодних управлінських рішень щодо призову позивача не приймала, а відповідні вимоги до неї у цій частині не заявлені.

2.9. Окрім цього, звертає увагу суду, що подальше перебування позивача на військовій службі пов`язане з Українською військово-медичною академією, яка є окремою військовою організаційною структурою Міністерства оборони України з власним штатом та обліком особового складу. Військовою частиною НОМЕР_1 накази про зарахування позивача до списків особового складу не видавалися, що підтверджується наданими доказами. Натомість позивач зарахований до списків особового складу Української військово-медичної академії наказами від 01.11.2025 № 344 та від 18.12.2025 № 399.

2.10. За таких обставин військова частина НОМЕР_1 не має жодного відношення ані до призову позивача на військову службу, ані до її проходження, що фактично визнається й самим позивачем у позовній заяві.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Відповідно до довідки № 1777 від 07.02.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка має одного із своїх батьків з інвалідністю ІІ групи на строк до 05.11.2025.

3.2. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.05.1997 батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , який відповідно до висновку ЛКК № 5960/1 від 21.10.2024 року потребує стороннього догляду, а відповідно до акта МСЕК серії 12ААД № 150524 від 20.10.2024 є особою з інвалідністю ІІ групи.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 від 23.10.2024 ОСОБА_2 є пенсіонером у зв`язку з інвалідністю.

3.3. Згідно витягів з реєстру територіальної громади від 04.10.2025 ОСОБА_1 разом з своїм батьком - ОСОБА_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

3.4. 30.10.2025 позивач з`явився до Чернівецького ЦНАП для продовження строку дії відстрочки від мобілізації, де був затриманий працівниками поліції та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3.5. 30.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 було видано наказ/мобілізаційне розпорядження про призов позивача на військову службу під час мобілізації та направлення його для проходження військової служби до Української військово-медичної академії.

3.6. Наказом начальника Української військово-медичної академії від 01.11.2025, №344 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду курсанта штатного факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

4.2. Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.3. У Доповіді Європейської комісії "За демократію через право" «Про верховенство права» від 04.04.2011 року, дослідження №512/2009 наведені консенсуальні безумовні складники верховенства права, серед яких законність, включаючи прозору, з`ясовну (поясненну) та демократичну процедуру надання юридичної сили актам права.

4.4. Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

4.5. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

4.6. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

4.7. Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

4.8. Статтею 23 Закону №3543-XII визначений вичерпний перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації та на особливий період.

4.9. Так, згідно пункту 13 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають особи, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

4.10. На виконання вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11.04.2024 року, №3633-ІХ Кабінетом Міністрів України постановою №560 від 16.05.2024 року (набрала чинності 18.05.2024 року), затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560).

4.11. Відповідно до пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

4.12. Згідно пункту 59 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

4.13. Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтверджувальні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

4.14. Згідно пункту 63 Порядку №560 військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом.

4.15. Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

4.16. Згідно пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом розгляду у цій справі є правомірність призову позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період 30.10.2025 та наслідків такого призову, зокрема зарахування його до списків особового складу Української військово-медичної академії.

5.2. Отже, для вирішення цього спору суд має перевірити, чи мав позивач право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на момент його мобілізації 30.10.2025 року, чи було реалізоване це право, та чи законно його було мобілізовано.

5.3. При цьому суд наголошує, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

5.4. Як встановлено судом вище, 07.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу була видана довідка № 1777 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка має одного із своїх батьків з інвалідністю ІІ групи на строк до 05.11.2025.

Наведене не заперечується відповідачами, а отже суд вважає таку інформацію правдивою, яка відповідає таким критеріям доказування, як належність, допустимість та достовірність.

5.5. Відповідно до матеріалів справи батько позивача ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується висновком ЛКК № 5960/1 від 21.10.2024, довідкою до акта МСЕК серії 12ААД №150524 від 20.10.2024 та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 23.10.2024.

5.6. За таких обставин, реалізуючи наведене вище, слід прийти до висновку, що позивач на момент його мобілізації 30.10.2025 мав реалізоване право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, яке було надане йому ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, і строк дії такої відстрочки не закінчився (до 05.11.2025).

5.7. Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають особи, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.

5.8. Суд звертає увагу, що наявність діючої відстрочки від мобілізації створює для військовозобов`язаного своєрідний імунітет від призову на військову службу протягом строку дії такої відстрочки.

5.9. Згідно матеріалів справи 30.10.2025 позивач з`явився до Чернівецького ЦНАП для продовження строку дії відстрочки від мобілізації. Саме це свідчить про намір позивача продовжити відстрочку та активні дії з його боку щодо реалізації свого права.

5.10. Однак, під час подання документів до Чернівецького ЦНАП позивач був затриманий працівниками поліції та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де того ж дня, 30.10.2025, його було мобілізовано.

5.11. З цього приводу суд зазначає, що відповідач-1 мобілізував позивача всупереч положенням пункту 13 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII, оскільки на момент мобілізації у позивача була діюча відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, строк дії якої не закінчився.

5.12. Більше того, відповідач-1 фактично позбавив позивача можливості продовжити відстрочку, здійснивши його мобілізацію в той самий день, коли позивач прибув для продовження відстрочки.

5.13. Суд вважає, що така поведінка відповідача-1 суперечить верховенству права та його принципу законності, які закріплені у статтях 8 та 19 Конституції України.

5.14. Навіть відсутність активних дій особи щодо своєчасного продовження відстрочки не говорить про відсутність розповсюдження права на відстрочку на дану особу. Право на відстрочку від мобілізації, яке надано громадянам України, що мають одного із батьків - інваліда ІІ групи, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є непорушним, доки така відстрочка не буде скасована у спосіб визначений законодавством України.

5.15. У даному випадку суд з огляду на докази, надані позивачем, дійшов висновку, що на момент виникнення спірних правовідносин позивач мав діючу відстрочку від мобілізації як син батька - інваліда ІІ групи у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

5.16. Крім того, потенційна необізнаність відповідача-1 про наявність у позивача реалізованого права на відстрочку від призову не спростовує того факту, що позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до статті 23 Закону № 3543-XII.

5.17. Обов`язок щодо перевірки наявності відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу та підстав для її надання покладено на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до Положення № 154 та Порядку № 1487.

5.18. Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.

5.19. Окремо слід приділити увагу тому, що 30.10.2025 позивач звернувся в Чернівецький ЦНАП, для продовження діючої відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу. Відповідно до пункту 60 Порядку №560 до ухвалення комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації рішення, військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

За цією нормою військовозобов`язаний фактично наділений імунітетом від мобілізації, до розгляду уповноваженою комісією його заяви про надання відстрочки.

5.20. Таким чином, суд дійшов висновку, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.10.2025 в частині призову та направлення позивача для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо застосування доктрини «плодів отруйного дерева»

5.21. Слід звернути увагу на доктрину «плодів отруйного дерева» (Fruit of the Poisonous Tree), яка була сформована у судовій практиці США та у подальшому знайшла своє втілення у практиці ЄСПЛ, зокрема у справах «Gдfgen v. Germany», «Teixeira de Castro v. Portugal», «Шабельник проти України (№2)», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

5.22. Суть доктрини «плодів отруйного дерева» полягає у тому, що, якщо доказове «дерево» є отруйним, то те ж саме стосується і його «плода». Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Іншими словами неправомірні діяння не можуть породжувати правомірний результат.

5.23. Проектуючи наведене на досліджувані правовідносини, слідує, що протиправна мобілізація позивача породжує неправомірні рішення відповідача-3, пов`язані із проходженням ним військової служби.

5.24. Як наслідок протиправної мобілізації позивача відповідачем-1, наказ начальника Української військово-медичної академії від 01.11.2025, №344 (по стройовій частині) в частині зарахування позивача до списків особового складу частини також є протиправним і підлягає скасуванню, як прийнятий на підставі незаконного наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.10.2025.

5.25. Відповідач-3 не мав можливості самостійно уникнути необхідності прийняття позивача до особового складу військової частини, оскільки діяв на виконання наказу відповідача-1 про мобілізацію позивача.

5.26. Щодо позовних вимог до ВЧ НОМЕР_1 , то суд зазначає, що наведений суб`єкт правовідносин, є міжвидовим органом управління Командування Медичних сил, до структури якого входять всі військові шпиталі, санаторії та медичні служби, і відповідає за медичне забезпечення українських захисників.

Українська військова-медична академія, входить до структури Медичних сил, але має окремний статус, структуру, з окремими штатами і окремими обліками особового складу.

5.27. За таких обставин, суд вважає, що ВЧ НОМЕР_1 у досліджуваних правовідносин будь-яких прав ОСОБА_1 не порушила, а отже в частині пред`явлених вимог до неї, суд відмовляє у задоволенні позову.

При цьому суд звертає увагу, що такі вимоги мали бути пред`явлені до Української військово-медичної академії, яка зарахувала до списків особового складу частини позивача.

Щодо принципу верховенства права

5.28. Окрім цього, відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, безумовним складником якого є законність, включаючи прозору, з`ясовну (поясненну) та демократичну процедуру надання юридичної сили актам права.

5.29. Сутність принципу законності розкрито у частині 2 статті 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.30. При цьому «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень, яким є відповідач-1, зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

5.31. Судом доведено протиправність мобілізації позивача відповідачем-1, що свідчить про порушення встановленої законом процедури (порушено п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII), а з нею і принципу законності, як безумовного складника верховенства права.

5.32. Суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (справа «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia)). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (справа «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, пункт 71).

Щодо ефективного способу правового захисту

5.33. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

5.34. У силу своєї правової природи суд адміністративної юрисдикції не може та не має толерувати свавілля з боку суб`єкта владних повноважень, а навпаки зобов`язаний вживати необхідні заходи для припинення такого свавілля та відновлення порушеного права із врахуванням справедливої сатисфакції.

5.35. Суд не може бути стороннім спостерігачем за порушенням суб`єктом владних повноважень законодавства, оскільки це суперечить його екзистенційній ролі встановлювати справедливість. Наведене вимагає від суду активної протидії свавіллю, шляхом застосування ефективних інструментів для відновлення порушеного права.

5.36. Констатація судом порушення права та подальше неусунення такого порушення не є правосуддям та підриває довіру до суду.

5.37. Суд також звертає увагу, що за усталеною практикою військових частин Збройних Сил Україн, мобілізація військовозобов`язаного не є незворотною процедурою, що зокрема підтверджується випадками скасування мобілізації у разі встановлення судом її протиправності.

Наведене підтверджується наказами про скасування мобілізації ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 обставини є загальновідомими та в силу положень частини 3 статті 78 КАС України не потребують доказування.

5.38. Отже, аналізуючи наведене у своїй сукупності, слід прийти до висновку, що з метою встановлення справедливості та забезпечення законності у досліджуваних правовідносинах, суд має задовольнити цей позов частково, виходячи із міркувань, які наведені вище.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

6.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

6.3. У цій справі судом встановлено, що на момент призову позивача на військову службу під час мобілізації 30.10.2025 позивач мав діючу відстрочку від мобілізації, строк дії якої не закінчився (до 05.11.2025 року), надану йому на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

6.4. Відповідач-1 протиправно мобілізував позивача всупереч положенням пункту 13 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII та Порядку №560, тим самим фактично позбавив позивача можливості продовжити відстрочку.

6.5. А тому з метою відновлення порушеного права позивача суд визнає протиправним та скасовує наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.10.2025 в частині призову та направлення для проходження військової служби ОСОБА_1 .

6.6. Також, з метою забезпечення ефективного способу правового захисту, використовуючи доктрину «плодів отруйного дерева», суд визнає протиправним та скасовує наказ начальника Української військово-медичної академії від 01.11.2025, №344 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 .

6.7. За таких обставин, суд вважає, що цей позов підлягає задоволенню частково.

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Української військово-медичної академії про визнання протиправним та скасування рішень, задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.10.2025 про мобілізацію ОСОБА_1 та направлення його для проходження військової служби до Української військово-медичної академії.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Української військово-медичної академії від 01.11.2025, №344 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 .

4. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач -1 - ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Відповідач-3 - Українська військово-медична академія (04053, м. Київ провулок Несторівський 13/19).

Суддя О.В. Анісімов