Справа № 160/4547/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 160/4547/24

адміністративне провадження № К/990/51816/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі № 160/4547/24 у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Гермес Табак» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гермес Табак» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №3823729/41857718 від 18.02.2022 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №64 від 14.01.2022 до податкової накладної №14 від 14.01.2022; №3823744/41857718 від 18.02.2022 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №70 від 17.01.2022 до податкової накладної №18 від 17.01.2022; №3823743/41857718 від 18.02.2022 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №72 від 18.01.2022 до податкової накладної №19 від 18.01.2022; №3823734/41857718 від 18.02.2022 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №76 від 20.01.2022 до податкової накладної №22 від 20.01.2022; №3823736/41857718 від 18.02.2022 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №78 від 21.01.2022 до податкової накладної №23 від 21.01.2022; №3823735/41857718 від 18.02.2022 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №80 від 22.01.2022 до податкової накладної №24 від 22.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Гермес Табак» () розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №64 від 14.01.2022 до податкової накладної №14 від 14.01.2022; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №70 від 17.01.2022 до податкової накладної №18 від 17.01.2022; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №72 від 18.01.2022 до податкової накладної №19 від 18.01.2022; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №76 від 20.01.2022 до податкової накладної №22 від 20.01.2022; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №78 від 21.01.2022 до податкової накладної №23 від 21.01.2022; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №80 від 22.01.2022 до податкової накладної №24 від 22.01.2022 датою їх фактичного подання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Водночас Верховний Суд звертає увагу на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, посилань на практику Верховного Суду, цитування норм податкового законодавства України, висловлення незгоди з наданою судами правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що невстановлення судами обставин справи, від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судами доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України та відповідним пунктом частини другої статті 353 КАС України. Проте скаржником не вказано та не обґрунтовано таких підстав касаційного оскарження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Суд звертає увагу скаржника, що касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України,

постановив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі № 160/4547/24 - повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Шишов