Справа № 337/6046/25
Суддя: Гнатик Г. В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/6046/25
Номер провадження 2-а/337/85/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Гнатик Г.В., розглянувши, у порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Будченко Андрія Володимировича- поліцейського першого взводу першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшов позов ОСОБА_1 до Будченко А.В. - поліцейського першого взводу першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, закриття провадження у справі.

Позов мотивовано тим, що 08.11.2025 року поліцейським першого взводу першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Будченко А.В. винесено постанову серії ЕНА № 6109114, якою позивачку визнано винною, у тому, що вона керувала транспортним засобом «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконала вимоги дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна, чим порушила п.8.5.1 ПДР. Постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адмінстягнення в вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, не обґрунтованою та підлягає скасування з огляду на те, що 08.11.2025 року їй зателефонував відповідач з номера телефону НОМЕР_2 , запитавши про те, чи є вона власницею автомобіля та запропонував перепаркувати автомобіль, який був зупинений на пл..Маяковського у м.Запоріжжя за ритуалом вшанування «Герої на щиті». Позивач підійшла до автомобіля, після чого, не беручи до уваги її пояснення, всупереч висунутим аргументам, що вона не керувала автомобілем, відповідач, не надавши жодних доказів, почав під відеофіксацію «бодікамери», розгляд справи відносно позивача та склав оскаржувану постанову, у якій зазначено неправдиві обставини справи, які нічим не підтверджено, а саме у постанові зазначено, що вона керувала транспортним засобом. Просила суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Ухвалою судді від 15.12.2025 року відкрито провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268,272, 286 КАС України, судове засідання у справі провести 24.12.2025 року, без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позов.

17.12.2025 року до суду, через систему «Електронний суд», від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Малій О.М. надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що проти задоволення позову відповідач заперечує, посилаючись на наступне.

Учасники дорожнього руху повинні знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, їх дії не повинні строювати небезпеку чи перешкоду для руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ПДР України, розмітки 1.1 ( вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Під час несення служби поліцейськими УПП в Запорізькій області, було виявлено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 , яка керуючи транспортним засобом, не виконала вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ( вузька суцільна лінія) та здійснила її перетин, не пов`язаний з об`їздом перешкоди, чим порушила п.8.5.1 ПДР України - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Виявивши автомобіль під керуванням позивачки, представившись, згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про національну поліцію», була оголошена причина звернення, а саме, що водій порушила ПДР. Через порушення ПДР, були підстави для перевірки документів особи. Надалі, в ході розгляду справи, поліцейським було роз`яснено та дотримано прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Позивачкою, будь-яких клопотань заявлено не було, що підтверджується відеозаписом, в тому числі і клопотання про надання їй правової допомоги. Позивачка не була позбавлена права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, не була позбавлена права запросити адвоката на місце розгляду справи, не зверталась до працівників поліції з клопотанням про забезпечення їй права на захист, шляхом запрошення адвоката. Зазначені позивачкою обставини є надуманими, оскільки вони побудовані на суб`єктному тлумаченні норм законодавства та ґрунтуються виключно на її особистому ставленні до загального порядку розгляду справ про адмінправопорушення. Оскільки працівники ЦПП діяли виключно в межах вимог діючого законодавства, просив відмовити позивачці у задоволенні позову.

18.12.2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, у якій вона наполягає на позовних вимогах, просить позов задовольнити, посилаючись на те, що вона не керувала автомобілем.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України, яка містить спеціальні норми щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень з притягнення до адміністративної відповідальності, передбачено, що за наслідками розгляду справи вказаної категорії місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245, 251, 279, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.11.2025 року поліцейським першого взводу першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Будченко А.В. винесено постанову серії ЕНА № 6109114, у якій зазначено, що по пр.Соборному 190 у м.Запоріжжя, водій, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги п.1.1 ПДР «вузька суцільна смуга», чим порушив п.8.5.1 ПДР- порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, а саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконала вимоги дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна, чим порушила п.8.5.1 ПДР. Постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адмінстягнення в вигляді штрафу у розмірі 340 грн. ( постанова серії ЕНА № 6109114).

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8.5.1 Розділу 8 Правил дорожнього руху України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до п. 1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху України, Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Лінію розмітки 1.1 перетинати заборонено з боку суцільної лінії розмітки. Лінію 1.2, якою позначено край проїзної частини, перетинати дозволяється (якщо це не заборонено встановленими дорожніми знаками).

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з копією Постанови серії ЕНА № 6109114 від 08.11.2025 року, 08.11.2025 року о 10:24 в м. Запоріжжя, пр. Соборний,190, водій, керуючи ТЗ, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 та здійснив її перетин, чим порушив п.8.5.1, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До відзиву на позов представником відповідача було додано відеозапис подій та обставин, які мали місце 08.11.2025 року.

Суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України 18.12.2018 № 1026. Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

З наданого представником відвідача відеозапису вбачається, що безпосередньо на розмітці вузька суцільна лінія, навпроти площі «Митців» у м.Запоріжжя, стоїть припаркований автомобіль «SKODA OKTAVIA», біля якого перебуває ОСОБА_1 . Працівник УПП представився, повідомив ОСОБА_1 про те, що транспортний засіб був припаркований і її чекали хвилин 15, після чого зв`язалися з нею по номеру телефону, та запитав про те, де вона перебувала. ОСОБА_1 пояснила, що причина зупинки - їй треба було сходити до аптеки. Працівник поліції пояснив, що паркування у цьому місце заборонено і поряд багато місця де можливо припаркуватися, на що ОСОБА_1 відповіла: «Я розумію». На прохання працівника УПП ОСОБА_1 надала документи на авто та водійське посвідчення, які дістала з салону припаркованого автомобіля, при цьому не заперечувала та пояснила, що саме вона припаркувала автомобіль на суцільній лінії. Після цього працівник поліції повідомив позивачку про те, що нею порушено ПДР, на місці буде відбуватися розгляд справи, вона буде притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення ПДР. Після цього ОСОБА_1 почала з`ясовувати питання про те, навіщо працівники поліції таке вчиняють, що вона перепаркує автомобіль на інше місце, на що працівник УПП повідомив, що перепаркування відбудеться вже після розгляду адміністративної справи. Подальше спілкування ОСОБА_1 з працівником УПП зводилося до питання, навіщо це робиться, а також про те, що вона перепаркує авто на інше місце, що вона все зрозуміла і наступного разу тут паркуватися не буде.

Працівником УПП було роз`яснено, що це місце визначено для вшанування пам`яті загиблих і паркування транспортних засобів заборонено. ОСОБА_1 були роз`яснені її права, в тому числі і ст.63 Конституції України та право на юридичну допомогу. На неодноразові питання про те, чи зрозумілі їй права, ОСОБА_1 ухилялася від відповіді. З відеозапису також вбачається, що в цей час поряд з`явився невідомий чоловік, який почав ставити питання працівнику УПП, втручався у розмову, при цьому чоловік не представився. У подальшому невідомий чоловік почав зневажливо розмовляти з працівниками УПП, ображав їх, сів за кермо припаркованого автомобіля «SKODA OKTAVIA», де продовжив свої дії, на які зреагував сторонній чоловік, що проходив мимо, заявивши що не дозволить так ставитися до працівників поліції. Також працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що відносно неї буде винесено постанову на місці, якою притягнуто її до адміністративної відповідальності за порушення ПДР у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., порядок та строк оскарження постанови та право на оскарження дій працівників УПП. Постанова була роздрукована, вручена безпосередньо ОСОБА_1 , після чого остання подякувала. При цьому, жодного разу ОСОБА_1 не заявила про те, що не вона припаркувала автомобіль у зазначеному місці, навпаки, підтвердила факт паркування авто саме нею. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заявляла клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю надання їй правової допомоги.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що наданий представником відповідача відеозапис подій від 08.11.2025 року повністю підтверджує обставини, викладені у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 122 КУпАП та спростовує доводи позивачки щодо обставин справи.

Крім того, відповідачем у встановленому порядку повністю доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до ст. 72 КАС України.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне повністю відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, а саме скасуванні постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладанні на неї штрафу у розмірі 340 грн., закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 12, 72, 77, 132,134, 139, 241-246, 257, 262, 286, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - поліцейського першого взводу першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, закриття провадження у справі, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.В. Гнатик