Справа № 320/45815/24
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року м. Київ № 320/45815/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панової Г.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, яка полягає у непризначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, призначити та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах зі зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захистгромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС, починаючи з 09.01.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи, та 04.04.2024 звернувся до ГУ ПФУ у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку. Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області йому відмовлено у призначенні пенсії з підстав проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року менше чотирьох років.

Позивач вважає, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджують факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше чотирьох років, а отже він має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону № 796-XII.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

У відзиві на позовну заяву відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зазначив, що за результатами розгляду документів доданих до заяви підтверджений період проживання позивача на території зони посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року становить 3 роки 3 місяці 5 днів, що не дає права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області також подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідно до даних диплому у період з 01.09.1984 по 20.07.1987 рік позивач навчався в Ржищівському СПТУ № 28. Отже, факт навчання ОСОБА_1 у м. Ржищів Київської області з 01.09.1984 по 20.07.1987 рік заперечує факт його проживання у зоні посиленого радіологічного контролю, оскільки даний населений пункт, відповідно до Переліку №106, не відноситься до території радіоактивного забруднення. Згідно даних посвідчення серії НОМЕР_1 , Позивач має статус особи яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю віднесеного до категорія 4.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 , 04.04.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки має статус громадянина, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії, проживала в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, за принципом екстериторіальності було прийнято рішення від 12.04.2024 № 43 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відмовляючи в призначенні пенсії, відповідач 2 зазначив, що відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-VI (далі Закон № 1058), та за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, а саме: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за кожні 3 роки проживання, роботи але не більше 5 років, а початкова величина зниження пенсійного віку обов`язковою умовою є проживання чи робота на забрудненій території у період від 26 квітня по31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

В процесі розгляду заяви від 04.04.2024 Головним управлінням з`ясовано: вік ОСОБА_1 (на дату звернення): 55 років; Страховий стаж: 26 років 19 днів;

Періоди роботи (проживання) на території зони посиленого радіологічного контролю:

- з 07.08.1987 по 28.11.1987 - 00 років 03 місяця 22 дні;

- з 19.01.1990 по 01.01.1993 - 02 роки 11 місяців 13 днів;

- з 02.01.1993 по 19.05.1994 - 01 рік 04 місяці 18 днів;

- з 20.05.1994 по 31.12.2014 -20 років 07 місяців 12 днів.

Тобто, документально підтверджений період проживання (роботи) на території зони посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 - 03 роки 03 місяці 05 днів.

Крім того, відповідач зазначив, що із поданих позивачем документів, для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку вбачається:

1) початкова величина зниження пенсійного віку 2 роки не застосовується, оскільки відсутнє документальне підтвердження факту постійного проживання та/або роботи у відповідній зоні з моменту аварії на ЧАЕС (26.04.1986) по 31.07.1986;

2) період проживання/роботи в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року документально не підтверджено. Підтверджено 03 роки 03 місяці 05 днів, при необхідних щонайменше 4 роках, що не дає право на зменшення пенсійного віку.

Не погоджуючись з відповідними рішення органу Пенсійного фонду, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону від 09 березня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За умовами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, зменшення віку становить 2 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років (абзац шостий пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII).

Наведені положення Закону № 796-XII за дотримання умов, визначених у ньому, дозволяють зменшувати пенсійний вік особи, але не більше ніж на 5 років.

За змістом примітки до абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону № 1058-IV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом № 796-XII. Зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи. Обов`язковою умовою наявності в особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи до 01 січня 1993 року (у зоні посиленого радіологічного контролю - протягом чотирьох років). Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом № 796-XII, обов`язковий період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26 квітня 1986 року.

Таким чином, період проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років необхідно обраховувати з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1993 року. Виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням або у зв`язку із роботою в такій місцевості.

Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, визначений у додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Постанова № 106).

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846; далі - Порядок № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1, зі мінами), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку: потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період (и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Приписами пункту 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Частиною першою статті 15 Закону № 796-XII обумовлено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Також частиною третьою статті 65 Закону № 796-XII передбачено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Позивачу Київською обласною державною адміністрацією 26.04.2000 року було видано посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 (категорія 4) як такому, що "постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 р.".

В той же час, відповідно до приписів підпункту 7 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 наявність самого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи недостатньо для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, оскільки таке посвідчення не дозволяє встановити фактичні періоди проживання/роботи особи на території радіоактивного забруднення, щоб визначити можливість застосування початкової величини зниження пенсійного віку чи обчислити кількість років зниження віку у загальному порядку.

При цьому згідно з пунктом 2.22 розділу II Порядку № 22-1 для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні".

Періоди проживання в зоні посиленого радіологічного контролю визначено з 07.08.1987 по 28.11.1987, з 19.01.1990 по 19.05.1994 по періодам роботи відповідно до трудової книжки Позивача, та з 20.05.1994 по 31.12.2014 за даними реєстрації місця проживання відповідно до паспорта.

В той же час, при визначенні періоду проживання (роботи) на території зони посиленого радіологічного контролю Головним управлінням не взято до уваги довідки:

- №19-15/21, в якій зазначено, що ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав у зоні посиленого радіологічного контролю у с. Туники Богуславського району Київської області з 09.01.1969 по 03.12.1987 (до призову в лави збройних сил);

- № 225, в якій зазначено, що ОСОБА_1 проживає у зоні посиленого радіологічного контролю у м. Богуслав Київської області з 29.11.1989 по теперішній час.

Судом встановлено, що зазначені довідки видано на підставі акту обстеження про встановлення факту проживання фізичної особи депутата Богуславської міської ради.

При цьому, така підстава видачі довідок про період проживання у зоні посиленого радіологічного контролю як Акт обстеження депутата жодним законодавчим чи нормативно-правовим актом не передбачена. Такі довідки видаються виключно на підставі архівних даних територіальної громади.

Крім того, відповідно до даних диплому у період з 01.09.1984 по 20.07.1987 рік позивач навчався в Ржищівському СПТУ № 28.

Отже, факт навчання ОСОБА_1 у м. Ржищів Київської області з 01.09.1984 по 20.07.1987 рік заперечує факт його проживання у зоні посиленого радіологічного контролю, оскільки даний населений пункт, відповідно до Переліку № 106, не відноситься до території радіоактивного забруднення.

Суд зазначає, що зменшення пенсійного віку на 5 років відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796 можливе за наявності двох самостійних умов:

1) початкова величина зниження пенсійного віку 2 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період;

2) проживання щонайменше 4 роки станом на 1 січня 1993 року є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 3 роки проживання, роботи.

Водночас застосування як першої, так і другої умови наведеної вище, можливе у разі постійного проживання особи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року щонайменше 4 роки.

Таким чином, із поданих позивачем документів, для призначення пенсії із зменшення пенсійного віку вбачається:

1) початкова величина зниження пенсійного віку 2 роки не застосовується, оскільки відсутнє документальне підтвердження факту постійного проживання та/або роботи у відповідній зоні з моменту аварії на ЧАЕС (26.04.1986) по 31.07.1986;

2) період проживання/роботи в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року документально не підтверджено. Підтверджено 03 роки 03 місяці 05 днів, при необхідних щонайменше 4 роках, що не дає право на зменшення пенсійного віку.

При цьому, позивач не надав додаткових документів, які б могли пояснити відповідну суперечність у документах та підтвердити дійсне проживання протягом спірного періоду на території, що відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно, подані до суду документи не можуть підтвердити, що станом на 1 січня 1993 року позивач прожив у цій зоні не менше 4 років.

У постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 556/1172/17 та від 17 червня 2020 року у справі № 572/456/17 Верховний Суд сформував висновок, згідно якого виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням, або у зв`язку із роботою в такій місцевості. Зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Верховним Судом у постановах від 29 січня 2020 року у справі № 572/245/17 та від 17 червня 2020 року у справі № 572/456/17 сформовано висновок про те, що підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні посиленого радіологічного контролю.

З приводу доводів позивача про те, що наявне у нього посвідчення особи, яка постійно проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю надає їй безумовне право на зменшення пенсійного віку, то суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту проживання позивача у відповідній зоні з моменту Чорнобильської катастрофи (26 квітня 1986 року) по 01 січня 1993 року не менше чотирьох років.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2024 року у справі № 460/23707/22 у такій категорії справ дотримується підходу, згідно з яким якщо станом на 01 січня 1993 року позивач постійно не проживав та не працював у зоні гарантованого добровільного відселення протягом чотирьої років, то він не має права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, що є релевантним і до даних правовідносин.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області правомірно непризначило ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.