Справа № 160/8489/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2025 рокуСправа №160/8489/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа НОМЕР_3 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_4 , в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8489/23 від 29.08.2023 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8489/23 від 29.08.2023 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 06.08.2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

21.08.2024 року матеріали адміністративної справи №160/8489/23 надійшли на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2024 року справу передано для розгляду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В.

З тексту позовної заяви судом встановлено, що в обґрунтування правової позиції позивач зазначив, що безпосередньо приймав участь у бойових діях з національної безпеки і оборони на території Чернігівської області та набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн, так як фактично виконував бойові завдання на підставі бойових розпоряджень (наказів) перебуваючи у службовому відрядженні.

На думку позивача, відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не зарахуванні вказаних періодів до періодів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що стало причиною неправомірної не виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, право на яку передбачено пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 26.08.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

03.09.2024 року представником в/ч НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідач вказав, що довідка від 07.01.2023 року щодо того, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області, не відповідає встановленій формі і у довідці відсутні (не зазначені) документи, у яких саме фіксується як факт участі у бойових діях, так і дні участі. Так, довідка видана з порушенням вимог наказу 392-АГ, так як у довідці вказано лише бойовий наказ Адміністрації Держприкордонслужби №165 (гриф) від 16.09.2022 року, на підставі якого позивача у складі підрозділу було направлено до НОМЕР_3 прикордонного загону у відрядження для виконання бойових завдань. При цьому, документи, які саме і підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах журнал бойових дій та рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу у довідці не зазначені.

Стосовно нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, відповідач вказав наступне.

На виконання пункту 2-1 ПКМУ №168 (ПКМУ №168 доповнено пунктом 2-1 ПКМУ №793 від 07.07.2022) Адміністрацією Державної прикордонної служби видано наказ від 30.07.2022 року №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168».

Підвищена додаткова винагорода за період перебування позивача у відряджені не нараховувалась та не виплачувалась НОМЕР_5 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_1 ), оскільки начальником прикордонного загону до якого був відряджений позивач не надано підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу №392-АГ, зокрема за формою, наведеною у додатку 1, додатку 2 до наказу №392-АГ (не надано довідки згідно яких нараховуються виплати).

У зв`язку з не отриманням довідки до 5 числа (щомісячно) військовою частиною НОМЕР_1 з метою реалізації вимог Постанови №168 та наказу №392-АГ на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 направлявся лист відповідачем від 25.11.2022 №22/2811-22-вих з клопотанням про надання інформації щодо відряджених військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах, за встановленою формою (у виді довідок) визначених наказом №392-АГ, для нарахування і виплат підвищеної додаткової винагороди. На адресу військової частини НОМЕР_1 від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону надійшов лист від 29 листопада 2022 року «Про надання інформації», в якому зазначено, що НОМЕР_3 прикордонний загін не вбачає підстав надання довідок для виплати підвищеної (до 100000 грн.) додаткової винагороди підрозділам (військовослужбовцям) військової частини НОМЕР_1 , за час їх перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону.

Тож, відповідач вказав, що він діяв на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені статтею 19 Конституції України та законодавством України.

Ухвалою від 03.10.2024 року частково задоволено клопотання в/ч НОМЕР_1 про залучення співвідповідача по справі №160/8489/23. Замінено процесуальний статус ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, на відповідача по справі №160/8489/23.

26.11.2024 року судом ухвалено продовжити розгляд справи за правилами письмового провадження.

Ухвалою від 26.11.2024 року зобов`язано НОМЕР_5 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_6 ) надати суду наказ командування військової частини про направлення військовослужбовця ОСОБА_1 в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_7 ) в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року; надати суду бойові накази/розпорядження; журнали бойових дій (вахтові, навігаційно-вахтові, навігаційні журнали) або журнали ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постові відомості; рапорти (донесення) командира підрозділу (групи), про участь військовослужбовця ОСОБА_1 у бойових заходах або у виконанні бойових(спеціальних) завдань в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року; або відомості щодо нездійснення ОСОБА_1 безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а в разі нездійснення безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) відображенням такої інформації у відповідній довідці.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати суду бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року №165 гриф; бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року №(гриф)/25-2075-Е.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_7 ) надати суду письмові пояснення з приводу того, чи брав ОСОБА_1 безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року; надати довідку за визначеною наказом №392-АГ формою в разі безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях та заходах в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року.

Цією ж ухвалою зупинено провадження в адміністративній справі №160/8489/23 до отримання витребуваних судом доказів.

17.02.2025 року від в/ч НОМЕР_2 надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено таке. Позивача у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) у складі зведеного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_8 ) було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2022 №276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 №1348/гриф (скасоване) та від 25.10.2022 №1697/гриф Позивач у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) у складі зведеного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_8 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дані розпорядження надати немає можливості, оскільки вони скасовані та мають обмежений гриф допуску. Дані бойові розпорядження зазначали керівництву зведеного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_8 ) прийняти під охорону та оборону певну ділянку державного кордону України в межах відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначено, що завдання відповідно до вищезазначених бойових розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_1 не підпадають під підпункт пункту 2 Наказів №392-АГ, №628-АГ, оскільки дані бойові розпорядження військової частини НОМЕР_2 видавалися стосовно зведеного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_8 ) (в цілому, без зазначення прізвищ військовослужбовців) та стосувалися прийняття під охорону та оборону певну ділянку державного кордону України в межах відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі даних бойових наказів (розпоряджень) у зведеному загоні ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_8 ) видавались власні бойові розпорядження (за підпорядкованістю). Дані бойові розпорядження до військової частини НОМЕР_2 не надавалися.

Представник в/ч НОМЕР_2 вказував, що копії з журналу бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу (документів, які підтверджують виконання бойових завдань Позивачем), надати немає можливості, так як їх облік та ведення безпосередньо здійснювалося у 2 впс НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) та до управління ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) не надавалися. Оскільки дані документи знаходяться у володінні в/ч НОМЕР_1 , то провести облік фактичного часу участі Позивача у бойових діях (безпосередньої участі у воєнних (бойових) діях або заходах із зазначенням кількості днів помісячно такої участі за період з 30.09.2022 по 07.01.2023) та надати інформацію щодо місця перебування Позивача та виду виконуваних бойових завдань у військової частини НОМЕР_2 немає можливості, так як дані документи до військової частини НОМЕР_2 з 2 впс НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) не надавалися. Інформацію щодо кількості бойових чергувань Позивача у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) надати немає можливості, так як облік несення служби здійснювався у 2 впс НОМЕР_5 прикордонного загону та до управління ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) не надавався.

Представником в/ч НОМЕР_2 зауважено, що оскільки копії з журналу бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу в період з 30.09.2022 по 07.01.2023 до управління ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили, інформація та підстави для складення Списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81 22 - АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» за вересень 2022 року - січень 2023 року відсутні та не були направлені ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) до НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ).

Щодо довідки №3641 від 07.01.2023 року в/ч НОМЕР_2 зазначила, що оскільки підтверджуючі документи до військової частини НОМЕР_2 не були надані, в довідці дана інформація відсутня. Тобто дана довідка інформує про період перебування Позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно пункту 2 Наказу 2. Довідка від 07.01.2023 №3641 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168. Зі змісту наведеної довідки вбачається, що вона була видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф, за яким Позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ).

Додатково зазначено, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період з 27.09.2022 по 31.12.2022 Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. З 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» (володільцем даного бойового розпорядження є Генеральний штаб Збройних Сил України) Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

24.02.2025 року від режимно-секретного відділу надійшло повідомлення про надходження до режимно-секретного відділу по справі №160/8489/23 від Адміністрації ДПСУ витребуваних судом документів, що мають грим обмеженого доступу «Таємно», а саме: копія бойового наказу Адміністрації ДПСУ від 16.09.2022 року №165т.

27.02.2025 року від в/ч НОМЕР_1 надійшла заява на виконання ухвали суду.

03.03.2025 року повідомленням повідомлено суддю Н.В. Захарчук-Борисенко, що до режимно-секретного органу 26.02.2025 року від військової частини НОМЕР_9 надійшли витребувані судом документи, що мають гриф обмеженого доступу «Таємно», а саме: копія вихідної шифротелеграми №26 від 21.02.2025 року.

03.04.2025 року від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшли документи для службового використання.

14.05.2025 року від військової частини НОМЕР_9 надійшли документи для службового використання.

Ухвалою від 21.07.2025 року поновлено провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Солдат ОСОБА_1 проходив службу в НОМЕР_5 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.

Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року №165 гриф, солдата ОСОБА_1 у складі другого відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), де позивач перебував з 30.09.2022 року по 07.01.2023 року.

У матеріалах справи наявні рапорти начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону майора ОСОБА_2 , в яких представлено дані:

- про участь військовослужбовців, зокрема ОСОБА_1 у бойових діях та виконання бойових завдань або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій та прошу Вас виплатити додаткову винагороду до 70 тисяч гривень на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій: рапорти №1670 від 17.11.2022 року (з 27.09 року по 30.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року), №1879 від 01.12.2022 року (з 01.11.2022 року по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 30.11.2022 року), №б/н від 01.01.2023 року (з 01.12.2022 року по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 року по 31.12.2022 року);

- про виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби військовослужбовцями та прошу Вас виплатити додаткову винагороду в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби: рапорти №1878 від 01.12.2022 року (з 01.11.2022 року по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 30.11.2022 року), №2192 від 21.12.2022 року (з 01.12.2022 року по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 року по 31.12.2022 року).

Відповідно до довідки, виданої командиром військової частини НОМЕР_2 , від 07.01.2023 року №3641 солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони на території Чернігівської області: 30.09.2022 року; з 01.10.2022 року до 31.10.2022 року; з 11.11.2022 року до 09.11.2022 року; з 15.11.2022 року до 30.11.2022 року; з 01.12.2022 року до 09.12.2022 року; з 15.12.2022 року до 31.12.2022 року та з 01.01.2023 року до 07.01.2023 року.

Підстава видачі цієї довідки: бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України №165 гриф від 16.09.2022 року.

Листом №22-21-23-вих від 02.01.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_5 у відповідь на лист НОМЕР_5 прикордонного загону від 25.11.2022 року №22/2811-22-вих повідомив, що підрозділи Держприкордонслужби України, що знаходяться в межах Чернігівської та Сумської областей, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення і тому підпункт 7 пункту 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» не застосовується. Довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових діях або заходах за вересень-жовтень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 , не опрацьовувались.

26.12.2022 року адвокат Задорожня В.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до військової частини НОМЕР_6 та військової частини НОМЕР_7 із адвокатськими запитами, у яких, зокрема, просила надати обґрунтовану відповідь щодо підстав і причин ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної доплати у виді додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року.

У відповідь НОМЕР_3 прикордонний загін листом №22-21-23-вих від 02.01.2023 року повідомив представника позивача про те, що відповідно до бойових розпоряджень начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 19.09.2022 року №276/гриф (втратило чинність 25.09.2022 року), від 25.09.2022 року №1348/гриф (втратило чинність 25.10.2022 року) та від 25.10.2022 року №1697/гриф солдат ОСОБА_1 у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) приступив до виконання та виконує завдання в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Бойові накази (розпорядження) видавалися стосовно 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ). Бойові розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2022 року №276/гриф, від 25.09.2022 року №1348/гриф та від 25.10.2022 року №1697/гриф надати немає можливості, оскільки мають обмежений гриф доступу. Списки, передбачені додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», на адресу НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) не направлялись, так як відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 року №21-1215-2022 «Щодо однакового трактування положень» визначено, що збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовців ДПСУ з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у т.ч. перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом). Також повідомлено, що довідка про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії солдату ОСОБА_1 не видавалась.

Листом від 24.03.2023 року №21-2316-23-вих НОМЕР_5 прикордонний загін повідомив представника позивача про відсутність підстав для внесення позивача в наказ про збільшення розміру виплати додаткової грошової винагороди до 100000 грн за період перебування військовослужбовця у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з не наданням НОМЕР_3 прикордонним загоном підтверджуючих документів для виплат.

Згідно з архівною відомістю, наданою НОМЕР_5 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України до листа №21-2316-23-вих від 24.03.2023 року, з серпня 2022 року по лютий 2023 року ОСОБА_1 , зокрема, було нараховано й виплачено грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №1468 у розмірі: вересень 2022 року - 30000,00 грн, жовтень 2022 року - 30000,00 грн, листопад 2022 року - 30000,00 грн, грудень 2022 року - 50161,29 грн, січень 2023 року - 0,00 грн, лютий 2023 року - 30000,00 грн та 51935,48 грн.

Позивач із розміром виплаченого йому грошового забезпечення не погодився, вважаючи, що безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області за період із 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року дає йому право на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України від 20.11.1991 року №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/202 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 року №389-VIII Про правовий режим воєнного стану (далі Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності. Згідно з положеннями статті 1 Закону України від 03.04.2003 року №661-IV Про Державну прикордонну службу України (далі Закон №661-IV) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №661-IV основними функціями Державної прикордонної служби України зокрема є:

охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму;

охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій;

ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України Про розвідувальні органи України та Про оперативно-розшукову діяльність;

участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України;

координація діяльності військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду - виїзду. Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України (частина друга статті 2 Закону №661-IV). Частиною першою статті 6 Закону №661-IV визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Згідно з пунктами 3, 4 статті 19 Закону №661-IV на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Отже, відповідач входить до структури Державної прикордонної служби України, а тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року здійснює передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 року №1932-XII Про оборону України (далі Закон №1932-XII) військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною першою статті 12 Закону №1932-XII визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року №1146 Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, яка застосовувалася у період з 01.09.2022 по 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (абзац перший).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абзац другий).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац третій).

Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови №168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року №793 Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, яка застосовувалася у період з 24.02.2022 року по 20.01.2023 року) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Щодо доводів відповідачів, що наказ №392-АГ та наказ №628-АГ Адміністрації Держприкордонслужби видано на реалізацію пункту 2-1 Постанови №168, якими визначено як порядок так і умови виплати додаткової винагороди, суд зазначає про таке.

30.07.2022 року Адміністрацією Держприкордонслужби відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 був виданий наказ №392-/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 (далі Наказ №392-/0/81-22-АГ), який введений в дію з 01.08.2022 року.

З 01.12.2022 року був введений в дію та застосовується наказ Адміністрації Держприкордонслужби №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 року «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі Наказ №628/0/81-22-АГ).

Згідно з частиною 3 статті 117 Конституції України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, установленому законом.

Питання державної реєстрації регулюється Указом Президента України від 03.10.1992 року №493 Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, що був прийнятий з метою впорядкування видання міністерствами, іншими органами виконавчої влади нормативно-правових актів, забезпечення охорони прав, свобод і законних інтересів громадян, підприємств, установ та організацій. Набувають чинності такі акти через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Спеціальний порядок державної реєстрації нормативно-правових актів установлений Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 року №731 (далі - Положення), наказом Міністерства юстиції України від 12.04.20005 року №34/5 Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 року за №381/10661.

Критерієм чинності таких актів та їх застосування є державна реєстрація нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та занесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, який запроваджений згідно з Указом Президента України від 27.06.1996 №468.

Державна реєстрація полягає у тому, що такі нормативно-правові акти проходять правову експертизу на відповідність Конституції України, законам України та іншим актам законодавства.

Положенням установлено, що державній реєстрації в Мін`юсті підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм (правил поведінки), що, зокрема, зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, установлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують існуючий організаційно-правовий механізм їх реалізації.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Про захист заробітної плати №95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін заробітна плата означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Частинами першою та сьомою статті 43 Конституції України передбачено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям грошова винагорода військовослужбовця та оплата праці і заробітна плата, які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, дійшов висновку, що вказані поняття є рівнозначними. Зокрема, такий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі №820/4748/17, від 12 вересня 2019 року у справі №812/1255/17, від 02 липня 2020 року у справі №812/792/17, 07 лютого 2022 року у справі №420/7697/21.

Таким чином, оскільки Накази №392-/0/81-22-АГ та №628/0/81-22-АГ зачіпають соціально-економічні, права, свободи й законні інтереси військовослужбовців, які проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, тому вказані Накази підлягали державній реєстрації в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку. Проте, Накази №392-/0/81-22-АГ та №628/0/81-22-АГ не містять відомостей про їх реєстрацію в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 року по справі №200/193/23 вказав про недотримання Адміністрацією Держприкордонслужби зазначених вимог законодавства при прийнятті наказів від 30.07.2022 року №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ, які не пройшли державну реєстрацію в Мін`юсті у встановленому порядку.

Отже, незареєстровані в Міністерстві юстиції України Накази №392-/0/81-22-АГ та №628/0/81-22-АГ не пройшли правової експертизи і не набули чинності у порядку, встановленому законодавством, і не можуть прийматись до виконання та не викликають правових наслідків.

З наведених підстав, суд не приймає доводи відповідача, що саме накази №628 АГ та №392-АГ визначають умови виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченої пунктом 1 Постанови №168.

Крім того, на підтвердження висновку суду щодо необхідності оприлюднення та державної реєстрації Наказів №392-/0/81-22-АГ та №628/0/81-22-АГ свідчить той факт, що Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які визначають механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, були затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.01.2023 року №36 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 року за №196/39252.

Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які визначають механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, були затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 року №36 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 року №196/39252.

Проте, зазначений Порядок введений у дію з 01.02.2023 року, а тому не може бути застосований до спірних правовідносин.

Втім, як встановлено судом, існує Порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду визначений Інструкцією, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.03.2016 року №188, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 31.03.2016 року за №488/28618.

Згідно з пунктом 1 розділу І Інструкції №188 ця Інструкція визначає порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України […] за безпосередню участь у воєнних конфліктах, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях […] чи в антитерористичній операції […], інших заходах в умовах особливого періоду.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 року по справі №200/193/23:

«Інструкція №188 визначала порядок та розміри виплати конкретно тієї винагороди, яка була встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 року №18, тому колегія суддів вважає помилковим застосування судами першої та апеляційної інстанцій її положень при визначенні порядку та умов виплати додаткової винагороди, встановленої на період дії воєнного стану постановою Кабінету Міністрів України №168, яка власне також не передбачала можливості такого застосування.

Крім того, документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100 000 гривень відповідно до приписів наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 до правовідносин, що вже відбулися.

За відсутності цих відомчих нормативно-правових актів не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям.

Таким чином, відповідаючи на поставлені перед судом касаційної інстанції питання (пункти 2 і 3 аргументів касаційної скарги), Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди».

Так, пункт 2 наказу №392-/0/81-22-АГ визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю Держприкордонслужби право на збільшення додаткової винагороди до 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

У пункті 4 наказу №392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 наказу №392-/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).

Відповідно до пункту 10 наказу №392-/0/81-22-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Відповідно до пункту 11 наказу №392-/0/81-22-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (абзац перший пункту 11 наказу).

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 наказу).

Згідно з пунктом 12 наказу №392-/0/81-22-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

З 1 грудня 2022 року був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168».

Цей наказ дещо змінив перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Згідно з пунктом 3 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

У справі №200/4100/23 Верховний Суд у постанові від 05.08.2024 вказав, що для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтвердженою документально, про що свідчить зміст наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ. Документальне підтвердження такої участі здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у наступних документах: 1) бойовому наказі (бойовому розпорядженні); 2) журналі бойових дій (службово-бойових дій, вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналі), журналі ведення оперативної обстановки, бойовому донесенні (підсумковому, терміновому, позатерміновому) або постовій відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорті (донесенні) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах. Також Суд виснував, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

У вимірі подібних обставин Верховний Суд у справі №200/216/23 від 26.06.2024 висловив позицію, за якою: Інструкція №188 не може застосовуватися до правовідносин, які стосуються додаткової винагороди, виплата якої встановлена Постановою №168 і пов`язана з дією воєнного стану; воднораз накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ і від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ, позаяк встановлюють порядок і умови виплат, які передбачені Постановою №168, можуть застосовуватися до правовідносин, які виникають у зв`язку із застосуванням/реалізацією приписів пункту 1 цієї Постанови.

У випадку ОСОБА_1 (спірні періоди з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року) згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.06.2024 в справі №200/660/23, наказ №392/0/81-22-АГ визначає вичерпний перелік бойових дій і заходів, участь у яких дає право на додаткову винагороду до 100 000 грн. Пункт 4 наказу №392/0/81-22-АГ передбачає, що підтвердження участі військовослужбовців (у бойових діях і заходах) здійснюється на основі бойових наказів, журналів бойових дій та рапортів командирів. Пункт 5 уточнює, що для відряджених військових також потрібна додаткова довідка (про безпосередню участь у бойових діях або відповідних заходах) начальника органу Держприкордонслужби, який веде бойові дії, із зазначенням періоду (кількості днів) та термінів безпосередньої участі, відомостей про підтверджуючі документи такої, у таких довідках.

Отже, практика Верховного Суду є сталою і полягає в тому, що виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000,00 грн обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення/здійснення (пункт 1 Постанови №168) та підтвердження цих обставин указаними документами.

Оскільки питання застосування пунктів 1, 2-1 Постанови КМУ №168, Переліку №309, Інструкції №188 та наказів №392-АГ та №628-АГ у подібних правовідносинах вже вирішено Верховним Судом, то під час розгляду цієї справи підлягають врахуванню їх висновки.

Судом встановлено, що позивач у період з 08.10.2022 року по 08.01.2023 року перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 (в/ч НОМЕР_2 ).

Сторонами не заперечується, що в цей період позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагороду відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 у розмірі 30000 грн.

Проте спірним є питання наявність/відсутність підстав для виплати ОСОБА_1 як військовослужбовцю Держприкордонслужби збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови КМУ №168, у розмірі до 100 000 гривень за період з 08.10.2022 року по 08.01.2023 року (період відрядження).

Дослідивши, подані до суду НОМЕР_3 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_2 ), витяги з рапортів начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону майора ОСОБА_3 судом встановлено, що позивач брав участь військовослужбовців у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій у періоди, які підтверджені наступними рапортами: №1670 від 17.11.2022 року (з 27.09 року по 30.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року), №1879 від 01.12.2022 року (з 01.11.2022 року по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 30.11.2022 року), №б/н від 01.01.2023 року (з 01.12.2022 року по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 року по 31.12.2022 року).

Верховний Суд у своїх постановах від 01.08.2024 по справі №200/3564/23, від 07.11.2024 по справі №200/525/23, від 05.12.2024 по справі №200/1347/24 зазначив, що оцінка судом таких рапортів має істотне значення для правильного вирішення цього спору, позаяк згідно з п.4 Наказу №392-/0/81-22-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах, а відповідно до п.3 Наказу №628/0/81-22-АГ перелік підтверджуючих документів допускає альтернативність і не зведений винятково до їхньої сукупності.

З аналізу довідки №3641 від 07.01.2023 року, яка видана в/ч НОМЕР_2 , встановлено, що солдат ОСОБА_1 , який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області: 30.09.2022 року; з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 30.11.2022 року, з 01.12.2022 року по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 року по 31.12.2022 року, з 01.01.2023 року по 07.01.2023 року. Підстава: бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України №165 гриф від 16.09.2022 року.

У додаткових поясненнях від 17.02.2025 року в/ч НОМЕР_2 вказувала, що довідка від 07.01.2023 №3641 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168. Зі змісту наведеної довідки вбачається, що вона була видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф, за яким Позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ). Наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо. Отже, вказана довідка не може бути належним доказом участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, судом враховано аргументи в/ч НОМЕР_1 , зазначені у відзиві на позовну заяву, який подано до суду 03.09.2024 року. Так, в/ч НОМЕР_1 вказує, що довідка від 07.01.2023 року щодо того, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області, не відповідає встановленій формі і у довідці відсутні (не зазначені) документи, у яких саме фіксується як факт участі у бойових діях, так і дні участі. Так, довідка видана з порушенням вимог наказу 392-АГ, так як у довідці вказано лише бойовий наказ Адміністрації Держприкордонслужби №165 (гриф) від 16.09.2022 року, на підставі якого позивача у складі підрозділу було направлено до НОМЕР_3 прикордонного загону у відрядження для виконання бойових завдань. При цьому, документи, які саме і підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах журнал бойових дій та рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу у довідці не зазначені.

Тож, нарахування виплат за вказаними вище рапортами не відбулось через відсутність в них інформації з посиланням на конкретний(і) підпункт(и) 1-8 пункту 2 Наказу №392 (підпункти 1-7 пункту 2 Наказу №268).

Однак, суд вказує, що порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність права у позивача на таку винагороду.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 28 травня 2024 року у справі №120/5170/23, від 08 серпня 2024 року у справі №280/2754/23.

Суд, зауважує, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 року:

- зобов`язано НОМЕР_5 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_6 ) надати суду наказ командування військової частини про направлення військовослужбовця ОСОБА_1 в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_7 ) в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року; надати суду бойові накази/розпорядження; журнали бойових дій (вахтові, навігаційно-вахтові, навігаційні журнали) або журнали ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постові відомості; рапорти (донесення) командира підрозділу (групи), про участь військовослужбовця ОСОБА_1 у бойових заходах або у виконанні бойових(спеціальних) завдань в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року; або відомості щодо нездійснення ОСОБА_1 безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а в разі нездійснення безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) відображенням такої інформації у відповідній довідці.

- зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати суду бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року №165 гриф; бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року №(гриф)/25-2075-Е.

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_2 ) надати суду письмові пояснення з приводу того, чи брав ОСОБА_1 безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року; надати довідку за визначеною наказом №392-АГ формою в разі безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях та заходах в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 07.01.2023 року.

Однак, відповідач будь-яких доказів, щодо виконання позивачем інших завдань в спірний період, які не пов`язанні із бойовими діями, або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, суду не надав.

Суд, зауважує, що позивач перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 (в/ч НОМЕР_2 ), а відтак останній повинен був володіти інформацією щодо участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів або надати суду протилежну інформацію з відповідними доказами.

У постанові від 05.06.2024 в справі №200/660/23 Верховний Суд вирішив, що порушення порядку передання документів між військовими частинами не впливає на право позивача на отримання винагороди за участь у бойових діях або заходах з національної безпеки. Суд зазначив, що участь військовослужбовців підтверджується сукупністю документів (згідно з пунктом 4 наказу №392-АГ), серед яких бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командирів та інші офіційні документи, і цей перелік не змінився після введення в дію наказу від 01.12.2022 №628-АГ.

Відповідачі на виконання вимог ухвали суду не надали доказів на спростування інформації щодо участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, зокрема, які саме завдання виконував позивач та на підставі, яких наказів у упродовж всього спірного періоду та чим це підтверджується.

Також, суд зазначає, що направлення таких довідок є елементом процедури виплати додаткової винагороди, тоді як право позивача на отримання спірних сум підтверджується не спростованим відповідачем фактом безпосередньої участі ОСОБА_1 в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області на підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №165 гриф від 16 вересня 2022 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не нараховувалась додаткова винагорода, передбачена постановою №168 у збільшеному розмірі.

Оскільки за наказами Головнокомандувача Збройних Сил України територія всієї Чернігівської області з 01.09.2022 по 31.12.2022 включно була визначена територією ведення воєнних (бойових) дій, а позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди пропорційно кількості діб проходження служби за періоди період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 31.12.2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

При прийняті рішення по даній справі судом враховано інформацію, яка надходила до режимно-секретного органу суду, які мають гриф обмеженого доступу «Таємно», а також документи для службового користування.

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Решта доводів та аргументів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п. 29).

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-77, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ,) (відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_12 , АДРЕСА_1 ,) (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 31.12.2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 30.09.2022 по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 по 09.12.2022 року, з 15.12.2022 по 31.12.2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко