Справа № 607/24284/25
Суддя: Гуменний П. П.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2025 Справа №607/24284/25 Провадження №2-а/607/867/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гуменного П.П.,

секретаря с/з Захарчич Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повстюк Оксана Андріївна до Управління патрульної поліції в Тернопільської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №6120432 від 09.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Повстюк О.А., представника відповідача Лобач М.В., -

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повстюк О.А. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №6120432 від 09.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема зазначив, що згідно вказаної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.2.6. ПДР України та зазначено, що він 09.11.2025 о 23:18, керуючи транспортним засобом марки Audi А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , на проспекті Степана Бандери 96 в м. Тернополі, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті.

Вважає, що такі твердження працівника поліції є безпідставними та не підтвердженими належними та допустимим доказами, адже неодноразово ним на місці події наголошувалося поліцейському про те, що він не вчиняв даного правопорушення та не порушував ПДР України, так як водієм транспортного засобу марки Audi А6, державний номерний знак НОМЕР_1 була ОСОБА_2 , яка про це повідомила поліцейського, вона знаходилася на місці події і намагалася довести працівникам поліції, що саме вона керувала вищезгаданим транспортним засобом, проте працівник поліції не реагував на її слова, а неправомірно склав оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову серії ЕНА №6120432 від 09.11.2025 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, провадження закрити та стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір.

2. Рух справи.

2.1. Ухвалою суду від 21.11.2025 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повстюк Оксана Андріївна до Управління патрульної поліції в Тернопільської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №6120432 від 09.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

2.2. 27.11.2025 на адресу суду надійшов письмовий відзив від Управління патрульної поліції в Тернопільської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у його задоволенні.

Зокрема вказано, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки відеозаписом з автореєстратора службового автомобіля поліцейських зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення позивачем, а саме не ввімкнення світлового покажчика повороту відповідного напрямку при повороті праворуч, що є порушенням вимог п. 9.2.6 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції зафіксовано, що позивачу перед розглядом справи про адміністративне правопорушення роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого з`ясовано у позивача чи все зрозуміло. Після цього прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, на думку представника відповідача, оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, тому у задоволенні позову слід відмовити.

3. Позиція сторін у судовому засіданні.

3.1. Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив позовну заяву задовольнити, оскільки він не був водієм транспортного засобу, зазначив, що за кермом була ОСОБА_2 .

3.2. Представник позивач адвокат Повстюк О.А. у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви.

3.3. Представник відповідача Лобач М.В. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

4. Норми законодавства, якими керується суд при вирішенні даної позовної заяви.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП, Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспорного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок переміщення траснпортного засобу в просторі. Експлуатація траснпортного засобу передбачає його використання за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

5. Установлені судом факти, необхідні для вирішення позовної заяви.

5.1. У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6120432 від 09.11.2025, складеної поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Олексюком В.В. зазначено: « 09.11.2025 о 23:18 в м. Тернополі по проспекті С.Бандери, 96 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI А6 номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.(б) ПДР України порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.».

5.2. До відзиву на позовну заяву представником відповідача було долучено відеозапис із нагрудних камер працівників поліції №472636, 475799 та відеозаписи із авто реєстратора транспортного засобу працівників поліції, які суд приймає до уваги як об`єктивні докази у справі.

Разом із тим, слід зазначити, що вказані відеозаписи не містять підтвердження факту керування ОСОБА_4 транспортним засобом.

Зокрема, зняті на відеореєстратор фрагменти відеозапису, взагалі не фіксують руху автомобіля, який міг би бути ідентифікований, як Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , тобто в тому числі не підтверджують тієї обставини, що саме ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом.

Відеозапис із нагрудних камер працівників поліції №472636, 475799 розпочинається із того, що працівники поліції під`їжджають до нерухомого транспортного засобу Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , позаду якого знаходяться люди, котрі розвантажуть пакети з багажника вищевказаного транспортного засобу. Серед вказаних осіб знаходиться ОСОБА_5 . При цьому, один із працівників поліції запитує хто саме водій, на що ОСОБА_1 відповідає, що він не є водієм автомобіля.

Також ОСОБА_2 на 5:51 хвилині відеозапису стверджує, що саме вона була водієм, інший свідок теж стверджує, що ОСОБА_1 не був водієм, проте йому в наказовій формі у підвищеному тоні кажуть відійти, оскільки він не є учасником події і його свідчення ніхто не бере до уваги. На 8:22 хвилині один із поліцейських, зазначає, що немає на відео зафіксовано підтвердження факту керування, тобто що саме ОСОБА_6 був водієм. В подальшу ОСОБА_7 говорить працівникам поліції, що він керував транспортним засобом. На запитання ОСОБА_2 (12:35) навіщо він це зробив, він сказав, що так треба було і що він надіється на працівників поліції. У подальшому Гладунець Неля неодноразово стверджує працівникам поліції, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, проте її свідчення ніхто не перевіряє та до уваги не бере.

5.3. Також за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, а також склавши присягу говорити суду лише правду, повідомила, що 09.11.2025 у неї був день народження. Вона та ряд її гостей, в тому числі ОСОБА_1 повертались із розважального закладу до неї додому, рухаючись по проспекту Степана Бандери у м.Тернополі в автомобілі Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала вона.

Коли вони під`їхали до під`їзду по проспекту С.Бандери, 96, у м.Тернополі, вийшли з автомобіля та витягували із багажника пакети, до них підійшли працівники поліції та почали спілкуватись із ОСОБА_8 .

Працівники поліції стверджували, що саме ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу, хоча вона повідомляла їм протилежне. Коли вона відійшла, щоб поговорити по телефону, то ОСОБА_8 сказав працівникам поліції, що він був водієм автомобіля.

На її запитання, чому він це сказав, він відповів, що не хотів створювати їй проблеми у її день народження.

У судовому засіданні категорично ствердила, що саме вона 09.11.2025 о 23:18 на проспекті С.Бандери, 96 в м. Тернополі, керувала транспортним засобом Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 .

6.Висновки суду.

Застосовуючи вищевказані норми закону до установлених фактів, судом встановлено, щона долученому до відзиву відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки його поліцейськими, будь-яких інших об`єктивних доказів, які б підтверджували вказані обставини до матеріалів справи не долучено.

Крім того, слід зазначити, що факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. (Постанова ВС України від 08.07.2020 у справі № 177/525/17(2-а/177/23/17)

При цьому, за загальним правилом суд повинен брати до уваги свідчення особи, які вона надає в судовому засіданні. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будь-якої відповідальності за зміну своїх свідчень під час спілкування з працівниками поліції і в подальшому в судовому засіданні не несе.

Інших доказів, окрім як визнання вини під час складання адміністративного протоколу самим ОСОБА_1 , які б свідчили про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, матеріали справи не містять.

При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, а свідок ОСОБА_2 послідовно, як на місці події, так і в судовому засіданні стверджувала, що саме вона керувала 09.11.2025 о 23 год. 18 хв. автомобілем Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 .

А тому, застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, приходжу до висновку про те, що факт керування ним транспортним засобом Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 не доведено09.11.2025 о 23:18 в м. Тернополі по проспекту С.Бандери не доведено.

З огляду на вказане, суд не вбачає доведеною винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Оскільки вимоги позивача судом задоволено, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 9, 10, 245, 252 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повстюк Оксана Андріївна до Управління патрульної поліції в Тернопільської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6120432 від 09.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: с. Добромірка Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса місця знаходження: м. Тернопіль, вул. І. Котляревського, 24, 46003, email: .

Головуючий Гуменний П.П.