Справа № 420/39689/25
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенка А.В., розглянувши в порядку ст. 287 КАС України в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, в якій просить суд.

- визнати неправомірною та скасувати Постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Офіцерової Людмили Леонідівни про накладення штрафу від 14.11.2025 року у виконавчому провадженні № 78297016.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у провадженні Приморського відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 522/15818/22, виданий 30.05.2025 Приморським районним судом м. Одеси, про встановлення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми. 14 листопада 2025 року державним виконавцем Офіцеровою Л.Л. було винесено Постанову про накладення штрафу (реєстраційний номер ВП 78297016). Згідно з пунктом 1 Постанови, на мене, ОСОБА_1 , як на боржника, накладено штраф у розмірі 1700 грн на користь держави за "невиконання рішення суду". Дана Постанова порушує права та законні інтереси поивача, оскільки винесена з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та без об`єктивного дослідження причин, що призвели до можливого невиконання рішення.

Заяви чи клопотання від сторін не надходили.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Станом на час розгляду справи відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Згідно з ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Обставини справи.

Приморський районний суд м. Одеси 30.05.2025 року видав виконавчий лист № 522/15818/22 про «Встановити батькові ОСОБА_2 такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , враховуючи стан здоров`я дітей, дотриманням дітьми режиму відвідування навчально-виховних закладів, гуртків, секцій, без присутності матері ОСОБА_1 , але з обов`язковим повідомленням матері про місце перебування дітей: - кожен перший, третій вівторок місяця з 16:00 год. до 18:00 год., кожен другий, четвертий четвер місяця з 16:00 год. до 18:00 год., перша, третя субота кожного місяця з 12:00 год. до 19:00 год., друга, четверта неділя кожного місяця з 16:00 год. до 20:00 год.; - 01 січня та на Різдво з 12:00 год. до 17:00 год.; - в день народження кожного з дітей за особистим бажанням кожної дитини щодо часу та місця проведення дня народження з батьком; - кожні 2 (дві) доби весняних, зимових, осінніх канікулів та 1 (один) місяць літніх канікулів.».

Головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцеровою Людмилою Леонідівною винесено постанову ВП № 78297016 від 09.06.2025 року про відкриття виконавчого провадження.

13.11.2025 року головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцеровою Людмилою Леонідівною прийнято постанову ВП № 78297016 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі Закон № 1404-VІІІ).

За правилами частини 1 статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами частини 1 статті 18 вказаного Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом встановлено пунктом 1 частини 2 Закону № 1404-VІІІ.

За правилами частини 1 статті 63 Закону № 1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 63 Закону № 1404-VІІІ).

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регламентовано приписами статті 64-1 Закону № 1404-VІІІ.

Так, відповідно до частини 1 статті 64-1 Закону № 1404-VІІІ виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем (частина 2 статті 64-1 Закону № 1404-VІІІ).

Частинами 3,4 статті 64-1 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону (частина 7 статті 64-1 Закону № 1404-VІІІ).

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 була затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин Інструкція № 512/5).

Згідно з п. 1 Інструкції № 512/5, ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами пункту 5 розділу IX Інструкції № 512/5 якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклиці час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 8 розділу IX Інструкції № 512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

Висновки суду.

Аналізуючи наведені правові норми, суд звертає увагу, що нормами статті 64-1 № 1404-VIII та розділу IX Інструкції № 512/5 чітко визначено які дії має вчинити державний виконавець для забезпечення примусового виконання рішення, при невиконанні рішення та при повторному невиконанні рішення суду.

Накладення штрафу за невиконання рішення суду, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

При цьому, така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Відтак, при наданні оцінки правомірності накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення слід з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом), та причину невиконання судового рішення у відведений йому строк. Водночас, сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Як встановлено судом, підставою для винесення постанови про накладення на позивача штрафу слугувало невиконання позивачкою, як боржником у виконавчому провадженні, судового рішення у цивільній справі № 522/15818/22.

Як вбачається з матеріалів справи у рішенні Приморського районного суду м. Одеси 08.02.2024 року у справі № 522/15818/22 не визначено місце побачення стягувача з дітьми.

Таким чином, на виконання вимог ч. 2 статті 64-1 Закону № 1404-VIII та п. 5 Інструкції № 512/5 державний виконавець повинен був викликати сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження та винести відповідну постанову про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини.

Разом із тим, в матеріалах відсутні докази узгодження державним виконавцем на виконання пункту 5 розділу ІХ Інструкції № 512/5 місця проведення побачень стягувача з дитиною, з урахуванням позиції сторін виконавчого провадження та інтересів дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

При цьому, суд зазначає про те, що за даних обставин неможливо було винести вищевказану постанову, у зв`язку з відсутністю відомостей про місце знаходження дитини та ухиленням боржника від виконання рішення суду, оскільки пунктом 5 Інструкції № 512/5 чітко передбачено, що якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклику час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець самостійно визначає час та (або) місце такого побачення, без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

Таким чином, Головний державний виконавець Офіцерова Л.Л. на вказані вище обставини уваги не звернула та у відповідності до пункту 5 розділу IX Інструкції № 512/5 не визначила місце побачення стягувача з дитиною, шляхом винесення відповідної постанови у межах виконавчого провадження ВП №70535374.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня постанова державного виконавця про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ч. 2 ст. 64-1 Закону № 1404-VІІІ у разі якщо рішенням суду не визначені час та місце побачення, державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення суду у час та місці побачення визначених державним виконавцем, що також дублюється у пункті 8 розділу IX Інструкції № 512/5.

Суд наголошує на тому, що нормами статті 64-1 Закону № 1404-VIII чітко визначено які дії, повноваження на вчинення яких державний виконавець має при невиконанні рішення.

Суд звертає увагу на те, що від дослідження дотримання процедури складення актів та процедури складення постанови про накладення штрафу на підставі вказаних актів, залежить вирішення питання відповідності дій державного виконавця, під час складання оскаржуваних постанов, вимогам статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2021 року у справі №640/11833/19.

З урахуванням наведеного, жодним чином не заперечуючи обов`язковість виконання рішення суду на всій території України, як невід`ємної частини права на справедливий суд, суд звертає увагу на те, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Водночас, фактичні обставини справи свідчать про те, що оскаржувана постанова про накладення на позивача штрафу у розмірі 1700,00 грн., від 14.11.2025 року у виконавчому провадженні № 78297016, винесена державним виконавцем без дотримання порядку, визначеного Законом №1404-VІІІ та Інструкцією №512/5.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди повинні перевірити, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч.2 ст. 2 КАС України.

В ході судового розгляду справи не було встановлено належних достатніх фактичних та правових підстав для накладення державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на боржника ОСОБА_1 штрафу за невиконання рішення Приморського районного суду м. Одеси 08.02.2024 року у справі № 522/15818/22 з огляду на зазначені вище обставини, а отже оспорювана постанова не може вважатися такою, що винесена у відповідності до вимог Закону, тому підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Пастера, буд.58, м. Одеса, 65001, ), за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (вул. Канатна, буд. 134, м. Одеса, 65039, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцеровою Людмилою Леонідівною про накладення штрафу від 14.11.2025 року у виконавчому провадженні № 78297016.

3. Стягнути з Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко