Справа № 160/29666/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Екопромтех» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Екопромтех» із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якій останній підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позовну заяву задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Судом також встановлено, що 04.10.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Екопромтех» зареєстровано право власності на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, д. н. з. НОМЕР_1 , рік випуску 2023, комерційний опис GLS 450, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , повною масою 3340 кг, маса без навантаження 2553 кг, категорія М1, об`єм двигуна 2999 куб. см, тип палива F, колір чорний, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , копія якого міститься у матеріалах справи.
31.10.2023 позивачем до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було подано повідомлення форми №20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, а саме про те, що позивач став власником зазначеного вище транспортного засобу.
08.08.2025 позивачем подано податкові декларації з транспортного податку за 2023-2025 роки та відповідно до платіжних інструкцій №№2613, 2614, 2615 сплатив транспортний податок.
12.08.2025 позивачем надано відповідь, в якій зазначено, що транспортний засіб не є об`єктом оподаткування, а тому, позивачу не потрібно було подавати звітність по транспортному податку і сплачувати останній.
На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І, п. 75.1 ст. 75 розділу II ПК України, у порядку, визначеному п. 76.2 ст. 76 розділу II ПК України, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку щодо порушення правил (термінів) подання податкової звітності транспортного податку з юридичних осіб.
У ході перевірки контролюючим органом встановлено несвоєчасне подання податкової звітності транспортного податку з юридичних осіб за 2023, 2024, 2025 рік (порушення вимог пп. 267.6.4 п. 267.6 ст. 267 Кодексу).
Податкова звітність, яку несвоєчасно подано на дату проведення перевірки:
Податкова звітність за 2023, 2024, 2025 рік раніше не подавалася та не набувала статусу «неподаної» із надсиланням контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації відповідно до п. 49.11 та п. 49.15 статті 49 Кодексу.
Згідно висновків акта перевірки, в результаті проведення камеральної перевірки встановлено:
Відповідно до пункту 49.2 статті 49 Кодексу платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Відповідно до вимог підпункту 267.6.4 пункту 267.6 статті 267 Кодексу платники податку юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об`єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, декларація юридичною особою платником подається протягом місяця з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується, починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.
Не погодившись із висновками акта камеральної перевірки, позивачем подано до контролюючого органу заперечення до акта камеральної перевірки.
Позивач зі спірним податковим повідомленням-рішенням не погоджується, вважає його таким, що підлягає скасуванню судом як протиправне, що стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.
Базою оподаткування транспортним податком, згідно з пп. 267.3.1. п. 267.3 ст. 267 ПК України, є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
Відповідно до пп. 267.6.4. п. 267.6 ст. 267 ПК України, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об`єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, декларація юридичною особою - платником подається протягом місяця з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.
Відповідно до пп.267.6.7 п. 267.6 цієї статті, у разі спливу п`ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п`яти років.
Сплачується транспортний податок авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації пп. «б» пп. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України).
Так, згідно з актом перевірки, податкова звітність, яку несвоєчасно подано позивачем на дату проведення перевірки:
Як слідує зі змісту спірного податкового повідомлення рішення, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пп. 267.6.4 п. 267.6 ст. 267 ПК України.
З огляду на наведене, для правильного вирішення цього спору, суду необхідно встановити чи є вищевказаний транспортний засіб, що належить позивачу, об`єктом оподаткування транспортним податком.
Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 (далі Методика).
Згідно з пунктом 13 Методики Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.
Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2023-2025 роках (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.
Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень контролюючого органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінеконіки інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2023-2025 роках.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 813/3965/17.
Дослідивши переліки легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2023, 2024, 2025 (звітних) років на офіційному веб-сайті Мінекономіки, судом встановлено, що транспортний засіб MERCEDES-BENZ GLS 450 4MATIC, 2023 року випуску, відсутній у вказаних переліках.
Суд наголошує на тому, що доказів включення саме цього транспортного засобу до офіційного переліку за відповідні роки відповідачем суду не надано.
Разом з тим, суд зазначає, що посилання відповідача на листи ДПС України та інформацію МВС України не можуть замінювати обов`язковий перелік Мінекономіки, оскільки податковий обов`язок не може виникати з внутрішніх інформаційних ресурсів контролюючого органу.
Щодо обов`язку подання декларації, суд наголошує на тому, що відповідно до п. 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається лише у разі виникнення об`єкта оподаткування або показників, що підлягають декларуванню.
За відсутності об`єкта оподаткування транспортним податком обов`язок подання декларації не виникає.
Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача про те, що подання декларацій та сплата податку свідчать про визнання позивачем податкового обов`язку, оскільки такі дії були вчинені після отримання письмового запиту контролюючого органу.
Суд наголошує, що відповідно до статей 109 та 112 ПК України, фінансова відповідальність можлива лише за наявності вини платника податків. Виконання вимоги контролюючого органу з метою уникнення негативних наслідків не може тлумачитися як добровільне визнання податкового обов`язку.
Таким чином, враховуючи викладене, з урахуванням приписів статті 267 ПК України суд дійшов висновку, що належний позивачу транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ GLS 450 4MATIC, 2023 року випуску, не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2023-2025 роках, тому, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення в частині визначення штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1020 грн.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, доводи відповідача не спростовують обставин, встановлених судом, та не доводять наявність у позивача обов`язку подання декларацій з транспортного податку за 2023 2025 роки.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду позивач сплатив документально підтверджену суму судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Екопромтех» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька