Справа № 620/12085/25
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/12085/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ), яка полягає у невключенні ОСОБА_1 до наказу про виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», не нарахуванні та невиплаті йому такої винагороди за період з 01 січня 2025 року по 09 липня 2025 року включно;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2025 року по 09 липня 2025 року включно додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», із одночасною компенсацією сум податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з 01.01.2025 по 09.07.2025 відповідачем протиправною не нараховано та не виплачено позивачу додаткову винагороду у розмірі збільшеному до 100000,00 грн у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період його перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини та під час відпустки для лікування.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому не погоджується із заявленим позовом та просить відмовити у його задоволенні.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії документів, що стосуються предмету спору.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російськовї Федерації проти України від 30.01.2025 № 559 ОСОБА_1 у період з з 27 квітня 2022 року по 31 липня 2022 року, з 20 серпня 2022 року по зо січня 2023 року, з 17 лютого 2023 по 17 лютого 2023 року, з 24 лютого 2023 року по 24 лютого 2023 року, з 02 березня 2023 року по 02 березня 2023 року, з 23 березня 2023 року по 23 березня 2023 року, з 28 березня 2023 року по 28 березня 2023 року, з 01 квітня 2023 року по 02 квітня 2023 року, з 07 квітня 2023 року по 07 квітня 2023 року, з 13 квітня 2023 року по 13 квітня 2023 року, з 16 квітня 2023 року по 16 квітня 2023 року, з 22 квітня 2023 року по 22 квітня 2023 року, з 04 вересня 2024 року по 23 вересня 2024 року, з 30 вересня 2024 року по 01 листопада 2024 року, з 03 листопада 2024 року по 03 листопада 2024 року та з 06 листопада 2024 року по 03 грудня 2024 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в населених пунктах, які визначені Наказами ГК ЗСУ як райони ведення бойових дій в складі в/ч НОМЕР_3 (а.с.7).

Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2025 № 233 позивача з 25.07.2025 виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення (а.с.9).

Згідно копії витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 17/25/2223/В від 21.08.2025 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, Захворювання ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.10).

Матеріалами справи встановлено, що 02.12.2024, перебуваючи на бойовій позиції ОСОБА_1 поскаржився на погане самопочуття, у зв`язку із чим його було евакуйовано до лікарні у місті Суми, де його оглянув лікар та призначив лікування. Проте, повернувшись на наступний день 03 грудня 2024 року на бойову позицію позивач відчув різке погіршення стану здоров`я та був евакуйований до КНП «Сумська обласна клінічна лікарня», де йому було діагностовано злоякісне новоутворення, проведено лапоратомію та евакуйовано на наступний етап до КНП «Київська обласна клінічна лікарня», де здійснено оперативне втручання.

Відповідно до копії епікризу перевідного та виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 190058у КНП «Київська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікування у період з 05 грудня 2024 року по 25 лютого 2025 року (а.с.11-12 та їх зворот).

Згідно копії довідки військово-лікарської комісії від 24.02.2025 № 5488 було встановлено, що захворювання ОСОБА_1 ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 11, графи ІІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а.с.13).

Надалі, позивач перебував у відпустках та з інших підстав звільнений від виконання обов`язків військової служби через об`єктивну неможливість фізично їх виконувати, виходячи із тяжкості набутого захворювання, що підтверджується копіями: листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.03.2025 № 2/1211 направленнями на консультацію та лікування від 17.03.2025 №2/1210 та від 27.03.2025 № 2/1353, томографічним дослідженням від 31.03.2025, діагностичним звітом від 01.04.2025 № 174265536, консультаційним заключенням від 01.05.2025, результатами обстеження комп`ютерної томографії № 1278-79 (а.с.14-20)

Відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2438 позивач у період з 29.05.2025 по 09.06.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_4 (а.с.21).

Згідно копії довідки військово-лікарської комісії № 2025-0609-0953-5405-3 від 09.06.2025 позивачу було проведено медичний огляд ВЛК Госпітальною ВЛК «Військова частина НОМЕР_4 ). Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 8а графи ІІІ розкладу хвороб позивач непридатний до військової служби, потребує звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на строк, необхідний для оформлення звільнення, 30 днів, але не більше 30 календарних днів з дня закінчення медичного огляду (а.с.22). Вказане також підтверджується копією свідоцтва про хворобу № 2025-0617-0903-5066-0 від 09.06.2025 (а.с.24) та копією протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0621-1141-2370-7 від 21.06.2025 (а.с.25).

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу у повному розмірі додаткової грошової винагороди, у розмірі 100000,00 грн у період з 01.01.2025 по 09.07.2025 у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У силу статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону №2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався, який триває й на теперішній час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 1-1 якої установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.

Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, на період дії воєнного стану військовослужбовцям щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, а також тим з них, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як встановлено судом раніше 02.12.2024, перебуваючи на бойовій позиції ОСОБА_1 поскаржився на погане самопочуття, у зв`язку із чим його було евакуйовано до лікарні у місті Суми, де його оглянув лікар та призначив лікування. Проте, повернувшись на наступний день 03.12.2024 на бойову позицію позивач відчув різке погіршення стану здоров`я та був евакуйований до КНП «Сумська обласна клінічна лікарня», де йому було діагностовано злоякісне новоутворення, проведено лапоратомію та евакуйовано на наступний етап до КНП «Київська обласна клінічна лікарня», де здійснено оперативне втручання.

Відповідно до копії епікризу перевідного та виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 190058у КНП «Київська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікування у період з 05 грудня 2024 року по 25 лютого 2025 року (а.с.11-12 та їх зворот).

Згідно копії довідки військово-лікарської комісії від 24.02.2025 № 5488 було встановлено, що захворювання ОСОБА_1 ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 11, графи ІІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а.с.13).

Надалі, позивач перебував у відпустках та з інших підстав звільнений від виконання обов`язків військової служби через об`єктивну неможливість фізично їх виконувати, виходячи із тяжкості набутого захворювання, що підтверджується копіями: листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.03.2025 № 2/1211 направленнями на консультацію та лікування від 17.03.2025 №2/1210 та від 27.03.2025 № 2/1353, томографічним дослідженням від 31.03.2025, діагностичним звітом від 01.04.2025 № 174265536, консультаційним заключенням від 01.05.2025, результатами обстеження комп`ютерної томографії № 1278-79 (а.с.14-20)

Відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2438 позивач у період з 29.05.2025 по 09.06.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_4 (а.с.21).

Згідно копії довідки військово-лікарської комісії № 2025-0609-0953-5405-3 від 09.06.2025 позивачу було проведено медичний огляд ВЛК Госпітальною ВЛК «Військова частина НОМЕР_4 ). Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 8а графи ІІІ розкладу хвороб позивач непридатний до військової служби, потребує звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на строк, необхідний для оформлення звільнення, 30 днів, але не більше 30 календарних днів з дня закінчення медичного огляду (а.с.22). Вказане також підтверджується копією свідоцтва про хворобу № 2025-0617-0903-5066-0 від 09.06.2025 (а.с.24) та копією протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0621-1141-2370-7 від 21.06.2025 (а.с.25).

Виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають на лікуванні або у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Розділом І названого Положення передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п.п. «б» п. 6.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Відповідно до п. 21.1 та п. 21.2 Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Додатком 1 до Положення № 402 затверджено Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, статтею 81 якого передбачено назву хвороби, ступінь порушення функції «Стани після проведеного лікування з приводу травм, отруєнь та деяких інших наслідків дії зовнішніх чинників» та вказано контингенти, що проходять медичний огляд за графами розкладу хвороб «Тимчасово непридатні. Потребують лікування, відпустки, звільнення тощо».

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Відповідно до пункту 11 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не може перевищувати чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

Відповідно до п.1.1 гл.1 р. І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 6.11 гл.6 р.ІІ Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

З аналізу вказаних норм вбачається, встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.11.2024 у справі №380/20587/23.

Так, матеріалами справи підтверджено, що травма позивача, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Отже, наявна умова (поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язано із захистом Батьківщини) для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.

Тобто позивач проходив стаціонарне лікування у зв`язку із тим діагнозом, який став наслідком травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Під час розгляду справи по суті відповідач не надав до суду належні та допустимі докази на спростування обставин проходження позивачем лікування, у зв`язку з травмуванням, пов`язаним із Захистом Батьківщини, а також докази виплати спірної винагороди в спірний період.

Таким чином, відповідачем порушено право позивача на отримання додаткової винагород, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини у розмірі 100000,00 грн (у розрахунку на місяць).

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні ОСОБА_1 , до наказу про виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», не нарахуванні та невиплаті йому такої винагороди за період з 01.01.2025 по 09.07.2025 включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , за період з 01.01.2025 по 09.07.2025 включно додаткову грошову винагороду у розмірі 100000,00 гривень в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», із одночасною компенсацією сум податку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 23 грудня 2025 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА