Справа № 183/9063/25
Суддя: Фролова В. О.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/9063/25
№ 2-а/183/109/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Фролової В.О.;

за участю секретаря судових засідань Сторожик А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 лейтенант поліції Відділення поліції № 4 (селище Царичанка) Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 лейтенант поліції Відділення поліції № 4 (селище Царичанка) Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови серії ЕНА № 5546101 від 22.08.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає протиправною, такою, що підлягає визнанню недійсною з наступним її скасуванням, оскільки ним не було допущено порушення Правил Дорожнього руху, про які зазначено в оскаржуваній постанові, а розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього здійснювався із порушеннями ст. 268,251,252,279,280 КУпАП, оскільки його пояснення під час винесення оскаржуваної постанови заслухано не було, не надано можливості зафіксувати такі заперечення, не досліджено та не надано позивачу для ознайомлення докази, на підставі яких зроблено висновок про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність у його діях порушень вимог ПДР України, а відповідно відсутність у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 просив спірну постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати та визнати недійсною.

Ухвалою суду від 05.09.2025 адміністративний позов залишено без руху, з огляду на йогоподання з порушеннями ст. 160,161 КАС України.

Ухвалою суду від 22.09.2025 відкрито провадження у адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено процесуальний строк для подання учасниками справи заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та/або подання клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

06.10.2025 через підсистему «Електронний суд» від Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти задоволення позовних вимог. Вказані заперечення мотивовані тим, що відповідачем обґрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки позивачем, 22.08.2025, було здійснено поворот ліворуч під знак 4.4. рух прямо або праворуч, який забороняє рух ліворуч та розворот, дозволяючи рухатися тільки прямо або праворуч, чим порушив п. 8.4 ПДР Порушення вимог наказових знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення,передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на те, що у встановлений судом строк ані від позивача, ані від відповідачів до суду не надходило заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження чи заяви про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС - місцем загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Судом встановлено, що 22.08.2025 лейтенантом поліції Відділення поліції № 4 (селище Царичанка) Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Колесником І.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5546101 відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, зазначені категорії справ стосуються перевірки судом рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).

Так, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5546101 від 22.08.2025 винесена працівником поліції як результат розгляду і вирішення справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП та відповідно до ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Порядок розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, які віднесені до компетенції Національної поліції, визначається положеннями КУпАП, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Відповідно до ст. 245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відповідно до ст. 284 КУпАП є одним з рішень суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийнято за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення і одночасно з цим яке становить найбільше втручання в особисті права, свободи особи, оскільки передбачає створення для особи негативних наслідків особистого, майнового характеру у вигляді адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене вище, суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення можливо лише за умови, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у встановленому законодавством порядку, а факт вчинення адміністративного правопорушення і вина особи у його вчиненні доведені у встановленому порядку належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Отже, визначальним для такого рішення суб`єкта владних повноважень є доведення факту вчинення адміністративного правопорушення та вини особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суб`єкт владних повноважень, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виконання вищезазначеного обов`язку є визначальним для прийняття правомірного рішення суб`єктом владних повноважень, яке буде становити пропорційне та законне втручання у права та свободи особи, а також підтверджувати належне виконання владних (управлінських) функцій самим суб`єктом владних повноважень.

Виконання цього обов`язку здійснюється у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідження доказів, вирішення клопотань, про що зазначено у ст. 279 КУпАП.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Зазначені докази відповідно до ст. 252 КУпАП оцінюються суб`єктом владних повноважень за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, після чого та на основі чого виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, дотримання вимог законодавства у процесі розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення сприяє правомірності рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже, сприяє правомірному та пропорційному втручанню у сферу особистих прав і свобод особи, яка зазнає негативних наслідків особистого та майнового характеру внаслідок накладення на неї адміністративного стягнення.

Одночасно з цим з приводу правомірності оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення суд вважає за необхідним вказати на наступні обставини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5546101 від 22.08.2025 вбачається, що за результатами розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення працівником поліції встановлено, що 22.08.2025, о 15:59:34 год. у с Могилів, шосе Т0412 км, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Nissan Rougе, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив поворот ліворуч під знак 4.4, який передбачає рух прямо або праворуч, та забороняє рух ліворуч та розворот, дозволяючи рухатися тільки прямо або праворуч, чим порушив п. 8.4 ПДР Порушення вимог наказових знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення,передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП

У ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пп. ґ п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, наказові знаки, які показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Одним з видів наказного знаку, порушення якого зафіксовано в спірній постанові ЕНА № 5546101 від 22.08.2025, є знак 4.4 «Рух прямо або праворуч», який показує обов`язковий напрямок руху лише у напрямках, показаних стрілками, тобто прямо або направо.

З урахуванням вищевикладених висновків суд констатує, що постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення вимог дорожнього знаку 4.4, може бути правомірним рішенням суб`єкта владних повноважень лише тоді, коли на підставі достатньої сукупності належних, допустимих, достовірних доказів можна зробити категоричний висновок щодо того, що водій, керуючи певним транспортним засобом, здійснював рух по конкретній смузі дорожнього руху, після чого не виконав вимоги наказного знаку 4.4, здійснивши подальший рух транспортного засобу у тому напрямку, в якому це не передбачає знак 4.4.

Зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5546101 від 22.08.2025 не вбачається, що до постанови додається будь-які докази, в тому числі відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, що дає змогу встановити фактичні дані, на основі яких посадова особа встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Не зазначено про такі докази і у відзиві відповідача.

Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, що не дає підстав зробити категоричний висновок щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак порушення ПДР України, зокрема, не виконання вимог дорожнього знаку 4.4, а відповідно наявності у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 24 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року - зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічний висновок також викладено у Постанові КАС ВС від 26.04.2018 року у справі № 338/855/17. Так, сама по собі постанова про адміністративне правопорушення та опис інкримінованого правопорушення не можуть бути доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки постанова - це процесуальний документ, що має виноситися вже на основі досліджених доказів, а не бути самостійним доказом, а опис правопорушення є фабулою обвинувачення та правовою кваліфікацією інкримінованого правопорушення, що має бути доведено або спростовано на основі відповідних доказів, що досліджуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, в межах адміністративних прав щодо оскарження правомірності рішень суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доведення правомірності свого рішення та подавати на підтвердження цього всі можливі докази. В такий же спосіб законодавство закріплює презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, яку останній має спростувати, застосовуючи всі можливі процесуальні механізми.

Однак в межах даної справи відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а судом з наявних матеріалів справи не встановлено жодних обставин, що свідчили б про зворотне. На основі цього суд також приходить до висновку, що відповідачем не спростовано презумпцію, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України та не доведено правомірність свого рішення, а отже, з урахуванням також вищенаведених обставин та положень законодавства, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, суд приходить до висновку, що спірна постанова серії ЕНА № 5546101 від 22.08.2025 є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1,7 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв`язку з чим, судові витрати по справі зі сплати судового збору, які становлять 605,60 грн. підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.8, 9, 77, 78, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст 122, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 КУпАП, - суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 лейтенант поліції Відділення поліції № 4 (селище Царичанка) Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5546101 від 22.08.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області понесені судові витрати у загальному розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи :

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, ЄДРПОУ - 40108866, місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд.20-а

третя особа: ОСОБА_2 лейтенант поліції Відділення поліції № 4 (селище Царичанка) Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, адреса: Дніпропетровська область, с.Царичанка, вул.. Нагірна, 9.

Повний текст складено та підписано 16 грудня 2025 року.

Суддя В.О. Фролова