Справа № 160/28059/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН-ТАЖ» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови,
29.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН-ТАЖ» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Київської митниці (далі відповідач), у якій просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000020/2 від 24.04.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000257;
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000024/2 від 01.05.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000275;
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000025/2 від 12.05.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000286;
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000027/2 від 13.05.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000291;
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000031/2 від 09.06.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000354.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «ВІН-ТАЖ» з метою митного оформлення товарів подало до митниці електронні митні декларації, в яких обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною контракту та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які не містили розбіжностей та ознак підробки, а, навпаки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що, в свою чергу, виключало можливість витребування митницею у декларанта додаткових документів у розумінні приписів ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України. Однак, відповідач, не зважаючи на вищенаведене, посилаючись на формальні підстави, витребував у позивача додаткові документи. Проте, відповідач, не здійснивши повну перевірку відомостей, що містяться в наданих документах, що підтверджують заявлену митну вартість та правильність розрахунку, здійсненого декларантом, не упевнившись в достовірності та точності заяв, документів та розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого загальна митна вартість задекларованих товарів була скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 Митного кодексу України. При цьому, позивач зауважує, що зазначена в митній декларації митна вартість товарів у повній мірі співпадає з митною вартістю товарів, що відображена у документах, поданих відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, які у повній мірі підтверджують розмір заявленої митної вартості товару за ціною контракту. Натомість, всі вказані у спірних рішеннях зауваження митниці носять формальний характер та не свідчать про дійсну наявність розбіжностей, а надані позивачем документи, повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості. Таким чином, не погоджуючись з висновками відповідача та винесеними ним рішеннями, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 відкрито провадження у адміністративній справі; призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
24.10.2025 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що під час здійснення Київською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією, було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатами розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості, однак, такі документи декларантом надані не були, у зв`язку із чим відповідачем обґрунтовано прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару. Таким чином, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
24.10.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Київської митниці про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
27.10.2025 представником позивача подані до суду пояснення, в яких викладено правову позицію, яка є аналогічною до доводів, викладених в позовній заяві.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
19.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН-ТАЖ» (покупець) та іноземною компанією ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD (Китай) (продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №19-423VIN.
Відповідно до п. 1.1 контракту в порядку та на умовах, визначених цим Контрактом Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця товари на умовах, вказаних в рахунку-фактурі (інвойсі) доданого Контракту, згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2020р.
Згідно з п. 1.4 контракту сторони домовились, що страхування вантажу за цим Контрактом не здійснюється. Можливе за додатковою згодою Сторін.
На підставі п. 1.5 контракту сторонами встановлено перелік товаросупровідних документів, а саме: пакувальний лист, рахунок-проформа (у разі наявності), рахунок-фактура (інвойс), коносамент або автотранспортна накладна CMR (залізнична накладна), та інші документи, відповідно до номенклатури товару.
Пунктом 1.7 контракту передбачено, що країна походження товарів зазначається в рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну відповідну партію товарів. Країна призначення Україна.
Відповідно до п. 2.1, п. 2.2 контракту ціна контракту встановлюється в доларах США, найменування (асортимент), кількість і ціна Товару визначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію Товару, які є невід`ємною частиною даного Контракту.
Згідно з п.2.3 контракту ціну товару за цим контрактом сформовано з урахуванням умов поставки СРТ-Київ, відповідно до базисних умов Правил «ІНКОТЕРМС 2020».
На підставі п. 2.4 контракту якщо інше не передбачено рахунком-фактурою (Інвойсом), ціна Товару за цим Контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати до пункту призначання (транзит через треті країни, в т.ч. перевантаження, у разі необхідності), оплата яких передбачена Продавцем, відповідно до базисних умов Правил «ІНКОТЕРМС 2020».
Пунктом 2.5 контракту передбачено, що митні збори та інші витрати, пов`язані з виконанням Контракту за транзит через треті країни, у разі необхідності їх сплати, сплачуються Продавцем.
Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 контракту продавець має право поставляти товар особисто або доручати відвантаження третім особам. Покупець зобов`язаний прийняти поставку від будь-якого з вантажовідправників, запропонованих Продавцем.
Згідно з п. 12.1 даний Контракт набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2026.
За зовнішньоекономічним контрактом на адресу позивача надійшли товари, на умовах поставки CPT-Київ.
24.04.2025 для здійснення митного оформлення товарів за Контрактом №19-423VIN, які надійшли на адресу позивача відповідно до інвойсу ІNVOICE №11631073JK від 09.01.2025 та інших супровідних документів, на умовах поставки CPT UA Київ, на загальну суму 29 404,44 USD (доларів США), країни виробництва - CN (Китайська Народна Республіка).
Розглянувши подані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, та не погодившись з заявленою митною вартістю, посилаючись на виявлені розбіжності, митний орган направив електронне повідомлення, в якому, відповідно до положень ст. 53 МК України запропонував протягом 10 календарних днів надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів.
Позивач повідомив відповідача листом за №2404/1 від 24.04.2025 (код документу 9000) про те, що він не має можливості надати додаткові документи.
Не погодившись із заявленою декларантом митною вартістю товару, Київською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000257, якою повідомлено декларанта про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з таких причин: «ст.54 Митного кодексу України. Митним органом винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 24.04.2025 №UA100330/2025/000020/2», та винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 24.04.2025 №UA100330/2025/000020/2.
Розглянувши подані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, та не погодившись з заявленою митною вартістю, посилаючись на виявлені розбіжності, митний орган направив електронне повідомлення, в якому, відповідно до положень ст. 53 МК України запропонував протягом 10 календарних днів надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів.
Позивач повідомив відповідача листом за №0105/1 від 01.05.2025 (код документу 9000) про те, що він не має можливості надати додаткові документи.
Не погодившись із заявленою декларантом митною вартістю товару, Київською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000275, якою повідомлено декларанта про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з таких причин: «ст.54 Митного кодексу України. Митним органом винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 01.05.2025 №UA100330/2025/000024/2», та винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 01.05.2025 №UA100330/2025/000024/2.
Розглянувши подані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, та не погодившись з заявленою митною вартістю, посилаючись на виявлені розбіжності, митний орган направив електронне повідомлення, в якому, відповідно до положень ст. 53 МК України запропонував протягом 10 календарних днів надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів.
Позивач повідомив відповідача листом за №1205/1 від 12.05.2025 (код документу 9000) про те, що він не має можливості надати додаткові документи.
Не погодившись із заявленою декларантом митною вартістю товару, Київською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000286, якою повідомлено декларанта про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з таких причин: «ст.54 Митного кодексу України. Митним органом винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 12.05.2025 №UA100330/2025/000025/2», та винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 12.05.2025 №UA100330/2025/000025/2.
Розглянувши подані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, та не погодившись з заявленою митною вартістю, посилаючись на виявлені розбіжності, митний орган направив електронне повідомлення, в якому, відповідно до положень ст. 53 МК України запропонував протягом 10 календарних днів надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів.
Позивач повідомив відповідача листом за №1305/1 від 13.05.2025 (код документу 9000) про те, що він не має можливості надати додаткові документи.
Не погодившись із заявленою декларантом митною вартістю товару, Київською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000291, якою повідомлено декларанта про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з таких причин: «ст.54 Митного кодексу України. Митним органом винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 13.05.2025 №UA100330/2025/000027/2», та винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 13.05.2025 №UA100330/2025/000027/2.
Розглянувши подані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, та не погодившись з заявленою митною вартістю, посилаючись на виявлені розбіжності, митний орган направив електронне повідомлення, в якому, відповідно до положень ст. 53 МК України запропонував протягом 10 календарних днів надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів.
Позивач повідомив відповідача листом за №0906/1 від 09.06.2025 (код документу 9000) про те, що він не має можливості надати додаткові документи.
Не погодившись із заявленою декларантом митною вартістю товару, Київською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000354, якою повідомлено декларанта про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з таких причин: «ст.54 Митного кодексу України. Митним органом винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 09.06.2025 №UA100330/2025/000031/2», та винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 09.06.2025 №UA100330/2025/000031/2.
Не погодившись з вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст. 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України).
Відповідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст. 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене ч. 5 ст. 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені ч. 3 ст. 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України.
За наведеними митними деклараціями митним органом встановлено аналогічні порушення.
Як встановлено судом, поставка товару задекларованого у митних деклараціях, здійснювалась на підставі контракту №19-423VIN від 19.04.2023, укладеного між ТОВ «ВІН-ТАЖ» (покупець) та компанією ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD (Китай) (продавець).
Щодо зауважень митниці, що відповідно до п. 1.5 контракту від 19.04.2023 №19-423VIN товар супроводжується наступними документами: пакувальний лист, рахунок-проформа, рахунок-фактура (інвойс), коносамент або автотранспортна накладна (залізнична накладна) та іншими документами, відповідно до номенклатури товару, однак декларантом із наведеного списку не надано коносамент, то суд зазначає таке.
Аналізуючи наведені зауваження суд, в першу чергу, звертає увагу на те, що вимоги вказаного пункту 1.5 контракту п. 1.5 контракту від 19.04.2023 №19-423VIN не передбачають одночасної наявності таких супровідних документів, як коносамент та автотранспортна накладна (залізнична накладна).
Так, у випадку оформлення пункту 1.5 контракту п. 1.5 контракту від 19.04.2023 №19-423VIN використана синтаксична конструкція, в якій однорідні члени речення з`єднані безсполучниковим зв`язком і між двома останніми членами речення стоїть розділовий сполучник «або».
Таким чином, вказана форма речення визначає перелік документів, які можуть бути надані серед наведених за їх наявності, а не одночасно.
Більш того, позивачем як до суду, так і до митного органу, окрім коносаменту, подано всі перелічені документи, які у своїй сукупності дають можливість ідентифікувати факт постачання товару, його кількість, вартість, умови поставки, а всі дані в наданих позивачем документах відповідають один одному та кореспондуються між собою.
Щодо доводів митного органу, що комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, а отже не відображає дійсну вартість товару, суд зазначає наступне.
У відповідності до п. 13 Висновків Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України, в редакції від 13.03.2012 року, яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року № 2, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності органам доходів і зборів заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку з наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).
Щодо тверджень митного органу, що висновки Дніпропетровської торгово-промислової палати взяті до уваги митницею, але не можуть бути підставою для підтвердження митної вартості, суд зазначає таке.
Надані декларантом висновки експерта Дніпропетровської ТПП, складені з урахуванням інформації, розміщеної на інтернет-ресурсах www.alibaba.com, що є міжнародною он-лайн платформою електронної комерції. Зважаючи на зміст п. 2.2 Умов користування даним ресурсом, для отримання доступу та користування Службами даної платформи вимагається реєстрація відповідної особи в якості учасника Сайтів ресурсу.
Таким чином, у користувача ресурсу є можливість ідентифікувати зареєстровану компанію та сферу її діяльності, а також запропоновані нею цінові дані, розміщені на сайті.
Судом також установлено, що надані висновки експерта містять висновки про ринкову вартість конкретних товарів за 1 штуку. Відповідні дослідження проводилися експертом в галузі визначення ринкової вартості товарів, при цьому позивачем були надані усі документи, що витребовувалися експертом з метою визначення ринкової вартості товарів.
Вартість за одиницю кожного найменування товару, яку визначав експерт, повністю співпадає з його вартістю, зазначеною в інвойсах до відповідної партії товару, наданих до митного оформлення.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 №5007-VI під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб`єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку.
Статтею 6 Указу Президента України від 25.08.1994 №475/94 «Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів» встановлено, що при здійсненні суб`єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника контрактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції.
З аналізу наведених норм права видно, що ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склалися на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торговельною маркою, артикулом та має однакову собівартість виробництва.
У вказаних висновках експерта Дніпропетровської ТПП була проаналізована ринкова вартість товару на ринку експорту, використовувалась відповідна нормативно-законодавча база, зокрема, Міжнародний стандарт оцінки (2003 р., 6 видання), та проведено аналіз цінової інформації ринку з використанням загальнодоступної інформації з інтернету.
Суд зазначає, що висновки експерта ґрунтуються на об`єктивних даних, дослідження проведено у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, тому митницею безпідставно поставлено під сумнів надані декларантом висновки фахівця в цій галузі. Дослідження проведені методом співставлення саме дійсних цін на товар у їх понятті, визначеному у статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, тому це зауваження митниці, на думку суду, є необґрунтованими та безпідставним.
Верховним Судом з аналогічних правовідносин викладено наступний правовий висновок у постанові від 06.11.2018 у справі №810/2593/15: «Стосовно експертного висновку Київської обласної торгово-промислової палати, враховано, що за правилами статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. Крім того, у разі сумніву у відповідному експертному висновку, митниця мала право звернутися до іншого суб`єкта оціночної діяльності із письмовим запитом на рецензування (згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України»), однак таке своє право не реалізувала».
Таким чином, суд вважає, що у сукупності з іншими наданими документами кожен зазначений висновок Дніпропетровської ТПП в межах цієї справи підтверджує задекларовану митну вартість.
Щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, судом встановлено, що за умовами зовнішньоекономічного контракту, від постачальника на адресу позивача, на умовах поставки СРТ-Київ надійшли товари.
Умови поставки СРТ Правил МТП Інкотермс-2020 ((Carriage Paid To) фрахт/ перевезення оплачено до (назва місця призначення)) визначають, що продавець передає товар перевізнику, з яким він уклав договір (контракт) перевезення, або забезпечує надання товару, поставленого у такий спосіб.
Таким чином, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. А покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.
Відповідно до умов контракту від 19.04.2023 №19-423VIN ціну товару за Контрактами сформовано з урахуванням умов поставки СРТ-Київ, відповідно до базисних умов Правил «Інкотермс 2020».
Контрактом визначено, що якщо інше не передбачено рахунком-фактурою (Інвойсом), ціна Товару за цим Контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати до пункту призначання (транзит через треті країни, в т.ч. перевантаження, у разі необхідності), оплата яких передбачена Продавцем, відповідно до базисних умов Правил «ІНКОТЕРМС 2020».
Отже, наведене свідчить про те, що погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, сторони контракту виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару, фрахт та/або транспортні витрати.
З урахуванням вищевказаного, укладаючи зовнішньоекономічний контракт, сторони погодили всі його істотні умови, до складу яких належить в тому числі і ціна товару, придбаваємого за умовами поставки СРТ, відповідно до яких у фактурну вартість товару вже включені витрати, що впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення). Саме тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування. До того ж, виходячи з умов зовнішньоекономічного контракту, по застосованим сторонами умовам поставки продавець не вимагав у покупця обов`язку відшкодування транспортних витрат тощо. Отже, відсутність такої вимоги також свідчить про те, що відповідні витрати були враховані постачальником у ціні товару.
Стосовно висновків відповідача відносно того, що позивач повинен був сплатити оплату за транзит, суд зазначає, що ст. 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між митними органами однієї чи кількох країн або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Судом не встановлено, що позивач укладав договори з перевізниками, і сплачував кошти за перевезення товарів.
Укладаючи зовнішньоекономічний контракт сторонами визначено, що: «Якщо інше не передбачено рахунком-фактурою (Інвойсом), ціна Товару за цим Контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати до пункту призначення (транзит через треті країни, в т.ч. перевантаження, у разі необхідності), оплата яких передбачена Продавцем, відповідно до базисних умов Правил «ІНКОТЕРМС 2020.».
Тобто, продавець укладаючи контракт, зобов`язався оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Таким чином, позивач (декларант) додаткові витрати на транспортування товару не поніс, і це не є розбіжністю складової митної вартості товарів.
Факт, що перевезення товару здійснювалось українським перевізником жодним чином не є підставою для наявності сумнівів щодо включення всіх складових митної вартості до ціни товару у повному обсязі. Українське та міжнародне законодавство не містить жодних заборон чи обмежень щодо укладення українськими перевізниками договорів на перевезення товарів з іноземними компаніями або підприємствами, внаслідок чого українські суб`єкти господарської діяльності що здійснюють перевезення вантажів можуть абсолютно законно укладати договори/контракти з іноземними компаніями чи підприємствами та здійснювати перевезення товарів, які продаються іноземними компаніями чи підприємствами.
Додаткові витрати зі страхування товару позивач не поніс, так як відповідно до пункту 1.4. зовнішньоекономічного контракту сторони домовились, що страхування вантажу за цим контрактом не здійснюється.
За офіційними правилами тлумачення торгівельних правил ІНКОТЕРМС термін СРТ означає, що продавець здійснює поставку покупцю у вказане місце призначення. Відповідно до умов СРТ у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. При цьому, страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватися. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.
Даний висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеному у постанові від 16.07.2022 по справі №815/324/18.
Додатково до викладеного суд вказує, що декларантом подано разом з кожною із ЕМД (електронною митною декларацією) і відповідні декларації митної вартості.
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, у гр. 20 підлягають відображенню витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, у гр.21 підлягають відображенню витрати навантаження, вивантаження та обробку товарів, а у гр.22 підлягають відображенню витрати на страхування оцінюваних товарів - тільки якщо ці витрати (транспортування, завантаження, вивантаження, страхування, тощо) відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ).
Відповідно до даних гр. 20, гр. 21 та гр. 22 кожної з поданих Декларацій митної вартості до митних декларацій «витрати на транспортування до місця доставки по товару №№...», «витрати на навантаження, вивантаження, обробку №№...» та «витрати на страхування №№...» дорівнюють 0,00 грн.
Отже, відсутність даних у гр. 20, гр. 21 та гр. 22 додатково свідчить про те, що відповідні витрати були враховані постачальником саме у ціні товару.
За змістом рішень про коригування митної вартості товарів, відповідач вказує на те, що «в наданому до митного оформлення інвойсі не зазначено, які саме складові включено до ціни товару».
Суд вказує, що в інвойсах є посилання на зовнішньоекономічний контракт, змістом якого і визначені умови поставки, умови розрахунків та інше.
Відповідно до умов контракту, ціна товару за цим контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати до пункту призначання (транзит через треті країни, в т.ч. перевантаження, у разі необхідності), оплата яких передбачена Продавцем, відповідно до базисних умов Правил «ІНКОТЕРМС 2020». Згідно рахунків-фактур (інвойсів), товар надійшов на адресу позивача на умовах поставки СРТ Київ.
Рахунок-фактура (комерційний інвойс) це «односторонній» документ. Його складає особа, на користь якої має здійснюватися платіж, а не особа, яка безпосередньо буде здійснювати відповідний платіж. Законодавством України не передбачено затвердженої форми рахунку-фактури чи рахунку-проформи та вимог щодо їх заповнення. Водночас, відповідно до Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №6 (Женева, вересень 1983р.) встановлено формуляр-зразок уніфікованого комерційного рахунку для використання у міжнародній торгівлі (ECE/TRADE/148), який узгоджується з формуляром-зразком ООН (п.8 розділ II Рекомендації №6). Зміст поданих декларантом комерційних інвойсів відповідає вимогам наведеної вище Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №6 (Женева, вересень 1983р.).
З викладеного встановлено, що ця обставина не є достатньою підставою для відмови в оформленні товару за основним методом визначення митної вартості.
Щодо того, що декларантом в повному обсязі не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товару, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-127а15.
Однак всупереч вказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
Суд зазначає, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, ціна товару значно збільшилась, порівняно з ціною на придбання, у зв`язку із чим суд зазначає про додатковий тягар, покладений на позивача.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку Митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку Декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Викладена правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 07.08.2018 у справі №815/3400/17.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що митним органом оспорювані рішення прийняті без урахування усіх обставин та без дотримання норм чинного законодавства, тому наявні підстави для їх скасування.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000020/2 від 24.04.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000257.
Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000024/2 від 01.05.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000275.
Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000025/2 від 12.05.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000286.
Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000027/2 від 13.05.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000291.
Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000031/2 від 09.06.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000354.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський