Справа № 420/41937/25
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кузьменка І.М. від 05.02.2025 по ВП №77094469 про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Предметом оскарження у даній справі є постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.02.2025.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені у статті 287 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Крім того, частиною 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Так, оскаржувана постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнята 05.02.2025.

Однак, з даною позовною заявою позивач звернувся лише 18.12.2025 через підсистему "Електронний суд", тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду встановленого пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України.

В позовній заяві, позивач вказує, що 05.06.2025 російські війська вдарили по центру Херсона чотирма керованими авіабомбами. Поцілили у будівлю обласної державної адміністрації й частково її зруйнували. Також пошкоджені будинки та магазини, які розташовані поряд. Руйнівних пошкоджень зазнала будівля тимчасового місцезнаходження документів ХЗВ ВСП ЗСУ, в тому числі претензійно-позовної роботи, та там могли бути матеріали ВП № 78172310. За даним фактом відкрито кримінальне провадження №0000277 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення: частина перша статті 438 КК України (Воєнні злочини). Таким чином позивач не може ані підтвердити, ані спростувати факт надходження від Відповідача постанови про відкриття ВП № 78172310 від 23.05.2025.

З метою належного захисту інтересів ІНФОРМАЦІЯ_2 подано рапорт з проханням надати доручення помічнику начальника відділу - начальнику фінансово-економічної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо здійснення оплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 2 422,40 грн. за зазначеними у додатку реквізитами у термін до 25.08.2025.

З Фінансово-економічної служби ХЗВ ВСП ЗСУ була отримана платіжна інструкція, що підтверджує сплату судового збору. Несвоєчасне отримання квитанції пояснюється постійними обстрілами та розосередженістю підрозділів Позивача у різних населених пунктах Херсонської та Миколаївської області з міркувань безпеки.

У зв`язку з ненадходженням від забезпечувального фінансового органу Міністерства оборони України квитанції про сплату судового збору, ХЗВ ВСП ЗСУ почав вживати заходи врегулювання спору та поновлення порушеного права, шляхом звернення зі скаргами на дії державного виконавця до посадових осіб УЗПВР у Херсонській області.

На адресу ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. направлено заяву про отримання постанови про відкриття ВП № 77094469. У відповідь на запит, ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. надіслав на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 постанову про відкриття ВП № 77094469.

21.10.2025 ХЗВ ВСП ЗСУ звернувся до Департаменту з приводу протиправної діяльності УЗПВР у Херсонській обл.) стосовно незаконного стягнення виконавчого збору ВПВР УЗПВР у Херсонській обл., без стягнення основної суми боргу, стосовно виконавчих проваджень, де позивач виступає боржником, де було зазначено в тому числі і посилання на оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 77094469. При зверненні до Департаменту, ХЗВ ВСП ЗСУ мав легітимні очікування про розгляд питання про скасування оскаржуваної постанови, відповідно до норм чинного законодавства та сталої судової практики. 19.11.2025 на адресу ХЗВ ВСП ЗСУ надійшла відповідь Департаменту, про опрацювання ними викладених у зверненні питань та що вказані дії потребують певного часу, остаточну відповідь на звернення буде надано додатково. 09.12.2025 від Департаменту надійшла відповідь на скаргу, якою по суті, відмовлено у проведенні перевірки законності ВП №77094469.

Таким чином, Позивач, не зволікаючи, на дев`ятий день, в межах десятиденного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (пункт 1 частини другої статті 287 КАС України), а саме з моменту отримання відповіді Департаменту (вх. №5066 від 09.12.2025), звернувся з цією позовною заявою, вичерпавши всі можливі заходи звернень зі скаргами до посадових осіб Державної виконавчої служби, до повноважень яких належать перевірити законність виконавчого провадження та поновити право позивача, шляхом скасування оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору.

Хоча позивач і не вказує дату коли він дізнався про існування оскаржуваної постанови, однак ще до 25.08.2025 ним вже вживалися заходи щодо оплати судового збору для подання позову про оскарження цієї постанови про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, щонайменше станом на 25.08.2025 позивач був обізнаний про порушення своїх прав, однак з позовом до суду звернувся 18.12.2025.

Щодо посилання позивача на тривале не надання відповідей на скарг на дії державного виконавця, які подавалися ним з метою досудового врегулювання спору, як на причину пропуску строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Скарги на дії державного виконавця подавалися позивачем 21.10.2025, тобто після закінчення строку 10-денного звернення до суду.

Крім того, подання скарг на дії виконавця не є досудовим порядком вирішення спору, передбаченим законом, та не може створити об`єктивні передумови для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та стати належною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Також суддя критично відноситься до посилань позивача, як на причину пропуску строку звернення до суду, на запровадження воєнного стану на території країни і продовження строку дії воєнного стану в Україні, перебування позивача в зоні бойових дій, на погіршення ситуації у енергосистемі, оскільки вказані обставини жодним чином не перешкоджали у звернення зі скаргами на дії державного виконавця.

Так, суд зауважує, що зі змісту правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 30 вересня 2021 у справі № 320/3307/21, причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

При цьому, представником позивача не наведено обставини, які були об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом у визначений законом строк та надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до глави 4 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме стаття 49, визначає таких часників судового процесу як:

- треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача чи відповідача;

- треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача чи відповідача.

Натомість, в позовній заяві ІНФОРМАЦІЯ_3 не визначили наявність чи відсутність самостійних вимог щодо предмету спору третьої особи та на стороні позивача чи відповідача вона виступає.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно приписів статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України 2025 рік» №4059-IX від 19.11.2024, станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн. 00 коп.

В адміністративному позові позивачем заявлена вимога майнового характеру, за яку підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2422,40 грн, з урахуванням коефіцієнту 0,8 за подання до суду процесуальних документів в електронній формі.

Суд звертає увагу, що наявну в матеріалах справи платіжну інструкцію №809 від 10.11.2025 про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. неможливо зарахувати до даної справи, оскільки вказана квитанція прикріплена та обліковується у КП «ДСС» за адміністративною справою №420/38535/25.

Суд звертає увагу, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 по справі №420/38535/25 позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови разом з доданими документами повернуто позивачу.

Так, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Отже, у зв`язку із поверненням позову позивач може скористатися правом на повернення сплаченого у справі №420/38535/25 судового збору в порядку приписів пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки строк заявлення клопотання про повернення судового збору законом не обмежено, позивач має право повернути судовий збір за його клопотанням по справі №420/38535/25 в будь-який час, оскільки його позовна заява була повернута.

Тоді як при вирішенні адміністративного позову у даній справі судом буде вирішуватись питання про відшкодування судових витрат, понесених сторонами, вищевказана обставина може призвести до подвійного відшкодування однієї і тієї ж суми судового збору.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідно до платіжної інструкції №809 від 10.11.2025 сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. саме у іншій справі, і саме за цією справою вона прикріплена та обліковується у КП "ДСС", і може бути в подальшому використана позивачем для повернення сплаченого відповідно до неї судового збору в порядку приписів пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", вважати таку квитанцію належним підтвердженням сплати судового збору у даній справі, неможливо.

Таким чином, за подання цієї позовної заяви позивачеві необхідно сплатити судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтованими обставинами та іншими доказами на підтвердження вказаних обставин; документу про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн; оформленої належним чином позовної заяви, відповідно до вимог КАС України, в якій має бути зазначено наявність чи відсутність самостійних вимог щодо предмету спору третьої особи та на стороні позивача чи відповідача вона виступає.

Керуючись статтями 122, 160, 161, 169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без руху

Надати позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, позов буде повернуто позивачеві відповідно до приписів пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Токмілова Л.М.