Справа № 726/4163/25
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/4163/25
Провадження №2-а/726/47/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

08.12.2025, засобами поштового зв`язку, Садгірським районним судом м. Чернівці отримано адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Гуцул Анатолій Олександрович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у якому представник позивача просить суд скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 8448 від 07 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 210 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судові витрати у справі.

Також просить поновити строк оскарження постанови, мотивуючи своє клопотання тим, що 26.11.2025 виконавчою службою було накладено арешт на рахунки позивача і від виконавця дізнався про наявність оскаржуваної постанови, копію якої отримав на усний запит у ІНФОРМАЦІЯ_3 28.11.2025.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню оскільки на момент складання протоколу ОСОБА_1 не був військовозобов`язаним, а термін перебування у запасі був вичерпаний ще 04.11.2024, тому на нього не розповсюджувалися правила військового обліку військовозобов`язаних які перебувають на обліку.

Також просить врахувати і те, що не зазначено які саме персональні дані ОСОБА_1 змінилися, про які він не повідомив та які не були відомі ІНФОРМАЦІЯ_3 . Не вказано про неможливість отримати інформацію про позивача із відомчих реєстрів. Направлення на проходження медичного огляду до протоколу не надане.

Трактування обставин вчиненого правопорушення у протоколі та постанові відрізняється.

Просить врахувати і те, що згідно з даних військово-облікового документа Резерв + ОСОБА_1 дата уточнення даних 10.07.2024, що узгоджується із положеннями правил військового обліку, які діяли на той час, наявна відмітка «дані оновлено вчасно».

Звертає увагу суду і на те, що відсутні докази вчиненого правопорушення, а також позивача не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, не надано можливість останньому реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

22.12.2025 до суду надійшов відзив на адміністративний позов від представника відповідача ОСОБА_3 .

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не визнає позовних вимог ОСОБА_1 та заперечує проти них, оскільки п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язано громадяни України перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Дана норма стосується всіх військовозобов`язаних, не залежно від того чи були зміни в даних, чи наявна оформлена відстрочка від призову на військову службу уточнити свої персональні дані (адресу фактичного місця проживання, місце роботи, отримання освіти, номер телефону, адресу електронної пошти та ін.) через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Таким чином військовозобов`язаний ОСОБА_4 був зобов`язаний уточнити дані протягом 60 днів (з 18.05.2024 до 16.07.2024).

Також зазначає, що ОСОБА_1 , перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних вчинив порушення правил військового обліку 18.07.2024, на цей момент він перебував на військовому обліку. Виключення громадянина з військового обліку у разі досягнення граничного віку перебування у запасі змінює правовий статус особи але не звільняє від адміністративної відповідальності за правопорушення, вчинене до такого виключення.

Також у відзиві представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 був присутній під час складання протоколу №2/381 від 25 лютого 2025 року, належним чином був повідомлений про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.3 ст. 210 КУпАП, однак не зявився на розгляд, не цікавився її розглядом та результатом справи. Відтак, вважає, що позивач про винесення оскаржуваної постанови повинен був дізнатися 07.03.2025 - у день розгляду справи про адміністративне правопорушення, про день, час та місце розгляду якої він був належним чином повідомлений. З урахуванням викладеного та положень ст. 289 КУпАП та ст. 286 ч. 2, ст. 120 КАС України строк звернення ОСОБА_1 до суду з позовом щодо оскарження вищевказаної постанови закінчився 18.03.2025, а тому позовна заява подана після закінчення строків, установлених законом, при цьому, матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів, які підтверджують поважність причини пропуску позивачем строків звернення до суду.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за безпідставністю, судові витрати покласти на позивача. Розгляд справи у судовому засіданні провести без участі представника відповідача.

22.12.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Гуцула А.О., у якій вказує про те, що аргументи відповідача не спростовують позовні вимоги. Зауважує, що під час прийняття оскаржуваної постанови відповідач належним чином не дослідив обставини справи, які підтверджують факт оновлення позивачем своїх облікових даних через кабінет військовозобов`язаного 10.07.2024, що підтверджується долученими до позову доказами. Підтримує позовні вимоги та просить розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача.

Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Адміністративний позов ОСОБА_5 поданий до поштового відправлення 04.12.2025, отриманий судом 08.12.2025 та того ж дня переданий на розгляд головуючого судді Асташева С.А. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2025.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 09.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 23.12.2025, про що повідомлено сторони у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Гуцул А.О., скерував відповідь на відзив у якій підтримав позовні вимоги, які просив задовольнити. Розгляд справи просив провести за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Скерував до суду відзив на позов у якому просив розгляд справи провести за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну правову оцінку, суд доходить таких висновків.

Щодо строку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно із ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Оскаржувана постанова № 8448 по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП винесена 07 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_6 .

У постанові не вказано пояснень ОСОБА_1 , а також не зазначено про те, що останній був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.

У нижній частині постанови міститься відмітка про те, що її копія вручена ОСОБА_1 28.11.2025.

Позивач зазначає про те, що дізнався про оскаржувану постанову лише після того як на його рахунки виконавець наклав арешт, з метою виконання постанови (долучає інформацію з Єдиного реєстру боржників), а тому 28.11.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 і отримав копію постанови у справі щодо нього.

Оскільки відомостей про отримання вищезазначеної постанови позивачем до 28.11.2025 матеріали справи не містять, суд вважає можливим поновити строк на її оскарження як пропущений з поважних причин.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд встановив, що 25.02.2025 старшим офіцером відділу обліку мобілізаційної роти ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_7 складено протокол № 2/381 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за те, що останній являючись військовозобов`язаним громадянином України, всупереч вимогам правил військового обліку, встановленими законодавством, порушував правила військового обліку, а саме: про зміну військово-облікових даних не повідомляв (військовий комісаріат) ТЦК та СП за місцем свого проживання, не зробив це самостійно до 17.07.2024 та не проходив військово-лікарську комісію у встановленому чинним законодавством порядку.

Своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 5 та 7 ч. 3 ст. 1, ч. 8 ст. 2, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №?1487, що призвело до порушення військовозобов`язаним правил військового обліку в особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Також зазначено, що факт вчинення правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У протоколі вказано також про те, що гр. ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 07.03.2025 о 14:00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить його підпис.

Також суд встановив, що 07 березня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_6 , розглянув матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення та постановив постанову № 8448 по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП, якою наклав на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Відповідно до вказаної постанови зазначено, що 01.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, які відповідають вимогам 235 КУпАП; протокол складено правильно; правопорушник повідомлений про час і місце розгляду справи; права, визначені ст.268 КУпАП, роз`яснені; обставини, що виключають здійснення провадження у справі та визначені ст. 247 КУПАП - відсутні.

Вказано, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №?2/381 від 25.02.2025 встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 1 частини 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №?3633-IX від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, період уточнення персональних даних встановлено з 18.05.2024 до 16.07.2024.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 4 підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30,12.2022 № 1487, п.1 ч.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

Позивач долучає Витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Резерв+) відповідно до якого ОСОБА_1 не військовозобов`язаний. Також міститься відмітка «дані уточнено вчасно» 10.07.2024.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 07.05.2025 ОСОБА_1 є пенсіонером, йому призначена пенсія за віком.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) передбачено Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністерства оборони України № 3 від 01 січня 2024 року (далі Інструкція).

Відповідно до п.2 розділу І цієї Інструкції, уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.10 розділу ІІ Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення, за наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП (п.13).

Постанова може бути оскаржена в порядку, визначеному статтями 287-289 КУпАП (п. 15 розділу ІІ Інструкції).

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а ч.3 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення таких дій в особливий період.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Слід зазначити і те, що відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення і скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-УІІІ.

У розумінні ст.1 Закону № 389-УІІІ, воєнним станом вважається особливий правовий режим, що вводиться в Україні або ж в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України №2105-ІХ від 24 лютого 2022 року, оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували станом на дату винесення оскаржуваної позивачем постанови, та продовжують існувати на час розгляду даної справи).

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, в даному випадку не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 оскаржує постанову № 8448 по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП за фактом того, що він, будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У постанові зазначено, що відповідно до пункту 1 частини 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №?3633-IX від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, період уточнення персональних даних встановлено з 18.05.2024 до 16.07.2024.

Також вказано, що своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 4 підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30,12.2022 № 1487, п.1 ч.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку».

Відповідно до абзацу 4 підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30,12.2022 № 1487 (у редакції на момент вчинення правопорушення та винесення постанови) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу № 2/381 про адміністративне правопорушення від 25.02.2025, складеного щодо ОСОБА_1 за те, що останній являючись військовозобов`язаним громадянином України, всупереч вимогам правил військового обліку, встановленими законодавством, порушував правила військового обліку, а саме: про зміну військово-облікових даних не повідомляв (військовий комісаріат) ТЦК та СП за місцем свого проживання, не зробив це самостійно до 17.07.2024 та не проходив військово-лікарську комісію у встановленому чинним законодавством порядку. Також містяться посилання на п.п.5, 7 ч.3 ст. 1, ч.8 ст.2, п. 2 ч.1 ст. 35 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Тобто у протоколі вказано про порушення позивачем норм щодо взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього та проходження медичного огляду, тоді як у постанові вказано про порушення положень щодо уточнення облікових даних. Таким чином обставини вчиненого правопорушення різняться у протоколі та постанові.

Постанова не може виходити за межі обвинувачення, викладеного у протоколі.

Розбіжності між протоколом та постановою, а також неконкретне формулювання обвинувачення у постанові, свідчать про порушення вимог ст. 7, 256, 268, 280, 283 КУпАП, позбавляють особу можливості реалізувати право на захист та унеможливлюють встановлення складу адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Суд також бере до уваги правовий висновок, сформований у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 року у справі №727/3061/25, відповідно до якого: у разі відсутності чіткого формулювання складу правопорушення; при кваліфікації порушення, що фактично підпадає під іншу норму КУпАП; за відсутності конкретизації об`єктивної сторони правопорушення; та при наявності технічної можливості державного органу самостійно отримати персональні дані особи з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024 передбачено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (у разі технічної реалізації); у паперовій формі на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.

Пунктами 9-11 Порядку №559 від 16.05.2024 передбачено, що військово-обліковий документ в електронній формі та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу. Відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Перевірка військово-облікового документа в електронній формі здійснюється шляхом зчитування QR-коду ініціатором перевірки за допомогою технічних засобів, які дають змогу відтворити відомості військово-облікового документа в електронній формі у формі інформаційного повідомлення. QR-код повинен бути придатним для зчитування технічними засобами ініціатора перевірки, цілісним, неушкодженим, нанесеним на будь-який носій достатнього розміру та необхідної контрастності.

Аналіз викладених норм законодавства дає підстави суду дійти висновку, що додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом.

До позовної заяви, позивачем наданий роздруківку електронного військово-облікового документу із застосунку «Резерв+» (електронного кабінету), з якого вбачається, що дата уточнення даних 10.07.2024, поряд із цим вказано, що «Дані уточнено вчасно».

Таким чином, цим доказом підтверджено, що відповідач володіє обліковими та персональними даними щодо ОСОБА_1 .

Водночас, суд звертає увагу, що відповідачем не подано суду жодних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, про їх наявність не зазначено у оскаржуваній постанові, відтак у суду відсутня можливість встановити на підставі яких саме доказів начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 зробив висновок про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Саме відповідач несе тягар доказування правомірності своїх дій та рішень, і саме відповідач не надав жодних доказів законності й обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Окрім того, з матеріалів адміністративної справи, не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей щодо нього в порядку електронної інформаційної взаємодії. і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

У тексті оскаржуваної постанови не зазначено які саме персональні дані не уточнив ОСОБА_1 , які дані змінилися, про що він не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_6 та яку саме інформацію про позивача службові особи ТЦК не могли отримати із відомчих реєстрів, чи була технічна можливість отримати ці дані в порядку електронної інформаційної взаємодії, як це передбачено приміткою до ст. 210 КУпАП.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Також суд зауважує, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був знятий з обліку у зв`язку із досягненням пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), тобто не був військовозобов`язаним.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають наявність в діях позивача події і складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП за обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Висновки суду

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, суд доходить висновку про те, що постанова № 8448 від 07.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, а тому є протиправною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейський суд з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розподіл судових витрат

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн, суму якого у зв`язку із задоволенням позовних вимог потрібно стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 55 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», керуючись ст.ст. 9, 210, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 90, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 8448 у справі про адміністративне правопорушення від 07.03.2025 щодо нього ж за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_6 № 8448 від 07 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень 00 копійок скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за ч.3 ст. 210 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев