Справа № 160/27961/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням її уточнень від 09.10.2025 року, просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування районного коефіцієнту відносно періоду роботи в районі Крайньої Півночі при розрахунку його пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 12.05.2020 року №Ш-24, виданої представництвом ПАО "НАФТОВА КОМПАНІЯ" "РОСНАФТА" Ямало-Ненецькому автономному окрузі за період роботи з січня 1985 року по липень 1987 року;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву від 10.06.2023 року, з урахуванням районного коефіцієнту відносно періоду роботи в районі Крайньої Півночі відповідно до довідки про заробітну плату від 12.05.2020 року №Ш-24, виданої представництвом ПАО "НАФТОВА КОМПАНІЯ" "РОСНАФТА" в Ямало-Ненецькому автономному окрузі за період роботи з січня 1985 року по липень 1987 року та довідки про заробітну плату від 31.05.2019 року № 42, виданої ЗАТ "ЕЛЬСАН" Республіка Білорусь за період роботи з жовтня 1987 року по грудень 1990 року.
В обґрунтування позову зазначено про те, що позивач у період трудової діяльності працював з 03.07.1984 по 15.03.1987 на посаді слюсаря-монтажника у будівельно-монтажній бригаді, з 16.03.1987 по 20.07.1987 на посаді слюсаря-сантехніка у Виробничому об`єднанні «ПУРНАФТОГАЗ» на території Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області, Росія. З 27.10.1987 по 31.12.1990 працював на посаді слюсаря сантехніка у ЗАТ "ЕЛЬСАН" м.Мінськ, Республіки Білорусь. Зазначені вище періоди трудової діяльності підтверджуються архівними довідками з місця роботи та довідками про розмір заробітної плати, які позивач отримав завчасно у 2011, 2019 - 2020 роках, у зв?язку з втратою трудової книжки. Для обчислення пенсії позивач подав необхідні документі, а саме: довідку про заробітну плату від 12.05.2020 №Ш-24, виданої представництвом ПАО "НАФТОВА КОМПАНІЯ" "РОСНАФТА" в Ямало-Ненецькому автономному окрузі за період роботи з січня 1985 по липень 1987 року, довідку про заробітну плату від 31.05.2019 №42, виданої ЗАТ "ЕЛЬСАН" Республіка Білорусь за період роботи з жовтня 1987 року по грудень 1990 року. Довідки №Ш-24 та №42 містять фактичні суми заробітку, підписані посадовими особами та скріплені печатками, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.160 КАС України та запропоновано позивачу протягом десяти днів усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, в якій привести позовні вимоги відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України та належним чином завірених додатків до позовної заяви для суду та відповідача.
На виконання ухвали суду 09.10.2025 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме надано до суду належним чином завірені додатки до позовної заяви для суду і відповідача та уточнену позовну заяву.
Ухвалою суду від 13.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи
30.05.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначено, що 12.06.2023 позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" Після реєстрації, заява ОСОБА_1 про призначення пенсії, за принципом екстериторіальності, розглянута Головним управлінням ПФУ в Харківській області та розпорядженням від 16.06.2023 позивачу з 10.06.2023 призначено пенсію за віком відповідно до вказаного Закону. Відповідно до наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу на час звернення з заявою про призначення пенсії загальний страховий стаж позивача складає 39 років 0 місяців 14 днів. Розпорядженням від 16.06.2023 позивачу з 10.06.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування". До страхового стажу позивача зараховані всі періоди відповідно до наданих документів та за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Проте, зарахування стажу роботи набутого на території держав учасниць Співдружності Незалежних Держав здійснювалось за умови підтвердження його компетентними органами іншої країни, шляхом надсилання відповідних запитів та листів для перевірки. 3 01.01.2023 російська федерація припинила участь у Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Пенсії громадянам, які працювали на території рф, призначаються на умовах, визначених Законом № 1058-IV, при цьому, до страхового стажу зараховується періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року. Всі взаємовідносини з рф та Республікою Білорусь щодо підтвердження стажу роботи на їх території припинені, тому неможливо перевірити довідки про заробітну плату. Однак, до страхового стажу цей період зараховано. Враховуючи зазначене вище, немає законних підстав для врахування довідок про заробітну плату, виданих на території російської федерації та Республіки Білорусь. З урахуванням вищезазначеного, Головним управлінням ПФУ в Харківській області призначено позивачу з 10.06.2023 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" на підставі положень чинного законодавства, тому такі дії відповідача є правомірними, а отже у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
При розрахунку пенсії позивача відповідачем не враховано заробітну плату за періоди роботи на Крайній Півночі російської федерації відповідно до довідки про заробітну плату від 12.05.2020 року №Ш-24, видану представництвом ПАО "НАФТОВА КОМПАНІЯ" "РОСНАФТА" в Ямало-Ненецькому автономному окрузі за період роботи з січня 1985 року по липень 1987 року та довідки про заробітну плату від 31.05.2019 року №42, виданої ЗАТ "ЕЛЬСАН" Республіка Білорусь за період роботи з жовтня 1987 року по грудень 1990 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Таким чином, для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.08.2023 у справі № 808/1771/18.
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
За змістом статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (тут і далі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Згідно із ч.5 ст.45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Підпунктом 3 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5). За бажанням особи для додаткового виключення періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону за період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005 року подається довідка з місця роботи про період такої відпустки. Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.
Відповідно до п.2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.4 Закону № 1058-ІV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Отже, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, учасниками якої були зокрема Україна та російська федерація, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Положеннями статті 3 Угоди також визначено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Відповідно до ст.11 зазначеної Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», що набрала чинності 02.12.2022, якою постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови.
Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 № 72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 року № 376 (зі змінами), після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка вчинена 13.03.1992 в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19.06.2023.
Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке було опубліковане у Офіційному віснику України 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для України 19.06.2023.
23.12.2022 набрав чинності Закон України № 2783-IX від 01.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким постановлено: керуючись положеннями статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України «Про міжнародні договори України», зупинити у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР; керуючись положеннями статті 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України «Про міжнародні договори України», вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.
У Рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Статтею 13 Угоди встановлено, що кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Угода Про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі Пенсійного забезпечення, підписана 13.03.1992, припинила дію для України 19.06.2023.
З урахуванням статті 13 Угоди не зважаючи на вихід України з цього міжнародного договору, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Такий висновок відповідає викладеному Верховним Судом у постанові від 18.11.2024 у справі № 340/4436/23.
Верховний суд у постанові від 28.01.2025 у справі № 620/3530/22 сформулював такий правовий висновок: відсутність інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації та неможливість їх підтвердження не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії за віком стажу роботи, набутого на підприємствах російської федерації, який підтверджений належними доказами, зокрема записами трудової книжки.
У постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд зазначив, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство, яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Такий правовий висновок було також підтримано Верховним Судом у постанові від 26.10.2022 у справі № 808/1735/18.
Жодних зауважень змісту до наданих архівних довідок про заробітну плату від 12.05.2020 року №Ш-24, виданої представництвом ПАО "НАФТОВА КОМПАНІЯ" "РОСНАФТА" в Ямало-Ненецькому автономному окрузі за період роботи позивача з січня 1985 року по липень 1987 року та довідки про заробітну плату від 31.05.2019 року № 42, виданої ЗАТ "ЕЛЬСАН" Республіка Білорусь за період роботи з жовтня 1987 року по грудень 1990 року, які містять посилання на первинні документи, на підставі яких їх видано, відповідачем не зазначено.
Архівні довідки про заробітну плату від 12.05.2020 року №Ш-24, виданої представництвом ПАО "НАФТОВА КОМПАНІЯ" "РОСНАФТА" в Ямало-Ненецькому автономному окрузі та довідки про заробітну плату від 31.05.2019 року № 42, виданої ЗАТ "ЕЛЬСАН" Республіка Білорусь містять суми заробітної плати позивача, отриманої у відповідні періоди, інформацію про роботодавця, отримані доходи, здійснення відрахувань до Фонду соціального страхування до 1991 року та до ПФ рф за встановленими тарифами. Будь-яких належних доказів невідповідності змісту довідок, доказів їх недостовірності відповідачем до суду не надано. Зазначені періоди роботи зараховано відповідачем до страхового стажу позивача.
Таким чином, відповідач протиправно не врахував зазначені довідки при обчисленні пенсії позивачу, що свідчить про допущену ним бездіяльність.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування районного коефіцієнту відносно періоду роботи в районі Крайньої Півночі при розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про заробітну плату від 12.05.2020 року №Ш-24, виданої представництвом ПАО "НАФТОВА КОМПАНІЯ" "РОСНАФТА" Ямало-Ненецькому автономному окрузі за період роботи з січня 1985 року по липень 1987 року та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.06.2023 року, з урахуванням районного коефіцієнту відносно періоду роботи в районі Крайньої Півночі відповідно до довідки про заробітну плату від 12.05.2020 року №Ш-24, виданої представництвом ПАО "НАФТОВА КОМПАНІЯ" "РОСНАФТА" в Ямало-Ненецькому автономному окрузі за період роботи з січня 1985 року по липень 1987 року та довідки про заробітну плату від 31.05.2019 року № 42, виданої ЗАТ "ЕЛЬСАН" Республіка Білорусь за період роботи з жовтня 1987 року по грудень 1990 року.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, тому судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неврахування районного коефіцієнту відносно періоду роботи в районі Крайньої Півночі при розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про заробітну плату від 12.05.2020 року №Ш-24, виданої представництвом ПАО "НАФТОВА КОМПАНІЯ" "РОСНАФТА" Ямало-Ненецькому автономному окрузі за період роботи з січня 1985 року по липень 1987 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2023 року, з урахуванням районного коефіцієнту відносно періоду роботи в районі Крайньої Півночі відповідно до довідки про заробітну плату від 12.05.2020 року №Ш-24, виданої представництвом ПАО "НАФТОВА КОМПАНІЯ" "РОСНАФТА" в Ямало-Ненецькому автономному окрузі за період роботи з січня 1985 року по липень 1987 року та довідки про заробітну плату від 31.05.2019 року № 42, виданої ЗАТ "ЕЛЬСАН" Республіка Білорусь за період роботи з жовтня 1987 року по грудень 1990 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма