Справа № 593/1547/25
Суддя: Німко Н. П.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 593/1547/25
Провадження №2-а/593/37/2025
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"10" грудня 2025 р.

у складі:

головуючої судді Німко Н.П.

за участю секретаря судового засідання Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 й просив поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, як такий, що пропущено з поважних причин; визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 09 червня 2025 року №1/1295; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Як на підставу позову послався на те, що 09 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову, у відповідності до якої на нього накладено штраф в розмірі 17000 гривень. Таку постанову він вважає незаконною і такою, що підлягає до скасування, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадовою особою в порушення норм законодавства не в повній мірі було встановлено усі обставини справи. Так із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ним було вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.З ст. 210-1 КУпАП. В оскаржуваній постанові зазначається, що 09 червня 2025 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де під час звіряння військово-облікових даних було встановлено, що він перебуває в розшуку згідно бази даних Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за скоєння правопорушення за ч.З ст. 210-1 КУпАП, оскільки не прибув по повістці з датою явки до 05.06.2025 року. Позивач вказує, що раніше проходив строкову військову службу, після звільнення з якої 13.05.2024 року був взятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_2 та зарахований в резерв ЗС України. Також, того дня йому вручили повістку, згідно якої він повинен з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк до 05.06.2025 року. Однак, 20 травня 2025 року у нього раптово погіршився стан здоров`я, через що його госпіталізували та проведено оперативне втручання. На стаціонарному лікуванні він перебував з 20.05.2025 року по 29.05.2025 року. Після закінчення стаціонарного лікування він проходив амбулаторне лікування вдома, періодично з`являючись до хірурга. Про свій стан здоров`я він у телефонному режимі повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_3 де йому повідомили, що після одужання потрібно буде з`явитись згідно отриманої повістки. Операційні шви йому було знято 06 червня 2025 року і відповідно наступного робочого дня, який припав на 09.06.2025 року, він з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_3 і надав їм виписку з медичної карти. Не зважаючи на його пояснення, уповноваженою особою 09 червня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення №300/2025 за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч.З ст. 210-1 КУпАП, у якому зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10.00 год. 11.06.2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього, на адресу позивача не надходило жодного рішення по даному факту, тому вважав, що відповідач взяв до уваги той факт, що його неприбуття було пов`язане із поважними причинами, а саме станом здоров`я, тому справу було закрито. У подальшому, йому стало відомо про те, що на виконанні Бережанського ДВС перебуває виконавче провадження за оскаржуваною постановою. Прибувши 28.10.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому надали копію вказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що у оскаржуваній постанові вказано, що вона винесена 09 червня 2025 року, хоча із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд справи повинен був відбутись 11.06.2025 року. Тому справу було розглянуто із порушенням вимог КУпАП, оскільки йому не надано можливості бути присутнім при проведенні розгляду справи, надати особисті пояснення та докази поважності причин неприбуття.

Також, у відповідності до ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються хвороба громадянина.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відтак вказує, що ним не порушено вимоги мобілізаційного законодавства, оскільки повісткою визначено було кінцеву дату прибуття а саме 05.06.2025 року, а він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 09.06.2025 року, тобто з`явився в строк, що не перевищує 7 днів.

Окрім цього, у відповідності до примітки ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Враховуючи те, що його дані були у розпорядженні Відповідача, оскільки він 13.05.2024 року став на облік в першому відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , до нього не повинні застосовуватись вимоги статей 210, 210-1 цього Кодексу.

Щодо строку оскарження постанови, вказав, що такий строк визначений ст. 289 КУпАП він пропустив з поважних причин. Він не був присутнім при розгляді справи. Копія оскаржуваної постанови йосу не направили та особисто не вручили, тому він не знав про наявність такої постанови, через це не мав підстав та змоги її оскаржити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Горський О.І. не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Адвокат Горський О.І. подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі позивача та за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, був належним чином сповіщеним про час та місце слухання справи. Надіслав до суду відзив на позов, який обгрунтував таким: 09 червня 2025 року громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 як такий, що перебуває в базі розшуку Тернопільського РУ Національної поліції в Тернопільській області ITC «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ст.210-1 КУпАП, через те, що у вказані терміни не прибув по повістці з датою явки до 05.06.2025 та надісланої через Укрпошту. Цього ж дня посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол № 300/2025 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

09 червня 2025 року винесено постанову про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.З статті 210-1 КУпАП з накладенням мінімального штрафу 17000 гривень.

Абзацом 2 частини 1 статі 22 України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено, що громадяни, у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язані з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до ч.10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово- лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

Частиною 2 ст. 26 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" зокрема передбачено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 4 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1487 від ЗО грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Вважає, що позивач ОСОБА_1 здійснив правопорушення, яке вчинене в особливий період та порушив вимоги ч.10 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.З ст.210-1 КУпАП.

Відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 09 червня 2025 року за ч.З ст.210-1 КУпАП є необгрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає.

Просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача, а у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позов, всебічно перевіривши матеріали справи, докази, надані по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються таким нормативним законодавством.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Так, відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому, відповідно ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису),які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів,актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, відповідно ч.3 ст.210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Частиною ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Судом встановлені такі факти й відповідні їм правовідносини.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4023, ОСОБА_1 направлено в стаціонар (хірургічний відділ) 20.05.2025 року та виписано 29.05.2025 року. 29.05.2025 року проведено діагностичну лапаротомію.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09.06.2025 року №3707 вбачається, що ОСОБА_1 за вищевказаних обставин вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 00 хв. 11 червня 2025 року.

У подальшому, постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 №1/95 від 09 червня 2025 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.

Так, згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 09 червня 2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де йому було повідомлено про порушення правил мобілізаційної підготовки та військового обліку.

Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, його було повідомлено про те, що він перебуває в розшуку згідно бази даних розшуку Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ITC «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння ним правопорушення за ч.З ст.210-1 КУпАП через те, що у вказані терміни не прибув по повістці, з датою явки до 05.06.2025. ОСОБА_1 поважної причини неприбуття в ТЦК та СП, де перебуває на обліку, вчасно не повідомив.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються хвороба громадянина.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відтак, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач об`єктивно не мав змоги через госпіталізацію та проведене оперативне втручання, наступного робочого дня після 05.06.2025 року позивач 09 червня 2025 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 та повідомив про причини своєї неявки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було порушено вимоги мобілізаційного законодавства, оскільки повісткою визначено було кінцеву дату прибуття а саме до 05.06.2025 року, позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 09.06.2025 року, тобто з`явився в строк, що не перевищує 7 днів.

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що розгляд справи відносно Борика відбудеться о 10 год. 00 хв. 11 червня 2025 року. А оскаржувана постанова винесена 09 червня 2025 року. Відтак справу розглянуто із порушенням вимог КУпАП, чим позивача позбавлено можливості бути присутнім при розгляді справи, надати пояснення та докази.

Суд констатує, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП відповідачем не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не може бути залишена в силі і підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у зв`язку недоведеністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , вчиненого за обставин, зазначених у оскаржуваній постанові.

Суд також вважає за необхідне поновити позивачу строк на оскарження вказаної постанови, як такий, що пропущено з поважних причин, оскільки він не був присутнім при розгляді справи, копію оскаржуваної постанови йому не направлено та особисто не вручено.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст.210-1, 280, 283-284, 287-293 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 .

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення №1/195 від 09 червня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП - закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко