Справа № 160/21965/25
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року справа № 160/21965/25

провадження № 2-іс/340/748/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Управління), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі Управління 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі Управління 3) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду зі заявою до Управління про визнання протиправною бездіяльності щодо зарахування з 29 січня 2025 року страхового стажу у кратному розмірі, що набутий в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях, з 02 вересня 1981 року по 31 грудня 1990 року з врахуванням заробітної плати, котра зазначена у довідках ПАТ «Карельський окатиш» (далі Товариство) від 14 грудня 2011 року №№493, 494.

Водночас просила суд зобов`язати відповідача зарахувати такий стаж у кратному розмірі, врахувати заробіток, перерахувати пенсію з 29 січня 2025 року і виплатити додаткові кошти.

04 серпня 2025 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд передав справу до Кіровоградського окружного адміністративного суду (а.с.22-23).

02 вересня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.29-30).

02 жовтня 2025 року суд залучив до участі у справі іншого відповідача Управління 2 (а.с.77-78).

24 листопада 2025 року суд залучив до участі у справі іншого відповідача Управління 3 (а.с.92-93).

ОСОБА_1 пояснила, що при призначенні пенсії за віком неправильно обчислили страховий стаж і не врахували заробіток, котрий отримала на території Російської Федерації.

Управління заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.33-39).

Пояснило, що заяви про призначення пенсії за віком і її перерахунок з врахуванням заробітку, отриманого на території Російської Федерації, розглядали інші відповідачі.

Погодилось з правовими висновками Управління 2 і Управління 3.

Управління 2 не подало відзиву на позов, будучи належним чином сповіщене про відкриття провадження у справі (а.с.79).

Управління 3 заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.100-101).

Відзив не містить пояснень щодо підстав незарахування стажу у кратному розмірі.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні і з 08 листопада 2024 року отримує пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) (а.с.83).

04 лютого 2025 року Управління 3 прийняло рішення про призначення пенсії за віком з 08 листопада 2024 року (а.с.83, 86 (на звороті)).

Період праці з 02 вересня 1981 року по 06 червня 1994 року в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях зарахували до страхового стажу, однак не у кратному розмірі (1 рік за 1 рік 6 місяців) (а.с.16, 33-39).

Підстава відсутні докази укладення строкового трудового договору на не менше як 3 роки; припинення участі Російської Федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода) з 01 січня 2023 року.

12 березня 2025 року позивачка подала заяву про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати до 01 липня 2000 року (а.с.73).

Просила врахувати заробітну плату, яку виплатило Товариство з вересня 1981 року по липень 1994 року.

Заяву за принципом екстериторіальності передали на розгляд Управління 2 (а.с.73).

19 березня 2025 року Управління 2 відмовило у задоволенні заяви (а.с.73).

Підстава припинення участі Російської Федерації в Угоді; відсутні первинні документи, які доводять виплату заробітної плати (а.с.73).

Позов подано до суду 28 липня 2025 року (а.с.1-6).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, ОСОБА_1 оскаржує рішення Управління 2 і Управління 3 від 19 березня і 04 лютого 2025 року.

Позов подано до суду 28 липня 2025 року.

Отже, не пропущений 6-ти місячний строк звернення до суду.

Щодо законності рішення Управління 3.

Так, 13 березня 1992 року набула чинності Угода.

Приписами частини 1 Угоди встановлено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Приписами частини 2 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Приписами частини 2 статті 13 Угоди встановлено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Угода відповідно до приписів її статті 13 припинила дію для України 19 червня 2023 року.

Тому працю з 02 вересня 1981 року по 31 грудня 1990 року Управління 3 зарахувало до страхового стажу.

Управління 3 не заперечує, що у цей період ОСОБА_1 працювала в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях.

Трудова книжка містить відповідні записи про таку працю (а.с.10-12).

З 02 вересня 1981 року по 31 грудня 1990 року позивачка працювала на одному підприємстві (переводили декілька разів на різні посади).

Приписами пункту 3 Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Приписами пункту 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцях прирівняних до районів Крайньої Півночі» постановлено «скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з п`яти до трьох років».

Приписами частини 2 Інструкції «Про надання пільг особам, що працюють в районі Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі», затвердженої Постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати 16 грудня 1967 №530/П-28, зазначено, що пільги, передбачені статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Приписами пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року (далі Указ) вказано, що «пільги, передбачені дійсною статтею, надаються також особам, які прибули у райони Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, із власної ініціативи і які уклали строкові трудові угоди про роботу у цих районах».

Тому Указ розповсюджує дію не тільки на осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі за безстроковими трудовими договорами із винесенням наказу про прийняття у штат працівника із записом у трудову книжку, а й на працівників, які працювали за строковими договорами без винесення наказу про прийняття у штат та запису у трудову книжку.

Указ жодним чином не зобов`язує осіб, які працювали за безстроковими трудовими договорами, знаходились у штаті підприємства (установи, організації) і мали відповідні записи у трудовій книжці, надавати строкові трудові договори, які ними взагалі не укладались.

У постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2022 року у справі №592/5589/17 міститься висновок, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи з районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Отже, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність і скасування рішень Управління 3 про призначення пенсії в частині необчислення страхового стажу, який набутий в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях, у кратному розмірі (порушення припису пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України).

Щодо законності рішення Управління 2.

Так, приписами частини 1 статті 40 Закону визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Отже, при призначенні пенсії можуть врахувати заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, якщо таке бажання висловив пенсіонер і за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

ОСОБА_1 висловила таке бажання.

Разом зі заявою про перерахунок пенсії подала довідки про заробітну плату Товариства від 14 грудня 2011 року №№493, 494 (а.с.68-69 (на звороті)).

Довідки охоплюють такі періоди праці: 02 вересня 1981 року 31 грудня 1987 року; 01 січня 1988 року 06 червня 1994 року.

Періоди праці зараховані до страхового стажу при призначенні пенсії.

Довідки складено на підставі відомостей з особистого рахунку.

Товариство повідомило про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що довідки про заробітну плату підтверджено первинними документами.

Припинення дії Угоди для України жодним чином не дає право Управлінню 2 без проведення перевірки не брати до уваги довідки Товариства, оскільки їх склали на підставі первинних документів, а період праці на території Російської Федерації зарахували до страхового стажу.

Після завершення війни з Російською Федерацію і відновлення міждержавних відносин Пенсійний фонд України може ініціювати проведення Пенсійним фондом Російської Федерації перевірки складання довідок Товариством.

Тому суд визнає протиправним і скасовує рішення Управління 2 про відмову у задоволенні заяви про перерахунок пенсії (порушення припису пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України).

Захист порушеного права полягає у зобов`язанні Управління 2 і Управління 3 повторно розглянути заяви про призначення та перерахунок пенсії з урахуванням правового висновку суду.

Постає запитання: кого суд може зобов`язати повторно розглянути заяву?

Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Порядком не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в призначенні і перерахунку пенсії та зобов`язанні повторно розглянути заяву мають повторно застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту.

Таке і неможливе, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язувати вчиняти дії.

Тому повторно розглянути заяву має той орган, якого вперше визначено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку.

Ним є Управління 2 і Управління 3.

В Управління, яке виплачує пенсію, виникне обов`язок сплати заборгованості лише після повторного розгляду заяв Управлінням 2 і Управлінням 3.

Тому вимогу до Управління про виплату заборгованості суд визнає передчасною.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 968,96 грн (а.с.19).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

Судові витрати мають сплати в рівних частках Управління 2 і Управління 3, так як їх протиправні рішення призвели до звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04 лютого 2025 року, яким ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині необчислення страхового стажу, який набутий в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях, у кратному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині обчислення страхового стажу, врахувавши правовий висновок суду.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України м.Києві від 19 березня 2025 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії від 12 березня 2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 12 березня 2025 року, врахувавши правовий висновок суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві і Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в рівних частках на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 968,96 грн.

Відмовити у задоволені позову в іншій частині вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ