Справа № 520/33093/25
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання повернення позову

22 грудня 2025 року справа № 520/33093/25

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання прийняття до розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСТРЕЙД" (далі за текстом - позивач, заявник) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО- КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА (далі за текстом - Відповідач №1), Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби Марини Анатоліївни (далі за текстом - Відповідач №2), третя особа - Акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" про: 1) визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А. щодо винесення Постанови від 23.07.2025 року у зведеному виконавчому провадженні ВП № 78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП №№ 78667737, 78667867 про визначення суб`єкта оціночної діяльності до спливу визначеного законом строку для узгодження вартості майна сторонами виконавчого провадження; 2) скасування постанови, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А., від 23.07.2025 року у зведеному виконавчому провадженні ВП № 78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП №№ 78667737, 78667867 про визначення суб`єкта оціночної діяльності до спливу визначеного законом строку для узгодження вартості майна сторонами виконавчого провадження; 3) визнання неправомірним Звіт суб`єкта оціночної діяльності - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНВЕСТИЦІЙНО- КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА" (сертифікат суб`єкту оціночної діяльності видано 20.05.2024 року за № 223/2024 Фондом Державного майна) в особі оцінювача ОСОБА_1 про незалежну оцінку майна від 30.07.2025 року про вартість об`єкта нежитлової нерухомості, а саме нежитлової будівлі овочесховища, загальною площею 7687,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт Васищеве, вул. Овочева, 9, та належить ТОВ «КРОСТРЕЙД» на праві власності; 4) зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюбу М.А визначити оцінку майна по зведеному виконавчому провадженні ВП № 78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП №№ 78667737, 78667867 на підставі Висновку експерта № 11844 за результатами проведення експертного оціночно-будівельного дослідження ННЦ «Інститут судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса» від 17.09.2025 року,

встановив:

Аналогічні вимоги позивачем вже заявлялись у межах справи №520/32591/25, де позов було подано 15.12.2025р., а у подальшому ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2025р. було повернуто у зв`язку із його відкликанням.

У межах справи №520/33093/25 у якості доказів сплати судового збору було подано платіжну інструкцію №742 від 12.12.2025 р., хоча саме цей документ раніше вже було використано заявником при зверненні до суду із позовом у межах згаданої вище справи №520/32591/25.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Пунктом 2 частини 3 статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкривала стаття 8цього Кодексу й визначала, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 44 КАС України).

Вимоги до позовної заяви встановлено статтею 161 КАС України, згідно із частиною 3 якої до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу (пункт 3 частини 1 статті 171 КАС України).

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.05.2018р. по справі №520/810/504/17, судовий збір в розмірах та порядку, передбачених Законом №3674, підлягає сплаті за подання кожного окремого позову, в разі відсутності пільг щодо його сплати, а тому судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову в одній справі, не може бути використаний для підтвердження сплати судового збору за подання до суду іншого адміністративного позову, в тому числі тим самим позивачем до того самого суду.

В разі ж повернення особі поданої ним позовної заяви остання не позбавлена права звернутись до суду з заявою про повернення сплаченої суми судового збору у відповідності до положень пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №3674.

Отже, законодавством встановлено чіткий порядок повернення сплаченої суми судового збору, яка в подальшому на розсуд особи може бути використана для сплати судового збору за подання іншого (нового) позову, в той же час використання сплаченої в одній справі суми судового збору при поданні іншого позову не передбачено законодавством та є порушенням порядку сплати судового збору.

Також у постанові Верховного Суду від 05.08.2021р. по справі №160/5879/20 зазначено, що звертаючись до суду, позивач був зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату судового збору саме у межах цієї справи. Разом із тим, як встановлено судом, судовий збір за наданим позивачем платіжним дорученням сплачений і зарахований при розгляді іншої адміністративної справи.

Отже, з огляду на викладене, Верховний Суд зазначив, що подане платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, оскільки не підтверджено зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та відсутня інформація про той номер справи, у межах якої подана відповідна скарга.

Відповідно до позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.03.2019 у справі №814/218/14, під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Тому, з урахуванням правових висновків, викладених у вищезазначених постановах Верховного Суду, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суддя змушений зазначити, що повторне використання документу про сплату судового збору не передбачено ані нормами КАС України, ані нормами Закону України "Про судовий збір".

З огляду на викладене суд вважає, що повторна подача позову із долученням вже використаного раніше документу про сплату судового збору у даному конкретному випадку не може бути витлумачена інакше як зловживання правом за п. 2 ч. 2 ст. 45 КАС України.

Указане зумовлює повернення позову у порядку ч.3 ст.45 КАС України.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.2, 4-9, 45, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Позов - повернути.

Роз`яснити, що повернення позову не позбавляє права повторного звернення.

Копію ухвали надіслати заявникові.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко