Справа № 331/6613/25
Суддя: Фісун Н. В.
Дата ухвалення: 2025-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/6613/25
Провадження № 2-а/331/94/2025
УХВАЛА

іменем України

25.12.2025

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі судді Фісун Н.В., при секретарі Коростельовій К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 14.11.2025 року відкрито провадження по справі.

27.11.2025 року до суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском встановлених законом строків на оскарження постанови.

03.12.2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, просять в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.12.2025 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобі, зафіксоване у режимі фотозйомки серії 2КІ № від 04.07.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що лише 06 листопада 2025 року йому стало відомо про існування постанови. На підтвердження зазначеного суду не надав відповідних доказів. Позивач надав до суду лише копію трекінгу відправлень із сайту АТ «Украпошта», з якого не можливо встановити відправника, отримувача та зміст вкладення. Клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду матеріали справи не містять. Недоліки можуть бути усунені шляхом надання доказів поважності пропуску строку звернення до суду з відповідним позовом.Роз`яснено позивачу, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви, визначені цією ухвалою, у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З огляду на запровадження підсистем ЄСІТС Електронний кабінет та Електронний суд, що забезпечують можливість направлення судом документів у справах в електронній формі шляхом їхнього надсилання до Електронного кабінету користувача (у тому числі автоматично), приписи підпункту 15.15 розділу VII Перехідні положення КАС України щодо обов`язкового вручення судового рішення виключно у паперовій формі, за таких обставин, не мають імперативного характеру.

Отже, аналіз наведених норм у системному зв`язку з положеннями пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України дає підстави для висновку, що оскільки днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, а сервіс Електронного кабінету ЄСІТС за приписами Положення про ЄСІТС є саме такою адресою, то надсилання процесуальних документів за допомогою підсистем ЄСІТС Електронний кабінет та Електронний суд є днем вручення судового рішення, за умови отримання відповідного повідомлення про його доставлення.

Відповідно довідки про доставку електронного листа, ухвалу суду від 16.12.2025 року доставлено до електронного кабінету представника позивача адвоката Кравченка О.П. 17.12.2025 року.

Згідно ч.7 ст. 251 КАСУ якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Станом, на 25.12.2025 року ,недоліки вказані в заяві не усунуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно матеріалів справи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки серії 2КІ № про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП винесено 04.07.2025 року.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення 11.11.2025 р., пропустивши встановлений законом десятиденний процесуальний строк на вчинення процесуальної дії зі звернення до суду з даним позовом, терміном пропуску більше чотирьох місяців.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 ст. 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стосовно строків в адміністративному процесі Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.10.2023 року (справа №990/139/23, провадження №11-133заі23) вказала, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Отже, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Необхідно зазначити, що пропуск строку, передбаченого ч. 2 ст. 286 КАС України, не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 17 вересня 2020 року у справі №640/12324/19, причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Для суду є очевидним, що причини, які перешкодили особі реалізувати право на звернення до суду у визначений процесуальним законом строк, повинні не залежати від волі заявника, мати об`єктивний характер.

На будь-які поважні причини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили звернення позивача до суду у встановлений строк позивач не послався та не подав до суду відповідні та належні докази.

Положення ч. 2 ст. 44 КАС України зобов`язує учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Наведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 року у справі №826/22361/15.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема у Рішенні від 03.04.2008 р. в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (пункт 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі №9901/313/20).

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав,свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 року у справі №340/1019/19.

Також, аналіз наведених норм свідчить про те, що залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду.

При цьому, суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Між тим, позивач не заперечує своєї обізнаності в існуванні оскаржуваної постанови, сплатив накладений на нього штраф.

Позивач вказує, що 06 листопада 2025 року отримано листа від Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради відповідно до якого 9мовою оригіналу) «Постанова про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № від 04.07.2025 містить персональні дані.

Суд зазначає, що дата,коли особа дізналася або повинна біла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, не завжди збігається з датою, коли особа ознайомилася зі змістом оскаржуваного документа, оскільки строк звернення до суду обчислюється з моменту, коли особа дізналася про порушення, а не з моменту ознайомлення з документом, який це порушення містить.

Будь-яких інших причин, які б свідчили про поважність пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, матеріали справи не містять.

Крім того, суд прийшов до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, а викладені обґрунтування у позові не свідчать, що позивачем пропущено строк на оскарження постанови з підстав, що пов`язані саме з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, які не залежали від волі позивача та унеможливили звернення з позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови у встановлений процесуальним законом строк.

Згідно ст. 123 ч. 3 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і, позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, суд дійшов висновку що у справі №331/6613/25, відсутні докази причини пропуску процесуального строку звернення до суду, що є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України.

Керуючись ст. 123, 160, 161, 169, 170, 171 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 25.12.2025 року.

Суддя Н.В.Фісун