Справа № 295/13543/25
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Перегуда Анатолій Павлович, до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому, вказуючи на протиправність дій інспектора патрульної поліції, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 17.09.2025 року серії ЕНА № 5745582.

Позивач зауважує, що в підстави винесення оскаржуваної постанови працівником поліції покладено висновок про розташування номерного знаку транспортного засобу у місці, не передбаченому його конструкцією, що містить склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 121-3 КУпАП. Позивач наголошує, що відомості про те, в якому саме місці має бути розташований номерний знак, поліцейським не повідомлено.

За твердженням учасника, перед початком розгляд справи про адміністративне правопорушення йому не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, проігноровано вимогу про намір скористатись правовою допомогою.

Крім того, сам розгляд здійснювався за невідомою адресою, оскільки зазначена за змістом постанови вулиця має протяжність понад 10 кілометрів.

Посилаючись на відповідні обставини, позивач просить скасувати прийняту постанову, закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відшкодувати судові витрати.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому звернуто увагу на відповідності прийнятої працівником поліції постанови нормативним вимогам, що висуваються до змісту постанови.

Сторона зазначає, що процедура розгляду справи була дотримана, особі роз`яснено права, повідомлено зміст правопорушення, оголошено рішення.

Учасник зауважує на приписи п. 2.9.В. ПДР України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закріплений не в установленому для цього місці, а також звертається до положень ст. 251 КУпАП, що визначають обсяг даних, які можуть бути прийняті як докази у справі про адміністративне правопорушення.

На думку сторони, посадовою особою при прийнятті рішення надано належну та всебічну оцінку фактичним даним, а заперечення позивача скеровані на уникнення відповідальності.

Відповідач вказує, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування лише у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення, а певні дефекти адміністративного акту необхідно розглядати через призму наслідків, коли, зокрема, в результаті процедурного порушення такий акт суперечить закону, тобто є нікчемним, або, в іншому випадку, коли допущене порушення не вплинуло на зміст акту - тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати.

Стверджуючи про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу складності справи та ціні позову, що, на думку учасника, фактично дорівнює розміру штрафу, накладеного на позивача, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.09.2025 року року серії ЕНА № 5745582, водій ОСОБА_1 17.09.2025 року о 23 год. 49 хв. керував по вул. Набережній в м. Вишгород автомобілем Chevrolet Camaro, номерний знак якого (н.з. НОМЕР_1 ) закріплений не в установленому для цього місці.

Позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Досліджена судом постанова, копія якої надана відповідачем, містить підпис навпроти пункту 8 «права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП роз`яснено».

Положеннями ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено настання відповідальності в разі керування транспортного засобу з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно з п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р., водієві забороняється: керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що: закріплений не в установленому для цього місці.

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а також ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», п.2.9 Правил дорожнього руху передбачають відсильний характер, що обумовлює можливість встановлення складу адміністративного правопорушення через аналіз нормативних актів у сфері технічних вимог до розташування і використання номерних знаків автомобільного транспорту.

Згідно з розділом VIII Вимог до номерних знаків транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 02 березня 2021 року № 166, кількість знаків на транспортних засобах повинна становити: на автомобілях - два знаки; Знаки на транспортних засобах треба встановлювати тільки в передбачених за конструкцією місцях або додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу. Знаки не повинні зменшувати кути переднього та заднього звисів транспортного засобу.

Тлумачення наведених нормативних приписів зводиться до висновку про те, що встановлене для кріплення номерного знаку місце, в розрізі вимог ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», п.2.9 ПДР, є елемент кузову або іншого технічного обладнання транспортного засобу, що визначений конструктивно для цією мети.

З матеріалів справи слідує, що учасники фактично не заперечують присутність на транспортному засобі номерних знаків встановленого зразка, при цьому, відповідачем, який зауважує на розташуванні таких знаків у невстановленому місці, в порушення закріпленого ч.2 ст. 77 КАС України принципу тягаря доведення, згідно з яким суб`єкт владних повноважень у більшому ступені є обтяженим в питанні підтвердження правомірності прийнятого рішення, не повідомляє, яке саме місце та якого конструктивного елементу відповідного автомобіля є місцем кріплення номерного знаку, що передбачений для цього конструкцією транспортно засобу, якими доказами можуть підтверджуватись відомості про встановлене конструкцією відповідного автомобіля місце кріплення номерного знаку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками….

У відповідності до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:.. технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

З приводу доданого до відзиву відеозапису з портативного реєстратора поліцейського суд зауважує на тому, що текст оскаржуваної постанови не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Отже, відповідний запис не може бути прийнятий як належний доказ.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги ту обставину, що позивач оскаржує прийняте відповідачем рішення, що виражене у фірмі винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення, при цьому відповідачем не надано достатньо доказів, які підтверджують правомірність такого рішення, суд, керуючись принципом необхідності доведення з боку відповідача, вважає позовні вимоги обґрунтованими.

На підставі ст.ст. 134, 139, 143 КАС України підлягають до стягнення з відповідача витрати позивача з оплати судового збору в сумі 605,60 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн., розмір якої визнається судом співмірним і таким, що відповідає принципу розумності та необхідності втручання.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 90, 134-143, 241-256, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17.09.2025 року серії ЕНА № 5745582 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.М.Лєдньов