Справа № 160/11386/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/11386/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 року (суддя Луніна О.С., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 21.07.2025 року) у адміністративній справі №160/11386/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 певні періоди роботи, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач 2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 07.02.2025 року №00 про відмову їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов?язати відповідача 1 зарахувати їй до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоди її роботи з 01.07.2000 року по 30.09.2004 року на посаді концентраторник, з 01.10.2004 року по 01.10.2014 року на посаді сепараторника, з 02.10.2014 року по 31.10.2024 року на посаді сепараторника; зобов?язати відповідача 1повторно розглянути її заяву від 31.01.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. "б" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та з урахуванням Рішення Конституційного суду України №1-5/2018 (746/15) від 23.01.2020 року №1-p/2020.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.025 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 відповідно до п1 ч.2 ст.11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням віку необхідного для призначення пенсії (55 років)та необхідного пільгового стажу роботи (10 років).

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.01.2025 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 07.02.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянуто заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №00. В обґрунтування відмови у призначенні пенсії пенсійний орган зазначив. що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 36 років 04 місяці, пільговий стаж роботи за Списком №2 відсутній; до пільгового стажу роботи не враховано період роботи згідно довідки №447 від 30.09.2024 року, виданої ПрАТ «Юкрейніан Кемікал продактс», а саме: з 01.07.2000 року по 30.09.2004 року на посаді концентраторник, оскільки накази про результати атестації робочих місць №33 від 25.01.1995 року; наказ №112 від 13.03.2001 року, видані архівною установою та відсутній перелік атестованих робочих місць (робітників), яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 до наказу №33; з 01.10.2004 року по 01.10.2014 року на посаді «сепараторника», оскільки дана посада не відповідає посаді згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 та постанови від 24.06.2016 року №461 «сепараторники, зайняті в мокрому циклі збагачення», а також відсутні переліки атестованих робочих місць (робітників), яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 до наказу №112 від 13.03.2001 року та №79 від 07.03.2007 року про результати атестацій робочих місць за умовами праці працівників відсутній перелік атестованих робочих місць (робітників), яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2; з 02.10.2014 року по 31.10.2024 року згідно довідки №229/152 від 03.12.2024 року, виданої АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» на посаді сепараторника, оскільки дана посада не відповідає посаді згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 та постанови від 24.06.2016 року №461 «сепараторники, зайняті в мокрому циклі збагачення». Суд врахував, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 11.04.1991 року, остання працювала на наступних посадах: з 01.07.2000 года переведена на обогатительную фабрику концентраторщиком участка гравитации по 4-му разряду, на период отпуска по уходу за ребёнком ОСОБА_2 (запис № 5); з 01.05.2003 года переведена там же постоянно концентраторщиком контрольно-наладочной группы гравитационного участка по 5-му разряду (запис № 7); з 01.10.2004 года переведена в обогатительное производство сепараторщиком контрольно-наладочной группы участка гравитации (на правах цеха) по 5-му разряду (запис № 8); з 01.10.2014 года уволена в порядке перевода в филиал «Вольногорский ГМК» ГП Объединенная горно-химическая компания» п.5 ст.36 КЗоТ Украины (запис № 11); з 02.10.2014 года принята по переводу в обогатительное производство сепараторщиком контрольно-наладочной группы участка гравитации (на правах цеха) по 5 разряду (запис №12); з 02.01.2018 року переміщена в дільницю гравітації збагачувального виробництва сепараторником контрольно-налагоджувальної групи по 5 розряду (запис №13). Підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461; наказ про атестацію робочих місць від 31.03.2017 року №104. В трудовій книжці наявні відомості про реорганізацію та перейменування підприємства роботодавця; відомості містяться в довідках №447 від 30.09.2024 року, №485 від 30.09.2024 року, №229/152 від 03.12.2024 року; ОСОБА_3 надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відсутніх записів у ній №447 від 30.09.2024 року та № 229/152 від 03.12.2024 року; під час роботи ОСОБА_1 вказані професії відносились до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; трудова книжка ОСОБА_3 містить посилання на накази, згідно з якими проведено атестацію робочого місця. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався п. «б» ст.13, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року; пунктами 1, 2, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 та прийшов до висновку про те, що з 23.01.2020 року в Україні існують два закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, які входять до Списку №2, а саме: п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ та п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ. Суд вважав, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи, а тому, норми п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не підлягають застосуванню з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020; умови та порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» на момент виникнення спірних правовідносин. Суд прийшов до висновку про те, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах. Щодо відсутності переліку атестованих робочих місць (робітників), яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, то суд вважав, що вказані невідповідності не можуть бути підставою для відмови працівнику у зарахуванні пільгового стажу. Суд вважав підтвердженим пільговий стаж роботи за Списком №2 з 01.07.2000 року по 30.09.2004 року а посаді концентраторника, з 01.10.2004 року по 01.10.2014 року на посаді сепараторника, з 02.10.2014 року по 31.10.2024 року на посаді сепараторника, що є більше 10 років. Суд врахував, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 ОСОБА_1 виповнилося 53 роки, а тому суд зробив висновок, що ОСОБА_3 має право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком №2 згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоди її роботи з 01.07.2000 року по 30.09.2004 року на посаді концентраторника, з 01.10.2004 року по 01.10.2014 року на посаді сепараторника, з 02.10.2014 року по 31.10.2024 року на посаді сепараторника та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. "б" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-p/2020.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.01.2025 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2.

Встановлено, що 07.02.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення №00. Яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2. Як вбачається з рішення пенсійного органу, вік ОСОБА_1 становить 53 роки; загальний страховий стаж - 36 років 04 місяці , пільговий стаж роботи за Списком № 2 відсутній; до пільгового стажу роботи не враховано період роботи згідно довідки №447 від 30.09.2024 року, виданої ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», а саме: з 01.07.2000 року по 30.09.2004 року на посаді концентраторника, оскільки накази про результати атестації робочих місць №33 від 25.01.1995 року наказ №112 від 13.03.2001 року, видані архівною установою та відсутній перелік атестованих робочих місць (робітників), яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 до наказу №33; з 01.10.2004 року по 01.10.2014 року на посаді «сепараторника», оскільки дана посада не відповідає посаді згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 та постанови від 24.06.2016 року №461 «сепараторники, зайняті в мокрому циклі збагачення», а також відсутні переліки атестованих робочих місць (робітників), яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 до наказу №112 від 13.03.2001 року та №79 від 07.03.2007 року про результати атестацій робочих місць за умовами праці працівників відсутній перелік атестованих робочих місць (робітників), яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2; з 02.10.2014 року по 31.10.2024 року згідно довідки №229/152 від 03.12.2024 року, виданої АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» філія Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» на посаді сепараторника, оскільки дана посада не відповідає посаді згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 та постанови від 24.06.2016 року №461 «сепараторники, зайняті в мокрому циклі збагачення».

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 11.04.1991, остання працювала: з 01.07.2000 року переведена на збагачувальну фабрику концентраторником дільниці гравітації 4-го розряду, на період відпустки по уходу за дитиною ОСОБА_2 (наказ від 29.06.2000 року №126к); з 01.05.2003 року переведена там же постійно концентраторником контрольно-налагоджувальної групи гравітаційної дільниці 5-го розряду (наказ від 02.06.2003 року №135к); з 01.10.2004 року на збагачувальне виробництво сепараторником контрольно-налагоджувальної групи дільниці гравітації (на правах цеха) 5-го розряду (наказ від 13.10.2004 року №345-к); з 01.10.2014 року звільнена у зв`язку з переведенням до філії «Вільногірський ГМК» ДП Об`єднана гірничо-хімічна компанія» п.5 ст.36 КЗпП України (наказ від 13.10.2014 року №474-к); з 02.10.2014 року переведена до збагачувального виробництва сепараторником контрольно-налагоджувальної групи дільниці гравітації (на правах цеха) по 5 розряду (наказ від 14.10.2014 року №16-п); з 02.01.2018 року переміщена в дільницю гравітації збагачувального виробництва сепараторником контрольно-налагоджувальної групи по 5 розряду (запис № 13).

Відповідно до уточненої довідки від 30.09.2024 року №447, виданої ПАТ «Юкрейнніан Кемікал Продактс», ОСОБА_1 працювала повний робочий день в філії «Вільногірський ГМК» концентраторником з 01.07.2000 року по 15.01.2003 року, що передбачено Списком №2, розділ ІІ, підрозділ а, постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162; наказ про атестацію робочого місця від 25.1.1995 року №33; з 6.01.2003 року по 30.04.2003 року, що передбачено Списком №2, розділ ІІ, підрозділ а, постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; наказ про атестацію робочого місця від 13.03.2001 року №112; з 01.5.2003 року по 30.09.2004 року, що передбачено Списком №2, розділ ІІ, підрозділ а, постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; наказ про атестацію робочого місця від 13.03.2001 року №112; з 01.10.2004 року по 01.10.2014 року (сепараторником), що передбачено Списком №2, розділ ІІ, підрозділ а, постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; наказ про атестацію робочого місця від 07.2003 року №79; від 08.02.2012 року №35.

Відповідно до уточненої довідки від 03.12.2024 року №229/152, виданої ПАТ «Юкрейнніан Кемікал Продактс», ОСОБА_1 працювала повний робочий день в філії «Вільногірський ГМК» з 02.10.2014 року по 02.08.2016 року сепараторником дільниці гравітації, що передбачено Списком №2, розділ ІІ, постанова Кабінету Міністрів України від 1601.2003 року №36; з 03.08.2016 року по 01.01.2018 року, що передбачено Списком №2, розділ ІІ, постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461; з 02.01.2018 року по 28.07.2022 року, що передбачено Списком №2 розділ ІІ, постанова Кабінету Міністрів України від 1601.2003 року №36;з 29.07.2023 року по 31.0.2024 року, що передбачено Списком №2, розділ ІІ, постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до пунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 р. №213-VIII) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Встановлено, що Законом України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» внесено зміни, згідно яких працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Встановлено, що Законом України від 03.10.2017 року №2148-VIII доповнено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ст.114, згідно з яким п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Встановлено, що Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 визнано неконституційними ст.13, ч.2 ст.14, пункти "б" - "г" ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII. Згідно з п.3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 р. №1-р/2020: а пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з 23.01.2020 року в Україні існують два закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, які входять до Списку №2, а саме: п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ та п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ. Суд обґрунтовано вважав, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи, а тому, норми п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не підлягають застосуванню з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020; умови та порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» на момент виникнення спірних правовідносин. Суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах. Отже, є підтвердженим пільговий стаж роботи за Списком №2 з 01.07.2000 року по 30.09.2004 року а посаді концентраторника, з 01.10.2004 року по 01.10.2014 року на посаді сепараторника, з 02.10.2014 року по 31.10.2024 року на посаді сепараторника, що є більше 10 років; на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 ОСОБА_1 виповнилося 53 роки, а тому ОСОБА_3 має право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком №2 згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоди її роботи з 01.07.2000 року по 30.09.2004 року на посаді концентраторника, з 01.10.2004 року по 01.10.2014 року на посаді сепараторника, з 02.10.2014 року по 31.10.2024 року на посаді сепараторника та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. "б" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-p/2020.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 року у адміністративній справі №160/11386/25 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова