Справа № 340/1688/25
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1688/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Притули К.М. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 (позивач-1), ОСОБА_2 (позивач-2), ОСОБА_3 (позивач-3) до Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (відповідач), Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (відповідач-2) про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із позовом, у якому просять:

1) визнати протиправними дії відповідача-1 щодо відмови Позивачу-1, як уповноваженій особі від родини, у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам;

2) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1, оформлене повідомленням від 22.04.2024 та від 27.12.2024 щодо відмови Позивачу-1, як уповноваженій особі від родини, у призначені допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам;

3) зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяви Позивача-1 від квітня та грудня 2024 року, як уповноваженої особи від родини, про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам і прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні позивачам допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, а тому такі дії підлягають визнанню протиправними, а рішення визнанню протиправними і скасуванню. При цьому належним способом захисту порушених прав у даних спірних правовідносинах позивачі вважають зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви від квітня та грудня 2024 про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства, з урахуванням висновків суду.

Представник відповідача-2 подав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки Департамент у даних спірних правовідносинах діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам".

Ухвалою судді від 18.03.2025 позовну заяву залишено без руху, повідомлено позивачам про необхідність подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів того, що судовий збір перевищує 5% розміру річного доходу за попередній календарний рік (а.с.48-49).

Ухвалою судді від 11.04.2025 заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом задоволено, відкрито провадження, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.64-65).

Ухвалою суду від 22.12.2025 було залучено до участі в справі як другого відповідача Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 :

- з 23 лютого 2017 року по 01 серпня 2022 року перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в управлінні соціального захисту населення Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області;

- з 01 серпня 2022 року по 08 листопада 2022 року перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особав управлінні соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації Кіровоградської області;

- з 08 листопада 2022 року перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради.

Позивач-2 ОСОБА_2 , донька, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 :

- з 23 лютого 2017 року по 01 серпня 2022 року перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в управлінні соціального захисту населення Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області;

- з 01 серпня 2022 року по 08 листопада 2022 року перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в управлінні соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації Кіровоградської області;

- з 08 листопада 2022 року перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради.

Позивач-3 ОСОБА_3 , чоловік, ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , особа з інвалідністю загального захворювання ІІІ гр. з 08 липня 2024 року:

- з 23 лютого 2017 року по 09 грудня 2019 року перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в управлінні соціального захисту населення Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області;

з 21 грудня 2019 року по 08 листопада 2022 року перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в місті Покровськ Донецької області;

з 08 листопада 2022 року перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради.

Як зазначив відповідач-2 у відзиві, на підставі заяви від 08.11.2022 Позивач-1 отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в Департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради з листопада 2022 року по лютий 2024 року включно в розмірі 5000,00 грн щомісяця на себе та на дитину - ОСОБА_2 . Чоловік, ОСОБА_3 до складу сім`ї згідно з заявою включений не був, допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в Департаменті не отримував.

10 квітня 2024 року Позивач-1, як уповноважена особа сім`ї у складі Позивача-2 та Позивача-3, звернулась до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Оскільки Позивач-1 та Позивач-2 не переміщувалися (повторно переміщувалися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, оскільки обліковувалися як внутрішньо переміщені особи в Управлінні соціального захисту населення Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області), Позивачу-1, як уповноваженій особі сім`ї, рішенням від 17.04.2024 року № -2024-1 відмовлено в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на підставі пункту 5 Порядку №332.

18 грудня 2024 року Позивач-1, як уповноважена особа сім`ї у складі Позивача-2 та Позивача-3, звернулась до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Рішенням від 27.12.2024 року № -2024-2 Позивачу-1, як уповноваженій особі сім`ї, відмовлено в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на підставі пункту 5 Порядку №332.

Позивач-3 окремо (не в складі сім`ї), відповідно до пункту 3 Порядку №332 (як особа, яка вперше звертається за призначенням допомоги,) з заявою про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам не звертався (а.с.76-81).

Незгода позивачів з такими рішеннями зумовила їх звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішені спору суд виходить із того, Закон України від 20.10.2014 №1706 "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі Закон №1706) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1706 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині 1 цієї статті (частина 2 статті 1 Закону № 1706).

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина 1 та 2 статті 4 Закону №1706).

Частиною 1 статті 5 Закону №1706 визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

За змістом статті 2 Закону №1706 Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

При цьому, згідно із частинами 2 та 3 статті 7 Закону №1706 Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 1706 внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

До 20.03.2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, пунктом 2 якого було передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332 було затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яким визначено відповідний механізм надання такої допомоги (далі Порядок №332).

Відповідно до пункту 1 Порядку №332, останній визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Абзацом 2 пункту 5 Порядку № 332 визначено, що допомога призначається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінрозвитку (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.2024 р. № 94 "Деякі питання соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб та інших вразливих категорій осіб" установлено, що:

виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам продовжується автоматично з 1 лютого 2024 р. на один місяць без додаткового звернення для осіб, у яких у січні 2024 р. закінчився шестимісячний період отримання такої допомоги;

подання заяви для продовження виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які мають право на її продовження після 1 березня 2024 р. відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" (Офіційний вісник України, 2022 р., № 26, ст. 1418; 2023 р., № 69, ст. 3990), може бути здійснено з 1 лютого 2024 р.;

допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, які мають на неї право та звернулися за продовженням її виплати з особисто поданою заявою у лютому - квітні 2024 р., призначається і виплачується починаючи з 1 березня 2024 року.

Отже, законодавець чітко пов`язує право внутрішньо переміщеної особи на отримання соціальних виплат насамперед із фактом внутрішнього переміщення, підтвердженим довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка є безстроковою і засвідчує відповідний статус особи, а також із перебуванням такої особи на обліку в уповноваженому органі соціального захисту. Закон № 1706 та Порядок № 332 спрямовані на забезпечення соціального захисту внутрішньо переміщених осіб і не допускають звуження обсягу їхніх прав шляхом формального або відокремленого тлумачення умов призначення допомоги.

Як встановлено, позивачі є внутрішньо переміщеними особами з 2017 р. та безперервно перебували на відповідному обліку в уповноважених органах соціального захисту населення, у тому числі з 08.11.2022 р. в Департаменті соціальної політики Кропивницької міської ради з 08.11.2022 р. (а.с.22-24).

На підставі заяви від 08.11.2022 року Позивачка-1 отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з листопада 2022 р. по лютий 2024 р. включно в розмірі 5000 грн щомісяця на себе та дитину Позивача-2.

Разом з тим, після завершення чергового шестимісячного періоду отримання допомоги відповідач рішеннями від 17.04.2024 № -2024-1 та від 27.12.2024 № -2024-2 відмовив Позивачці-1 у її подальшому призначенні за результатами розгляду заяв від 10.04.2024 р. та 18.12.2024 р., посилаючись на п.5 Порядку № 332, мотивуючи відмову тим, що Позивач-1 та Позивач-2 не переміщувалися (повторно не переміщувалися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які є тимчасово окупованими.

Водночас суд звертає увагу, що абзац другий пункту 5 Порядку № 332 стосується осіб, які перемістилися (повторно перемістилися) саме з 1 січня 2022 року. Натомість позивачка та її донька мають статус переміщених осіб з 2017 року, і цей статус є чинним. Відтак, відповідач повинен був розглянути заяву Позивача-1, як особи, яка звертається за допомогою не вперше.

Крім того, суд враховує, що Позивач-3, хоча й має статус внутрішньо переміщеної особи, не звертався самостійно за призначенням допомоги відповідно до п. 3 Порядку № 332, а тому обставини щодо його окремого права на отримання допомоги не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяв уповноваженої особи сім`ї Позивача-1.

Згідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому частиною 2 цієї статті Кодексу визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд дійшов висновку, що рішення відповідача-1 від 17.04.2024 року № -2024-1 та від 27.12.2024 року № -2024-2 прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та без урахування фактичних обставин, а тому є протиправними та підлягають скасуванню. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяви Позивача-1, як уповноваженої особи сім`ї у складі Позивача-2 та Позивача-3, про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 10.04.2024 року та від 18.12.2024 року, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Щодо розподілу судових витрат у справі, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В даному випадку, часткове задоволення позовну пов`язано із встановленням відмінного від заявленого позивачем порядку відновлення порушеного права, тому на переконання суду, не впливає на розмір судових витрат, що підлягає відшкодуванню позивачу.

Отже, понесені позивачами судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (а.с.63, 82) підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради від 17.04.2024 року №-2024-1 та від 27.12.2024 року №-2024-2.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , як уповноваженої особи сім`ї у складі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 10.04.2024 року і 18.12.2024 року, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА