Справа № 360/6178/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

23 грудня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/6178/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 360/6178/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 04.12.2025 надійшла заява ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/6178/21, в якій заявник просить суд:

-змінити спосіб виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 360/6178/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком в сумі 8845 гривень, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги в сумі 1491 гривень на стягнення з Управління соціального захисту населення Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області (, адреса місцезнаходження: вул. Новікова, буд. 15-Б, місто Сіверськодонецьк, Сіверськодонецький район, Луганська область, 93416) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованості щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в сумі 7354,00 грн (сім тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

В обгрунтування заяви зазначено, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі №360/6178/21 набрало законної сили 17.12.2021, позивачу нараховано суму недоотриманої щорічної допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 7354,00грн, яка не є спірною та до теперішнього часу в частині виплати позивачу заборгованості цієї допомоги Управлінням не виконується.

Ухвалою суду від 04.12.2025 заяву ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/6178/21, призначено до розгляду у письмовому провадженні (без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи).

Відповідач надав додаткові письмові пояснення в яких зазначив, що на теперішній час УСЗН Сіверськодонецької міської ВА вжито всіх можливих заходів для виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 по справі № 360/6178/21. Зокрема, рішення суду виконано в частині нарахування щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Нараховану суму в розмірі 7354,00 грн включено до щомісячних потреб в бюджетних коштах за бюджетною програмою КПКВК 2501290 «Забезпечення виконання рішень суду» в травні-грудні 2025 року, але не виплачено через відсутність надходження бюджетних асигнувань у достатньому обсязі. Виконання рішення суду в частині виплати нарахованої допомоги буде здійснено після находження коштів з державного бюджету та настання черги виплати.

Розглянув заяву по суті, суд дійшов висновку обгрунтованості заяви з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року за результатами розгляду справи № 360/6178/21, яке набрало законної сили 17.12.2021 зобов`язано Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком в сумі 8845 гривень, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги в сумі 1491 гривень.

Відповідно до даних КП ДСС ОСОБА_1 28.01.2022 видано виконавчий лист по справі № 360/6178/21.

Постановою державного виконавця від 08.11.2023 відкрите виконавче провадження № 68507347 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 360/6178/21.

Станом на день звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду виконавче провадження не закінчено.

Відповідач у додаткових поясненнях зазначив та надав відповідні докази того, що на виконання вищевказаного рішення суду в частині нарахування недоотриманої допомоги УСЗН Сіверськодонецької міської ВА зробило нарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, в розмірі 7354,00 грн, яке листом від 05.05.2025 № 520/08-ВА направлено на адресу Департамента соціального захисту населення Луганської ОДА.

Також відовідач протягом червня-грудня 2025 року надсилало до Департамента соціального захисту населення Луганської ОДА запити про потребу коштів з метою виконання рішень суду, серед яких зазначено справу № 360/6178/21 у сумі 7354,00 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі № 140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

Підстави відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення визначені ст. 378 КАС України.

Частиною 1 зазначеної статті визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Отже, законодавець як самостійну підставу для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення встановлює саме невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Оскільки матеріалами справи достовірно підтверджено не виконання відповідачем рішення суду протягом 2 (двох) місяців з дня набрання законної сили - є самостійною підставою для зміни способу виконання судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 293, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 360/6178/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі №360/6178/21, з зобов`язання Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком в сумі 8845 гривень, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги в сумі 1491 гривень, на стягнення з Управління соціального захисту населення Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області (93416, вулиця Новікова, будинок 15-б, місто Сіверськодонецьк, Сіверськодонецький р-н, Луганська обл.) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованості з виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 7354,00 грн (сім тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов