Справа № 400/971/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/971/24

Перша інстанція: суддя Біоносенко В. В.,

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року та рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а саме:

- визнання протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо відмови у проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пільг на оплату квартирної плати та пільг на оплату комунальних послуг в межах середніх норм споживання відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язання Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням виплачених сум, ОСОБА_1 пільг на оплату квартирної плати та пільг на оплату комунальних послуг в межах середніх норм споживання відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 01 жовтня 2019 року по 31 грудня 2022 року;

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пільг на оплату квартирної плати та пільг на оплату комунальних послуг в межах середніх норм споживання відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням виплачених сум, ОСОБА_1 пільг на оплату квартирної плати та пільг на оплату комунальних послуг в межах середніх норм споживання відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2024 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року залишено без розгляду позовні вимоги за період з 01 жовтня 2019 року по 31 липня 2023 року, відповідно до положень ч. 2 ст. 123 КАС України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні решти позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційні скарги з яких вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги на рішення суду обґрунтовано тим, що судом першої інстанції прийнято помилкове рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивач має право на перерахунок спірних пільг.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався лише у жовтні 2023 року.

В свою чергу, відповідачами подано відзиви на апеляційну скаргу позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи з 10 квітня 2003 року.

ОСОБА_1 проживає разом з дружиною у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,2 кв.м.

ОСОБА_1 користується пільгами на сплату комунальних послуг передбачених п.п. 4, 5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Протягом 2023 року, ОСОБА_1 призначено субсидії для покриття витрат на комунальні послуги, а саме:

1) житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) з розрахунку 5,54 гривень за м.кв., 52,20*5,54=289,18 гривень;

2) послуга з постачання теплової енергії 52,2 кв.м.*0,0383 Гкал на 1 кв.м., коригуючий коефіціент 0,312 = 1246,96 гривень;

3) послуга з постачання електричної енергії 130 кВТ*2,64=343,20 гривень;

4) послуги з централізованого водопостачання та водовідведення 7,2 м*17,53+7.2*16,51=126,23+118,89=245,12 гривень;

5) послуга з поводження з твердими відходами 25,28 гривень*2=50,56 гривень;

6) послуга з постачання природного газу 10,8 куб.м. =85,93 гривень;

7) послуга з розподілу природного газу 10,8 куб.м. = 25,79 гривень;

8) плата з абонентське обслуговування за послугою з постачання теплової енергії = 33,74 гривень;

9) плата за абонентське обслуговування за послугою з централізованого водопостачання та водовідведення = 38,08 гривень;

10) плата за абонентське обслуговування за послугою з поводження з побутовими відходами = 2,80 гривень.

Загальний розмір призначеної ОСОБА_1 субсидії в опалюваний сезон 2023 року, склав 2361 гривень, та 1114 гривень не в опалюваний сезон.

Під час визначення розміру нарахованої субсидії Головним управління ПФУ у Миколаївській області враховувалися соціальні норми, передбачені постановою КМУ № 409 від 06 серпня 2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування». При цьому, ОСОБА_1 призначено субсидію в розмірі 100-% від розміру відповідної соціальної норми по кожній комунальній послузі, передбаченої постановою КМУ № 409.

В свою чергу, 25 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявами до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради з приводу перерахунку розміру його пільг на оплату комунальних послуг, виходячи не з розміру соціальних норм, а в межах середніх норм споживання.

Головне управління ПФУ у Миколаївській області листом від 09 жовтня 2023 року повідомило ОСОБА_1 про деталі нарахування субсидії, про правильність її нарахування та відсутність підстав для здійснення перерахунку.

Департамент праці та соціального захисту населення листом від 09 жовтня 2023 року, роз`яснив позивачу, пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком в межах середніх норм споживання, це і означає, що враховуються соціальні норми житла та комунальних послуг, в межах якої держава надає громадянам пільги і субсидії.

Не погоджуючись з правомірністю отриманої відмови, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивач має не має права на перерахунок отриманих пільг, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надається 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надається 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 100-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Згідно ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

При цьому,

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06 серпня 2014 року № 409 (далі Постанова № 409).

Згідно п. 2 Постанови № 409, встановлено соціальну норму житла, в межах якої держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком для:

1) оплати житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; витрат на управління багатоквартирним будинком - 21 кв. метр загальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю;

2) оплати комунальних послуг - послуг з постачання теплової енергії для потреб централізованого або автономного опалення, з постачання та розподілу природного газу або постачання та розподілу електричної енергії для індивідуального опалення незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей ветеранів війни, жертв нацистських переслідувань, що складаються лише з непрацездатних осіб (статті 12, 13, 14 і 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та статті 6-1, 6-2, 6-3, 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань»), у разі використання природного газу для індивідуального опалення зазначена норма становить 42 кв. метри опалюваної площі на одну особу, яка має право на знижку плати, та додатково 21 кв. метр на сім`ю.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пільг на оплату квартирної плати та пільг на оплату комунальних послуг в межах середніх норм споживання відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у період з 01 серпня 2023 року по 31 січня 2024 року.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення позову без задоволення та надаючи правову оцінку оскаржуваній бездіяльності суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, суб`єктом владних повноважень не заперечується того, що позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи, має право на пільги щодо плати за користування комунальними послугами, передбачені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В свою чергу, судом першої інстанції перевірено розмір призначеної ОСОБА_1 субсидії, з урахуванням доводів позову, та не виявлено відхилень від затверджених постановою КМУ № 409 соціальних нормативів.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» використовує поняття «середня норма споживання», а постанова КМУ № 409 оперує «соціальними нормативами».

Крім того, відповідно до ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач має право пільгу на 100-% знижки плати за користування житлом, у розмірі визначеному цим пунктом - 21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Але, соціальна норма, відповідно до п. 2 Постанови № 409 має теж саме числове значення - 21 кв. метр загальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Таким чином, є вірними доводи відповідачі та висновки суду першої інстанції про те, що під «середніми нормами споживання», для визначення розміру пільги інваліду війни, мається на увазі «соціальні нормативи».

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що конструкція пільги передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачає не 100-% покриття всіх можливих витрат інваліда внаслідок війни, з оплати житлової послуги та комунальних послуг, а лише 100-% витрат в межах певної розрахункової величини, визначеної державою, яку вона гарантує забезпечити пільгами.

Враховуюче викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при формуванні висновку про відмову в задоволенні позову не допустив невірного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність залишення без розгляду частини позовних вимог, за період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В свою чергу, згідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу;

В даному випадку, судом першої інстанції зроблено висновок, що позивачем пропущено встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України строк звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав мав у місяці нарахування йому оплати за комунальні послуги, які на його переконання були нараховані без застосування відповідних пільг.

В свою чергу, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, колегія суддів наголошує, що право особи на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, зокрема строком звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, що установлений чинним процесуальним законодавством.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пільги на комунальні послуги є щомісячними періодичними нарахуваннями, розмір яких відомий особі, яка її отримує щомісячно.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що про порушення своїх прав позивачу стало відомо не у жовтні 2023 року, а ще в листопаді 2019 року, а як наслідок погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення без розгляду частини позовних вимог.

При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року та рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян