Справа № 360/2006/25
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/2006/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області (далі - відповідач), у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не переведення позивача з пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «б» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову у призначенні пенсії від 05.09.2025 № та зобов`язати на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перевести позивача з пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «б» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 26.08.2002 по 11.01.2021 проходила службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 05.01.2021 № 5 о/с позивача 11.01.2021 (майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора відділу аналізу та планування управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Луганській області) звільнено із Національної поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Позивач зазначає, що згідно витягу з наказу ГУНП в Луганській області № 5 о/с від 05.01.2021 «По особовому складу» вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні дорівнює 18 років 04 місяців 14 днів, у пільговому обчисленні 09 років 11 місяців 19 днів. Пільгове обчислення вислуги років було здійснено на підставі послужного списку та відомостей про участь позивача в антитерористичній операції.

З 12.01.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області позивачу було призначено пенсію за вислугу років на умовах п. «б» частини 1 ст. 12 Закону № 2262, із розрахунку 50% відповідних сум грошового забезпечення, як працівнику Національної поліції України.

25.08.2025 позивач звернулась до ГУПФУ в Луганській області із заявою, в якій просила на підставі наявних у пенсійному органі документів, розглянути заяву та перевести її з пенсії за вислугу років на умовах п. «б» частини 1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262 та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.

Листом від 03.10.2025 № 1200-0202-8/29090 відповідач повідомив позивача, що за результатом розгляду її заяви, 05.09.2025 було винесено рішення № про відсутність законних підстав для переведення позивача з одного виду пенсії на інший.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 16.10.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 21.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.11.2024 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

Пунктом «б» статті 1-2 Закону №2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону. Загальна тривалість вислуги у пільговому обрахуванні використовується при розрахунку розміру пенсії, а не для визначення права особи на той чи інший вид пенсії.

Розмір пенсійної виплати визначено на умовах статті 21 Закону № 2262, із розрахунку - 50 % відповідних сум грошового забезпечення та на день звільнення 11.01.2021, календарна вислуга років складає 18 років 04 місяці 04 дні.

Відповідач зазначає, що законодавець у статті 17 Закону № 2262-ХІІ використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років «для призначення пенсії». Однак, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Позивач не мав на момент звільнення необхідної календарної вислуги років, оскільки наявні 18 років 04 місяці 04 дні, при необхідних 25 календарних років і більше календарних років.

Головним управлінням винесено рішення про відмову від 05.09.2025 № в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за відсутності необхідної календарної вислуги років.

На підставі викладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимоги.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 05.01.2021 № 5 о/с майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора відділу аналізу та планування управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Луганській області, з 11.01.2021 звільнено із Національної поліції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Відповідно до вказаного наказу вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні - 18 років 04 місяців 14 днів, у пільговому обчисленні - 09 років 11 місяців 19 днів.

Згідно з матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 з 12.01.2021 призначено пенсію за вислугу років по лінії Національної поліції України за пунктом «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку 50% грошового забезпечення з календарної вислуги 18 років, страхового стажу 25 років.

25.08.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про переведення з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України № 2262 на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України № 2262.

За результатом розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ в Луганській області прийнято рішення від 05.09.2025 № про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги років.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Для вирішення питання чи має позивач право на переведення на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», за його заявою від 23 травня 2025 року, слід керуватися законодавством, яке діяло на цю дату.

Станом на 23 травня 2025 року Закон №2262-XII діяв в редакції Закону України від 09 листопада 2023 року №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, у період з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

17 липня 1992 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі Постанова №393).

19 лютого 2022 року постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393» до Постанови №393 були внесені зміни щодо порядку обчислення вислуги років та пільгових умови призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII.

На дату подання позивачем заяви про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (25.08.2025) Постанова №393 діяла в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 січня 2024 року №19 «Про внесення змін до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393».

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 № 119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

За приписами пункту 3 Постанови №393 вислуга років розрахована на пільгових умовах застосовується виключно для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою №393 визначено, як порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій, так і порядок пільгового обчислення вислуги років для визначення розміру пенсії.

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, в тому числі, і визначення її розміру на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що з 19 лютого 2022 року Постановою №393 були змінені порядок обчислення вислуги років та пільгові умови призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII.

Оскільки позивач до пенсійного органу звернувся з заявою про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» 25.08.2025, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 в редакції після 19.02.2022.

З 19 лютого 2022 року вислуга років у пільговому обчисленні враховується виключено для визначення розміру пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в подібних правовідносинах в постановах від 31 серпня 2023 року у справі №200/4951/22, від 07 вересня 2023 року у справі № 560/9478/22, від 15 вересня 2023 року у справі № 380/10714/22, від 15 січня 2024 року у справі №240/22910/22.

Отже, вислуга років позивача станом на 11.01.2021 складає: календарна - 18 років 04 місяців 14 днів, пільгова - 09 років 11 місяців 19 днів, що недостатньо для призначення пенсії за пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

З огляду на викладені вище мотиви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог статті 139 КАС України покладаються на позивача.

З огляду на викладене, на підставі статей 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська область, м.Сіверськодонецьк, вул. Шевченка, 9, ) про визнання протиправною бездіяльності та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова