Справа № 420/36060/25
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення №1074 від 02 жовтня 2025 року Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління судової адміністрації України в Херсонській області №02-507 від 14.05.2025 року про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01 січня 2024 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді y відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління судової адміністрації України в Херсонській області №02-507 від 14.05.2025 року про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає 145 344,00 грн. та продовжити щомісячні виплати в розмірі 56 % від вказаної суми, а саме 81 392,64 грн. з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог та відповіді на відзив зазначено, що 24 вересня 2025 через Сервісний центр ПФУ Личаківського району м. Львова позивач звернулась до ПФУ із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до наданої довідки ТУ ДСА України в Херсонській області №14.05.2025 № 02-507 яка видана на підставі чинного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 у справі №420/34705/24 в якій розрахунок суддівської винагороди зроблений виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн. Вказана заява за екстериторіальним принципом була передана на розгляд до ГУ ПФУ в Запорізькій області, яке за наслідками розгляду прийняло рішення №1074 від 02 жовтня 2025 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Позивач вважає протиправним рішення, у зв`язку із чим звернулась до суду з даним позовом.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Від представника відповідача ГУ ПФУ в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що за принципом екстериторіальності заява позивачки від 24.09.2025 розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.10.2025 за № 1074 позивачці відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з відсутністю законних підстав, а саме: прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді не змінювався і складає 2102,00 грн, тобто на рівні 2020. Тобто, відповідачем на даний час не вчинено жодних протиправних дій чи бездіяльності та ніяким чином не порушено право Позивачки на пенсійне забезпечення. Відповідач звертає увагу, що після 18.02.2020 не змінювалися розміри суддівської винагороди. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визнання базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року не змінився по відношенню до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовувався для визнання базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року, підстави для здійснення нового перерахунку щомісячного грошового утримання, згідно наданої Позивачкою довідки від 14.05.2025 за № 02-507/25, відсутні.

Від представника відповідача ГУ ПФУ в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що статтею 7 Закону №3460 встановлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня становить 2102 грн. Отже, з 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 грн. З аналізу зазначених норм вбачається, що законодавством визначено прожитковий мінімум працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, як окремому розмірі, який не співпадає з прожитковим мінімумом працездатних осіб. Положення ст.7 Закону №3460-IX є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами. Отже, змін розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 2020 року не відбулось, а тому відсутні правові підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням довідки, виданої ТУ ДСА в Херсонській області №02-507 від 14.05.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/34705/24 від 22.01.2025 року, ОСОБА_1 . ТУ ДСА в Херсонській області видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №02-507 від 14.05.2025 року.

24.09.2025 року позивач звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №02-507 від 14.05.2025 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 02.10.2025 року №1074 відмовлено позивачці в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки №02-507 від 14.05.2025 року.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про відмову у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

За приписами статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Статтею 4 Закону № 1402-VIII визначено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно ч.3 ст.135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

За правилами ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до ч. 4, 5 ст.142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 року по справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 року по справі №200/3958/19-а, висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України Про прожитковий мінімум від 15.07.1999 року № 966-XIV (далі - Закон № 966-XIV).

Статтею 1 Закону №966-XIV визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також, у цій статті Закону передбачається, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. У змісті наведеної норми Закону №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відповідно, Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. При цьому, судді Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Натомість, відповідно до вимог ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - становить 3028 гривні, а працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Суд зазначає, що зміни до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірному періоді, а також в Закон України №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.

Тому, для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди відсутні законні підстави.

Отже, Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Аналогічна правова позиція щодо обчислення суддівської винагороди (обрання розрахункової величини прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року) викладена у постановах Верховного Суду від 10.11.2021 року по справі № 400/2031/21, від 30.11.2021 року по справі № 360/503/21.

Відповідно до приписів розділу IV подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 (далі - Порядок №3-1) встановлює перерахунок щомісячного довічного грошового утримання органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно п.1-8 розділу IV Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до ч.4 ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів, ч.2 ст.27 Закону України Про Конституційний Суд України органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відмова ГУ ПФУ в Запорізькій області у здійсненні такого порахунку з підстав наведених у рішенні є протиправною, оскільки повністю суперечить приписам вищенаведеного закону.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення № 1074 від 02 жовтня 2025 року Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління судової адміністрації України в Херсонській області № 02-507 від 14.05.2025 року про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Херсонській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №02-507 від 14.05.2025 року.

Крім того, суд зазначає, що заява позивача від 24.09.2025 року щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізький області. Таким чином, процедура перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в даному випадку покладена на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Отже, саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області має бути покладене зобов`язання щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Стосовно позовних вимог позивача щодо зобов`язання відповідача продовжити щомісячні виплати в розмірі 56 % від вказаної суми, а саме 81 392,64 грн. з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, згідно якої, встановивши відсутність на час звернення позивача до суду спору щодо відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, суд не вдається до надання правової оцінки питанню, який відсотковий розмір має застосовуватись пенсійним органом при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 23.02.2024 року по справі №520/10429/2020, від 20.02.2024 року по справі №520/9440/2020 висловлював правову позицію про те, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про здійснення перерахунку, виходячи з певного відсоткового розміру від суддівської винагороди працюючого судді, з огляду на те, що це не було предметом та мотивом відмови, отже, не є предметом судової ревізії, оскільки виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі, та належним способом захисту прав позивача у такому випадку є саме зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої ним довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що за результатом розгляду заяви від 24.09.2025 року рішенням відповідача № 1074 взагалі було відмовлено позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №02-507 від 14.05.2025 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже, на стадії ухвалення рішення щодо спірних правовідносин у цій справі у суду відсутні підстави вважати, що права позивача у цій частині будуть порушенні у майбутньому.

Враховуючи положення ст. 2 КАС України, судовому захисту підлягають тільки порушені права.

Таким чином, права позивач в цій частині не порушені, отже вимоги є передчасними, та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наслідками судового розгляду, з метою ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області №1074 від 02 жовтня 2025 року яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №02-507 від 14.05.2025 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2024 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління судової адміністрації України в Херсонській області №02-507 від 14.05.2025 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За звернення до суду із вказаною позовною заявою (позовними вимогами) позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1211,50 гривень.

Тобто позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Щодо суми судового збору, сплаченого надміру, суд повідомляє, що він повертається ухвалою суду за відповідним клопотанням особи, яка його сплатила. Наразі такої заяви до суду не надходило.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255-258, 262, 291, 295, 297 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області №1074 від 02 жовтня 2025 року яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №02-507 від 14.05.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2024 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління судової адміністрації України в Херсонській області №02-507 від 14.05.2025 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка