Справа № 947/38899/25
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/299/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 5880426 від 06.10.2025 року інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Бабенко Олександра Петровича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. скасувати. Закрити провадження у справі про адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 та стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 12000 грн.

Посилаючись на те, що позивача було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 689,00 гривень за порушення, передбачене ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивач у позові категорично зазначає, що будь-якого правопорушення не скоював, Правил дорожнього руху не порушував, не виїжджав на смугу для маршрутних транспортних засобів позначений знаком 5.8 або 5.11 на транспортному засобі Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_2 , вказані обставини неможливо встановити з відеофіксації, наданої поліцейськими для огляду при складанні оскаржуваної постанови, будь-яки доказів скоєння правопорушення не існує, тому позивач вважає, що вищевказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2025 року адміністративна справа була розподілена судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 30.10.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. На виконання ухвали суду представником позивача було надана заява про усунення недоліків.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 03.11.2025 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільного законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву або заперечень.

23.10.2025 року від представника позивача адвоката Барвенко Я.В. надійшла заява про забезпечення позову, якою просили зупинити стягнення на підставі постанови від 06.10.2025 року.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.11.2025 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по вказаній справі було відмовлено. На вказану ухвалу суду представником позивача подано апеляційну скаргу./а.с.51/

18.12.2025 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 04.11.2025 року без змін.

13.11.2025 року представником відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, яким зазначили, що сторона відповідача не погоджується з вимогами позивача, вважає ї необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства, спрямованим на намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності, тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог./а.с.59/

01.12.2025 року представником позивача було надано відповідь на відзив, якою обґрунтовано позиція позивача./а.с.74/

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та надані суду відеоматеріали, відзив, відповідь на відзив, заслухавши представника позивача та представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, оскільки технічний стан транспортних засобів та їх обладнання є факторами, що впливають на безпеку дорожнього руху.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 06.10.2025 року в ході виконання службових обов`язків інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Бабенко О.П. приблизно о 20 год. 34 хв. за адресою: дорога Миколаївська, 170 було виявлено транспортний засіб марки Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_1 здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожньою розміткою 1.27 та дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР, а також не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності для власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з цим, інспектором було встановлено причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративних правопорушень за ч.3 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП, та проведено розгляд справи за даними фактами.

Тобто, керуючись ст.36 КУпАП, поліцейський наклав стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, зокрема ч.1 ст.126 КУпАП передбачає штраф у розмірі 425 грн., ч.3 ст.122 КУпАП - 680 грн.

Представник відповідача у відзиву вказує, що поданими ними відеозаписи та інші матеріали справи відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом, є достовірними та достатніми доказами для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Судом встановлено, що сторона позивача не пред`являє вимог щодо процесуального складання постанови про адміністративне правопорушення та належного розгляду адміністративної справи поліцейським, також не заперечує щодо відсутності у позивача, як водія, чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності для власників наземних транспортних засобів, оскільки фактично оспорює саму подію правопорушення та підтвердження її доказами, зокрема відеозаписом, який було надано до відзиву. Сторона позивача отримала відзив та ознайомилась з відеозаписом, про що нею було вказано у відповіді на відзив.

Судом було досліджено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5880426 від 06.10.2025 року, складену інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Бабенко О.П. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 /а.с.18,71/

Відповідно ч.3 ст.122 КУпАП передбачено - ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 17.1 ПДР України стосується смуги для маршрутних транспортних засобів, встановлюючи, що на дорозі з такою смугою (позначеною знаками 5.8 або 5.11), рух та зупинка заборонені для всіх інших транспортних засобів, крім таксі та велосипедистів, якщо їх рух дозволено знаками. Це означає, що водії інших авто не мають права їхати чи зупинятися на цій смузі, щоб не перешкоджати громадському транспорту, а штраф за порушення становить 680 гривень.

Тобто, в Україні згідно з Правилами дорожнього руху рух смугами для МТЗ дозволяється велосипедистам, мопедам та мотоциклам, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів, а також таксі та транспортним засобам екстрених служб (поліція, швидка медична допомога та рятувальники ДСНС).

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок розгляду адміністративної справи, притягнення особи до адміністративної відповідальності, винесення постанови здійснюється інспектором поліції у відповідності до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, а ні за нормами Кодексу Адміністративного Судочинства.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Тобто, основним завданням відповідно до норм КУпАП є встановлення винуватості чи відсутності вини водія.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

В розумінні статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів, відеозаписів.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, серед іншого, може застосовувати такі превентивні заходи, як використання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Окрім того, згідно зі ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобів , монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото-і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із фото-і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Згідно п.1 частини першої ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупинити транспортні засоби, зокрема у разі, якщо водій порушив ПДР.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що факт руху транспортного засобу під керуванням позивача по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною розміткою 1.27 та дорожнім знаком 5.11 підтверджується відеозаписами з відеореєстратора, встановленого в службовому транспортному засобі та витягами з відеозаписів портативного відеореєстратора поліцейського № 471440.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що стороною відповідача не доведено, що саме автомобіль Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, що саме ОСОБА_1 в момент скоєння правопорушення керував автомобілем Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки дійсно автомобіль білого кольору рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів, проте неможливо його ідентифікувати з транспортним засобом позивача.

З метою повного та всебічного розгляду справу судом у присутності представників сторін було досліджено усі відеозаписи, які було надано в якості доказів з боку представника Департаменту патрульної поліції.

З переглянутого відеозапису вбачається, що подія відбувається 06.10.2025 року 20.34хв., темна доба суток, Миколаївська дорога, по дві полоси в кожну сторону, одна полоса реверсна в сторону м.Одеси, крайня права полоса це смуга для маршрутних транспортних засобів, оскільки є дорожня розмітка 1.27 та встановлено дорожній знак 5.11 та видна велика буква «А». Автомобіль поліції як і інші учасники дорожнього руху зупинились на червоному сигналі світлофору, крайня права смуга для маршрутних транспортних засобів вільна, в цей час по крайній правій смузі проїжджає автомобіль Toyota Prius білого кольору, як раз вмикається зелене світло світлофору. З відеозапису вбачається, що запис є безперервним, автомобіль поліції поїхав слідом за вказаним автомобілем, та у подальшому його зупинили. Дорога була вільна, оскільки у вечірній час значного потоку транспорту не було, попереду автомобіля поліції їхало лише два автомобіля, тому можливо було встановити та прослідкувати третій автомобіль марки Toyota Prius, який їхав з задніми габаритними вогнями, який порушив правила дорожнього руху, та який ніде не зупинявся, а зупинився на вимогу поліції, та після встановлення особи водія, який на вимогу інспектора поліції надав документи, ним виявився ОСОБА_1 . З автомобіля позивача ніхто не виходив, він був один за кермом, особисто не заперечував факт керування транспортним засобом. Інспектором поліції було ознайомлено позивача з правами та причиною зупинки, надано для огляду відео, жодних клопотань водій ОСОБА_1 не заявляв, письмових заперечень не надав, з постановою ознайомився та поставив підпис. Суд вважає, що безперервний відеозапис дозволяє відновити хронологію подій та встановити, як автомобіль Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_2 , так і встановити, що саме водій ОСОБА_1 був за кермом та порушив Правила дорожнього руху. (відеозапис 0698, 0699). /а.с.73/

У судовому засіданні представник позивача звернув увагу суду на те, що є завантаження транспорту у пікові часи на селище Котовського, що знак 5.11 діє з початку перехрестя до наступного перехрестя, подія була де завершається смуга, а необхідно встановити наявність знаку, або графік/табличку роботи маршрутного транспортного засобу у позаробочий час, де починається смуга.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що сторона відповідача фактично у судовому засіданні посилається на нові підстави позову, зокрема наявність графіку/таблички роботи маршрутного транспорту, які не було зазначено в позові, на відео відображено факт порушення Правил дорожнього руху позивачем в момент їх порушення, та доведено суду, що позивачем не було дотримано вимог п.17.1 ПДР.

Суд вважає, що на відео не повинна була бути відображена уся смуга від початку до кінця приблизно 3 км, а повинно бути відображено сам факт правопорушення, крім того ні ОСОБА_1 при спілкуванні з інспектором поліції, ні його представник у позові не ставили під сумнів та не заявляли, що існує графік роботи та позивач їхав законно по правій смузі, яка призначена для руху маршрутного транспорту так і спецтранспорту.

Відповідно до ч.1 ст.47 КАС України - позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача пояснив, що він не подавав усіх доводів, а вказана можлива обставина щодо графіка/таблички роботи маршрутного транспорту, йому стало відома лише після перегляду відеозапису, однак суд звертає увагу на той факт, що у відповіді на відзив представник позивача аналізує відеозапис, наданий відповідачем.

Також, представник позивача вказує на той факт, що суд може вийти за межі позовних вимог, та встановити обставини з метою захисту прав позивача. Однак, суд не погоджується з вказаними доводами.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це потрібно для ефективного захисту прав та інтересів позивача, особливо при оскарженні рішень суб`єктів владних повноважень, забезпечуючи повне відновлення порушених прав, навіть якщо позивач не вимагає всього, що випливає зі спірної ситуації. Це відбувається, коли обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім, і суд, керуючись принципом верховенства права, може визначити інший, більш повний захист. Проте, вказане не стосується даного випадку, оскільки мова йде про надання сторонами доказів, з метою дотримання принципу диспозитивності та змагальності судового процесу. Стороною позивача заявлено нову підставу позову, проте будь-яких клопотань про витребування доказів, зокрема схеми СМЕП, з метою обґрунтування позиції позивача, заявлено не було. Суд розглядає справу по наявним доказам, які є в матеріалах справи, при цьому в матеріалах справи відсутня інформація щодо наявності або відсутності таблички/графіка роботи маршрутних транспортних засобів на початку смуги праворуч, а інших доказів, які б це підтвердили або спростували суду не надано, пояснення представника позивача є припущенням, та вказаний доказ в обґрунтування позову повинен був наданий саме стороною позивача.

Також, суд звертає увагу, що подія відбулась в 20.34год, тобто маршрутні транспортні засоби в цей час працюють.

Таким чином, у розділі 33 Правил дорожнього руху зазначено, що дорожні знаки 5.8 та 5.11 встановлюють правило щодо дороги із смугою для руху маршрутних транспортних засобів. Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху. Цей знак повторюється після кожного перехрестя протягом усієї ділянки дороги, де рух маршрутних транспортних засобів організовано по відокремленій смузі. Водіям інших транспортних засобів рухатися по вказаній смузі забороняється. Дорожня розмітка 1.24 застосовується в поєднанні з дорожніми знаками 5.8 та 5.11, якими забороняється рух і стоянка інших транспортних засобів.

Відповідно до пункту 17.1 Правил дорожнього руху на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 та 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Пункт 17.1 ПДР України стосується заборони руху інших транспортних засобів на смузі для маршрутних транспортних засобів (МТЗ), але сам по собі не встановлює конкретного графіка чи часу для МТЗ; час та графіки руху є складовою частиною організації роботи самих маршрутних служб, а ПДР лише визначають переваги та правила для всіх учасників руху на таких смугах (знаки 5.8, 5.11), зобов`язуючи інших водіїв їх пропускати при виїзді зі зупинок, але не вказуючи точний час чи розклад.

Пункт 17.1 ПДР України стосується правил користування смугою, а не графіка руху маршрутних засобів. Графік є внутрішнім документом служби, а ПДР забезпечують його дотримання, надаючи перевагу маршруткам та спецтранспорту.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно з частиною другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Одночасно, відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги. Крім того, ст.160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Тобто, обов`язок доказування розподіляється між сторонами щодо доведення або спростування обставин справи.

Тобто, стороною позивача в обґрунтування позову не було надано належних та допустимих доказів, які б спростували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, при цьому факт події та процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором поліції відносно позивача було встановлено та дотримано у повному обсязі.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 89 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема ч.2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1408/27853 від 10.11.2015 р., поліцейським складається у письмовій формі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, форму якої чітко встановлено додатком 5 до вищевказаної Інструкції.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята уповноваженою особою відповідно до норм КУпАП, викладені в ній обставини мали місце, вона відповідає вимогам ст.ст.283-285 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.3 ст.122 КУпАП.

Таким чином, слід дійти висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Відповідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та зокрема із наданого відеозапису встановлено факт порушення правил дорожнього руху позивачем, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто у присутності позивача, інспектором ретельно в коректній формі водію було пояснено суть правопорушення, його права, повністю заслухані доводи водія, досліджені докази, постанова була надана для ознайомлення, позивач ознайомився та отримав копію постанови, особисто розписався, будь-яких письмових заперечень не надав, розгляд справи було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського та відеозапис з відеореєстратора, встановленого в службовому транспортному засобі, відеозапис був безперервним, в постанові інспектором обгрунтовано встановлено як подія так і склад адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5880426 від 06.10.2025 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд не вбачає, а отже в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 286 КАС передбачено вичерпний перелік дій місцевого загального суду, як адміністративного, які має право прийняти за наслідком розгляду даної категорії справ.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 243, 249, 250, 251, 252 , 254, 258, 280, 283, 286, 288, 293 КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, ст.ст. 8,9, 77, 94, 122, 241-246, 251,286, 293 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії: ЕНА № 5880426 від 06.10.2025 року інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Бабенко Олександра Петровича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко