Справа № 460/7824/25
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2025-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2025 року м. Рівне№460/7824/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ "СЕНС БАНК"
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Рівненській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.07.2024 № 10534/, від 18.07.2024 № 10535/.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на таке. Відповідачем складено акт № 9004/Ж5/17-00-24-05-18/ від 14.06.2024 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 за період із 01.01.2019 по 31.12.2019». За результатами перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.07.2024 № 10534/, від 18.07.2024 № 10535/. З вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними та такими, які необхідно скасувати. Зазначає, що 30.09.2008 між АТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1701/0908/71-142. Згідно Кредитного договору позивач отримала кредит у розмірі 60 000,00 доларів США. Крім цього 30.09.2008 між АТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №1701/0908/71-142-Z-1. Згідно іпотечного договору іпотека забезпечувала виконання зобов`язання за кредитним договором № 1701/0908/71-142 від 30.09.2008; предмет іпотеки: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка на якій розташований даний будинок площею 0,1008 га. кадастровий номер: 0:02:008:0079, які належать іпотекодавцю на праві приватної власності. Зазначає, що ПАТ «Альфа-банк», що є правонаступником ВАТ «Сведбанк» з метою виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором прийняло рішення про анулювання (прощення) кредитної заборгованості. Вказане рішення прийнято у зв`язку з реалізацією ПАТ «Альфа-банк» права на нерухоме майно, яким було забезпечено виконання кредитного договору, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи те, що з моменту задоволення ПАТ «Альфа-банк» своїх вимог за кредитним договором № 1701/0908/71-142 від 30.09.2008, забезпечених іпотекою, в порядку позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, зобов`язання позичальника за вказаним кредитним договором є припиненими, будь-які вимоги по ньому є недійсними. Тобто, задоволення вимог іпотекодержателя в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку», стало підставою для прощення (анулювання) заборгованості позичальника (позивача у цій справі) за кредитним договором № 1701/0908/71-142 від 30.09.2008, в тому числі основної суми кредитної заборгованості. Позивач вважає, що у нього відсутнє додаткове благо, передбачене п.п.164.2.17 (д) п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України у вигляді прощення боргу, оскільки такий борг було списано у зв`язку з реалізацією ПАТ Альфа-банк свого права на предмет іпотеки шляхом прийняття у власність житлового будинку позивача, а тому є безпідставним посилання контролюючого органу на те, що кошти у розмірі 1 800852,76 гривень є оподатковуваним доходом позивача, передбаченим пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України. Таким чином, нарахування на зазначену суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору є необґрунтованим.

Ухвалою суду від 15.05.2025 суддею Махаринцем Д.Є. повернуто позовну заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2025 вказану ухвалу суду від 15.05.2025 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв`язку з відстороненням від посади Рівненського окружного адміністративного суду судді Махаринця Д.Є., вказану справу передано для повторного розподілу до автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до проведеного повторного 09.09.2025 автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану адміністративну справу передано на розгляд судді Зозулі Д.П.

Ухвалою від 15.09.2025 прийнято адміністративну справу №460/7824/25 до провадження судді Зозулі Д.П.

Ухвалою суду від 16.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишено без руху.

Ухвалою суду від 26.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 15.10.2025.

Відповідач 14.10.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Вказує, що ГУ ДПС у Рівненській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податку - фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та cвоєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів за період з 01.01.2019 по 31.12.2019. Документальною позаплановою невиїзною перевіркою платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та cвоєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 встановлено неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік. Відповідач зазначає, що АТ «Альфа-банк» у ІІІ кв. 2019 відобразив в «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (форма 1ДФ) платника податків-фізичну особу ОСОБА_1 за ознакою доходу « 126 додаткове благо» на загальну суму 1 800 852,76 грн. Згідно з інформацією ПАТ «АЛЬФА-БАНК», як правонаступника АТ «Сведбанк» в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 банком у «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (форма 1ДФ) за 2019 рік відображено нарахований та виплачений ОСОБА_1 дохід за ознакою доходу « 126» додаткове благо у вигляді основної кредитної заборгованості прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Доходи нараховані у вигляді суми основного боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно з вимогами підпункту 164.2.17 „д пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями та включенням суми анульованого боргу до податкового розрахунку за формою 1ДФ. Відповідно до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПКУ боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. Відповідач вказує, що оскільки платник податків-фізична особа ОСОБА_1 була зареєстрована на податковому обліку ГУ ДПС у Рівненській області відповідно до п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV із змінами та доповненнями фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи. Платник податку-фізична особа ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік не подала та дохід отриманий у вигляді додаткового блага за ознакою доходу „126 не декларувала, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір від отриманого доходу у вигляді додаткового блага за 2019 рік не нарахувала та не сплатила. Звертає увагу, що ГУ ДПС у Рівненській області було скеровано запит від 30.04.2021 №4991-3/6/17-00-24-01-03 на адресу ПАТ «Альфа Банк» про надання інформації та її документального підтвердження щодо основного боргу, анульованого у 2019 році. 09.08.2021 ГУ ДПС у Рівненській області отримано відповідь від ПАТ «Альфа Банк» (вх. №24099/6/17-00) про підтвердження того, що банком проведено анулювання основної кредитної заборгованості фізичним особам. З урахуванням наведених обставин відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог законодавства та є правомірними. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 03.11.2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 год. 24.11.2025. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - АТ "СЕНС БАНК" (, 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, 100). Витребувано та зобов`язано АТ "СЕНС БАНК" надати суду додаткові докази у справі у строк до 21 листопада 2025 року, а саме:

письмові відомості щодо прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) ОСОБА_2 в сумі 1800852,76 грн.;

належним чином завірену копію рішення про прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) ОСОБА_2 в сумі 1800852,76 грн.;

докази надіслання та вручення рішення про прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) для ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 24.11.2025 повторно витребувано докази та оголошено перерву в розгляді справи до 17 грудня 2025 року 10:00 год.

Ухвалою суду від 17.12.2025 відкладено розгляд справи № 460/7824/25 в межах визначеного Кодексом адміністративного судочинства України строку, до 12:00 год. 24 грудня 2025 року.

Ухвалою суду від 24.12.2025 вирішено перейти до розгляду справи №460/7824/25 в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

30 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством "СВЕДБАНК" було укладено кредитний договір №1701/0908/71-142, за умовами якого ОСОБА_1 одержала кредитні кошти в сумі 60000,00 дол.США на строк до 29.09.2038р.

Відповідно до пункту 1.4 зазначеного кредитного договору, кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунку за договором купівлі-продажу б/н від 30.09.2008 між позичальником та ОСОБА_3 , посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стафійчук С.Є., з метою придбання будинку житлового та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

У той самий день, з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством "СВЕДБАНК" було укладено іпотечний договір №1701/0908/71-142-Z-1, посвідчений 30.09.2008 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стафійчук С.Є., зареєстрований в реєстрі за №2161, за умовами якого в іпотеку передано належне ОСОБА_1 на праві приватної власності нерухоме майно: земельна ділянка, площею 0,1008 га, кадастровий номер: :02:008:0079, та розміщений на ній житловий будинок, загальною площею 193,2 м2, житловою площею 101,4 м2, за адресою: АДРЕСА_1 .

За згодою сторін предмет іпотеки було оцінено на загальну суму 725650,00 грн., що становило еквівалент 149279,98 дол. США (п.5 іпотечного договору).

Згодом, сторони вищевказаного іпотечного договору збільшили договірну вартість предмета іпотеки та визначили її в сумі 119700,00 дол. США, що становило еквівалент 956391,03 грн., згідно з договором про внесення змін та доповнень №1 від 05.12.2011 до іпотечного договору, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стафійчук С.Є., зареєстрованим у реєстрі за №658.

Надалі, правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ "СВЕДБАНК" за кредитним договором №1701/0908/71-142 від 30.09.2008 та іпотечним договором №1701/0908/71-142-Z-1 від 30.09.2008 (р.№2161) стало АТ «Альфа-Банк», а після перейменування АТ «Сенс Банк».

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19.05.2015 у справі 570/3458/14-ц, яке набрало законної сили 07.07.2015, позов Публічного акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" задоволено повністю, вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у загальній сумі 860809,43 грн. та судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Крім того, публічне акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" звернулося до ОСОБА_1 з повідомленням від 19.07.2019 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості, у якому містилась вимога банку про повернення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 2921905,54 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 19.07.2019 та, у відповідності до ст.ст.35, 36 Закону України "Про іпотеку", попередження про намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст.37 Закону України "Про іпотеку".

Рішенням державного реєстратора Ященка В. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер: 47987387 від 29 липня 2019 року здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку (розмір частки 1/1), площею 0,1008 га, кадастровий номер: :02:008:0079, та розміщений на ній житловий будинок (розмір частки 1/1), загальною площею 193,2 кв. м, житловою площею 101,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Альфа-Банк» на підставі кредитного договору № 1701/0908/71-142 від 30 вересня 2008 року та договору іпотеки № 1701/0908/71-142-Z-1 від 30 вересня 2008 року.

31 січня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_4 були укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна та земельної ділянки, які посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мечкало О. В., зареєстровані в реєстрі за № 305 і № 306, відповідно.

На підставі зазначених договорів за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,1008 га, кадастровий номер: :02:008:0079 (номер запису про право власності 35286591), та розміщений на ній житловий будинок, загальною площею 193,2 кв. м, житловою площею 101,4 кв. м (номер запису про право власності 35286411), за адресою:

АДРЕСА_1 .

АТ «Альфа-банк» 26.12.2019 направлено на адресу позивача довідку №764 про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу. В довідці зазначено, що у зв`язку із задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації банком права власності на нерухомість позивачу прощенно (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором № 1701/0908/71-142 від 30.09.2008. У відповідності до вимог Податкового кодексу України до складу річного доходу ОСОБА_1 за 2019 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 1800852,76 грн.

Згідно з інформацією ПАТ «АЛЬФА-БАНК» в листі від 03.08.2021 №678-20.2-258190, скерованому на адресу ГУ ДПС у Рівненській області, в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 ОСОБА_1 банком у «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (форма 1ДФ) за 2019 рік, відображено нарахований та виплачений позивачу дохід за ознакою доходу « 126» у вигляді основної кредитної заборгованості прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності в розмірі 1800852,76 грн.

У відповідності пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями та наказу ГУ ДПС у Рівненській області № 1084-п від 30.04.2024 з 03.06.2024 по 07.06.2024 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податку-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та cвоєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів за період з 01.01.2019 по 31.12.2019.

За результатами перевірки складено акт від 14.06.2024 № 9004/Ж5/17-00-24-05-18/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору».

Перевіркою встановлено наступні порушення:

1. пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. «в» п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-ІV із змінами та доповненнями. встановлено неподання Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік.

2. абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями, донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2019 рік на загальну суму 324153,50 грн.

3. пп.1.2, пп.1.3, пп.1.5, пп.1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в результаті чого донараховано військового збору за 2019 рік на загальну суму 27012,79 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС у Рівненській області винесено наступні податкові повідомлення-рішення від 18.07.2024:

- № 10535/ яким позивачу збільшено суму за платежем ПДФО до 324153,50 грн, з яких 324153,50 грн ПДФО та 0,00 грн штрафні санкції;

- № 10534/ яким позивачу збільшено суму за платежем військовий збір до 27012,79 грн, з яких 27012,79 грн військовий збір та 0,00 грн. штрафні санкції.

Позивач, вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.2. пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, у разі якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Як визначено статтею 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Як встановлено судом, документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 проведено відповідно до наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 30.04.2024 №1084-п, який видано на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 ст. 75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, ст. 79, пп. 102.2.1 п. 102.2 ст. 102 ПК України та у зв`язку із неподанням останнім декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом - у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до її початку. З наказом про проведення перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Ця вимога є обов`язковою, в тому числі і при проведенні позапланової документальної невиїзної перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 30.04.2024 податковим органом прийнято наказ №10874-п та повідомлення від 30.04.2024 №200/Ж4/17-00-24-05-17 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 .

Даний наказ та повідомлення про проведення перевірки направлені податковим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу позивача, яка міститься в базах даних податкового органу та як слідує із дослідженої судом копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначене поштове відправлення повернулося до контролюючого органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Доказів протилежного позивачем суду не надано.

Акт перевірки за змістом пункту 86.8 статті 86 ПК України є підставою для прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу податкового повідомлення-рішення (у випадках, визначених статтею 54 ПК України).

Щодо нарахування позивачу оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 162.1 статті 162 ПК України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до підпунктів 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Як встановлено пунктом 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

За пп. 14.1.47, 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Отже, додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника

ОСОБА_5 (далі виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Крім того, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Отже, під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором, що узгоджується з правовою позицією в постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 826/12872/17.

За змістом підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, що діяла на момент списання позивачу кредитної заборгваності) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Крім того, Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи питання щодо обов`язку сплатити податок на доходи фізичних осіб внаслідок анулювання (прощення) боргу кредитором, відповідач виходив з податкової інформації (відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України), згідно з якою АТ «Альфа-банк» у третьому кварталі 2019 року нараховано ОСОБА_1 дохід у сумі 1800852,76 грн з ознакою « 126» додаткове благо.

Підпунктом «б» пункту 176.2 статі 176 ПК України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Довідник ознак доходів фізичних осіб (додаток до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 за ознакою доходу « 126» передбачає відображення доходу, отриманого платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу).

Суд враховує, що за змістом підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Наведені вище норми вказують на те, що основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням, є доходом такого платника. Визначальною ознакою доходу платника податку як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку. При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом. Тому боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку.

Листом №4991-3/6/17-00-24-01-03 від 30.04.2021 ГУ ДПС у Рівненській області здійснило запит на отримання інформації від АТ «Альфа Банк» щодо суми основного боргу (тіло кредиту) анульованого (прощеного) позивачу у 2019 році.

АТ «Альфа Банк» повідомило листом вих. №678-20.2-258190 від 03.08.2021, що сума нарахованого та виплаченого доходу у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості, відображеної в додатку 1-ДФ відносно ОСОБА_1 складає 1800852,76 грн.

Крім цього суд враховує, що банком надано позивачу довідку про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу, в якій вказано, що у зв`язку із задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації банком права власності на нерухомість позивачу прощено (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором № 1701/0908/71-142 від 30.09.2008. Отриманий позивачем дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 1800852,76 грн. підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором за ставкою 1,5%, які позивач відповідно до вимог чинного законодавства, самостійно повинен сплатити до державного бюджету України.

Отже, цими письмовими доказами підтверджено, що позивачу прощенно заборгованість за «тілом» кредиту в сумі 1800852,76 грн.

Разом з тим, суд враховує, що анулювання (прощення) боргу за своєю суттю є звільненням боржника від обов`язку сплатити його, на підставі якого боржник набуває право не сплачувати борг, а додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Частиною першої статті 36 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 р. №898-IV (далі Закон № 898-IV) встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За змістом частини другої статті 36 Закону № 898-IV договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону № 898-IV договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Частиною четвертою статті 36 Закону №898-IV визначено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Статтею 37 Закону №898-IV врегульовано питання передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, зокрема, частиною першої цієї статті встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Згідно з частиною третьої статті 37 Закону № 898-IV іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Як встановлено судом з матеріалів справи, між позивачем та ВАТ "Сведбанк" 30.09.2008 укладено договір №1701/0908/71-142 (далі - кредитний договір), за умовами якого позивачу з метою придбання нею житлового будинку та земельної ділянки видано кредит у сумі 60000 доларів США. Кінцевим терміном погашення кредиту сторони визначили 29 вересня 2038 року.

На забезпечення виконання зобов`язань з погашення кредиту, ОСОБА_1 передала зазначений будинок та земельну ділянку в іпотеку Банку.

Разом з тим, судом встановлено, що підпункт 12.3.1 пункту 12.3 іпотечного договору №1701/0908/71-142-Z-1 від 30.09.2008 (р.№2161) містив застереження про можливість задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі останньому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст.37 Закону України "Про іпотеку".

У зв`язку з непогашенням у встановлений строк заборгованості за кредитним договором, банк прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та звернувся із відповідною заявою до державного реєстратора Ященка В.О. (Комунальне підприємство "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області), який своїм рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 29.07.2019 за індексним №47987387 здійснив реєстрацію права власності на земельну ділянку (розмір частки 1/1), площею 0,1008 га, кадастровий номер: :02:008:0079, та розміщений на ній житловий будинок (розмір частки 1/1), загальною площею 193,2 м2, житловою площею 101,4 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК" на підставі кредитного договору №1701/0908/71-142 від 30.09.2008 та договору іпотеки №1701/0908/71-142-Z-1 від 30.09.2008.

Отже, АТ "АЛЬФА-БАНК" за власним рішенням звернув стягнення на предмет іпотеки - житлову нерухомість позичальника (єдине житло), з метою погашення заборгованості за іпотечним кредитом в іноземній валюті.

Надалі між Акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК" (продавцем) та ОСОБА_4 (покупцем) було укладено договори купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчені 31.01.2020 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мечкало О.В., зареєстровані в реєстрі за №№305, 306, згідно з якими АТ "АЛЬФА-БАНК" відчужило на користь ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,1008 га, кадастровий номер: :02:008:0079, та розміщений на ній житловий будинок, загальною площею 193,2 м2, житловою площею 101,4 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною продажу 1121382,00 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 23.05.2023 у справі №570/783/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ "СЕНС БАНК" та ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння встановлено, що наявний у матеріалах справи висновок від 27.01.2020 про вартість іпотечного майна (житлового будинку та земельної ділянки) відповідно 942100,00 грн. та 92000,00 грн., складений суб`єктом оціночної діяльності ПП "Консалтингова група "Агро-Експерт", не може підтвердити визначення вартості нерухомості на момент її набуття (29.07.2019), оскільки така оцінка проведена вже після набуття банком предмета іпотеки у власність.

Окрім того, у вищевказаній постанові Рівненського апеляційного суду наведено твердження представника банку, що під час здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно за банком оцінка предмета іпотеки здійснювалась суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Бізнес Асіт", згідно з висновком якого від 22.07.2019 про вартість предметів іпотеки вартість земельної ділянки та житлового будинку становила відповідно 224866,00 грн. та 1719287,00 грн.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12, від 04.07.2018р. у справі №310/11534/13-ц та від 31.10.2018р. у справі №202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України.

Тобто, можна констатувати, що будь-яка із зазначених вище оцінок предмета іпотеки, здійснена як безпосередньо за згодою сторін іпотечного договору, так і суб`єктами оціночної діяльності у різні періоди часу, перевищує суму заборгованості ОСОБА_1 , визначену рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19.05.2015 у справі №570/3458/14-ц, яке набрало законної сили 07.07.2015, та яким позов Публічного акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" задоволено повністю, вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у загальній сумі 860809,43 грн. та судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Отже, вищевказаним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19.05.2015 у справі №570/3458/14-ц було чітко визначено остаточну суму боргу за кредитним договором, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 , а банк, у свою чергу, втратив право надалі нараховувати проценти за користування кредитом та штрафні санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).

Так, як зазначено судом, статтею 36 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже можна дійти висновку, що внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечувалось належне виконання основного зобов`язання (кредиту), шляхом набуття банком права власності на таке іпотечне майно за ціною, яка перевищує визначену у судовому рішенні (справа №570/3458/14-ц) суму боргу за кредитом, а також у зв`язку із втратою банком права нараховувати проценти за користування кредитом та штрафні санкції після ухвалення судом такого рішення (банк скористався правом на дострокове стягнення всієї суми боргу за кредитом), зобов`язання за кредитним договором №1701/0908/71-142 від 30.09.2008 припинилось повним його виконанням.

Оскільки грошове зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором припинилось повним виконанням, а різниця між визначеною судом сумою боргу за кредитом та вартістю предмета іпотеки, на який звернено стягнення, мала від`ємне значення, у банку об`єктивно не було правових підстав для повторного припинення зобов`язання шляхом прощення (анулювання) боргу, згідно з ч.1 ст.605 ЦК України, за відсутності самого об`єкта прощення (анулювання).

Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивача відсутнє додаткове благо передбачене пп. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України, у вигляді прощення боргу оскільки такий борг було списано у зв`язку з реалізацією АТ «Альфа-банк» свого права на предмет іпотеки шляхом прийняття у власність квартири позивача, а тому є безпідставним посилання контролюючого органу на те, що кошти у розмірі 1800852,76 грн. є оподатковуваним доходом позивача, передбаченим пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що нарахування на зазначену суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору є необґрунтованим, оскільки позивач не отримував у 2019 році дохід від АТ «Альфа-банк» та у останнього не виникло обов`язку подавати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.11.2018 справа № 802/1728/16-а.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було Головне управління ДПС у Рівненській області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати зі сплати судового збору, документально підтверджені у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Сенс банк», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 18.07.2024 №10534/ та від 18.07.2024 № 10535/.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ "СЕНС БАНК" Адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Василківська, 100, .

Повний текст рішення складений 26 грудня 2025 року

Суддя Д.П. Зозуля