Справа № 754/12922/25
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/555/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2025 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Панченко О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з даним позовом про скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.08.2025 головним спеціалістом-інспектором з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митьком Володимиром Володимировичем (далі - спеціалістом-інспектором) розглянуто справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП України і пунктом 15.4 Правил дорожнього руху та винесено Постанову, якою гр. ОСОБА_1 визнано винним та прийнято рішення у вигляді постанови 2KI № , щодо застосування адміністративного стягнення. Відповідно до постанови, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу HYNDAI TUCSON, НОМЕР_1 , адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1. ОСОБА_1 , не погоджується з указаною Постановою, вважає такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що спеціаліст-інспектор, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з`ясував, чи вчинено ним адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_2 у його вчинені. 01.08.2025 приблизно о 08:00 годині ним було здійснено паркування малежного Позивачу транспортного засобу HYNDAІ TUCSON, НОМЕР_2 , на вулиці з одностороннім рухом Еспланадна (ближче до Спортивної площі 1) біля бордюра та металевого паркану, який відділяє проїжджу частину від пішохідної частини Спортивної площі, у повній відповідності до Правил дорожнього руху, які регламентують правила зупинки та стоянки транспортних засобів. Водночас, 01.08.2025, о 14:54 на його мобільний телефон в додаток «Київ Цифровий» надійшло повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності з постановою 2КТ № спеціаліста - інспектора Митька В.В. про порушення ОСОБА_1 правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу НYNDAI TUCSON, AA1887H0, на пл. Спортивна, 1, в частині паркування транспортного засобу на проїзній частині у два і більше ряди. Дана Постанова, не відповідає фактичним обставинам справи, навіть і формальних міркувань, з огляду на наступне: - Фотоматеріали, які прикладено спеціалістом інспектором до матеріалів Постанови 2KI № про притягнення до адміністративної відповідальності, а також фотоматеріали, які прикладаються Позивачем до позовної заяви в якості доказів, чітко свідчать про те, що транспортний засіб HYNDAI TUCSON, НОМЕР_3 запаркований біля бордюру та металевого паркану, який відділяє проїжджу частину від пішохідної частини; - транспортний засіб HYNDAI TUCSON, AA1887H0 на момент складання постанови знаходився на вулиці з одностороннім рухом Еспланадна (ближче до Спортивної площі, 1), а не на площі Спортивній, 1, як зазначено у оскаржуваній Постанові. З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України і за пунктом 15.4 Правил дорожнього руху та не винен у його вчиненні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2025 року матеріали справи передані для розгляду судді Панченко О.М.

Ухвалою суду від 13.08.2025 року вказаний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

25.08.205 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків та нову редакцію позовної заяви.

Ухвалою суду від 02.09.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

11.09.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов. Згідно змісту відзиву, представник відповідача зазначав, що Позивачем зазначено неналежного відповідача у справі. Оскаржувана постанова була направлена Позивачу рекомендованим листом з повідомленням на адресу реєстрації ОСОБА_1 , а отже Департаментом дотримано передбачену законом процедуру. У зв`язку з викладеним просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

24.09.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача по справі у якій Позивач не заперечував щодо заміни належного відповідача, а також зазначив, що з наданих Відповідачем відомостей не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 порушив п.15.4 ПДР України. У зв`язку з викладеним просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 17.11.2025 року замінено неналежного відповідача а саме: головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської державної адміністрації Митька Володимира Володимировича на належного відповідача - Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, встановлені судом.

Постановою головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митьком В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2KІ № від 01.08.2025 р., було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680, 00 грн.

З постанови убачається, що транспортний засіб HYUNDAI TUCSON державний номер НОМЕР_4 , 01.08.2025 року об 14:54 год. по пл. Спортивна, 1 в м. Києві, здійснив порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу, чим порушено п. 15.4 ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч 3 ст. 122 КУпАП.

Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ Інспектора.

Сторонами не заперечувалось, що власником даного транспортного засобу є позивач.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. за № 1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Згідно п. 1.10 ПДР України стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до п.15.4 ПДР України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині у два і більше ряди. Велосипеди, мопеди та мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка до статті передбачає, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положеннями ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Як убачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що належний йому транспортний засіб поставлено на проїзній частині у два і більше ряди, чим порушено п. 15.4 ПДР України.

Суд звертає увагу, що об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 3 ст. 122 КУпАП, серед іншого, є порушення правил зупинки або стоянки, що призводить до блокування руху або створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху, зокрема, встановлення факту недотримання водієм під час стоянки на тротуарі відстані, щонайменше 2 метри між його транспортним засобом та будівлею.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 72 та ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд звертає увагу, що наявні у матеріалах справи копії фотофіксації автомобіля позивача, не є належним доказом порушення позивачем п.15.4 ПДР України.

Так як з наданих фото убачається, що транспортний засіб позивача було припарковано на проїзній частині разом з іншими транспортними засобами в один ряд.

Згідно з ПДР України, проїзна частина - це елемент дороги, призначений виключно для руху нерейкових транспортних засобів (автомобілів, мотоциклів, тощо), і дорога може мати одну або декілька таких частин, розділених розділювальними смугами; межею проїзної частини є лінія, де вона прилягає до узбіччя, тротуару, смуги для трамваїв чи велосипедних доріжок.

Також, як вбачається з наданих фото доказів, інший ряд транспортних засобів припаркованих на думку Відповідача в перший ряд, однак на фото чітко убачається, що ряд припаркованих транспортних засобів, де знаходився транспортний засіб Позивача відділений від першого тротуаром, а також відгороджується металевим парканом, який відділяє проїжджу частину від пішохідної частини Спортивної площі, що у повній відповідності до Правил дорожнього руху, які регламентують правила зупинки та стоянки транспортних засобів.

Згідно з ПДР України (пункт 1.10), тротуар - це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, що прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном, і хоча він призначений для людей, за певних умов (не менше 2 метрів вільного простору для пішоходів) дозволена стоянка легкових авто та мотоциклів.

Таким чином, з урахуванням п. 15.4 ПДР України, де транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині у два і більше ряди, а з даних копій фотофіксації не убачається, що автомобіль позивача розміщений в два ряди саме на проїзній частині.

За змістом наданих стороною позивача письмових доказів, убачається, що належний позивачу транспортний засіб був припаркований ним в ряду з іншими транспортними засобами в один ряд на проїзній частині.

Зазначені доводи сторони позивача протягом всього часу розгляду справи в суді стороною відповідача спростовані не були.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказані обставини свідчать про відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (адміністративне К/9901/21241/18) зазначив: суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Отже, саме відповідач повинен довести правомірність свого рішення.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно про задовольнити та з метою захисту прав позивача слід визнати дії Відповідача протиправними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2KІ № від 01.08.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за звернення до суду з даним позовом у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»; ст. ст. 7, 9, 14-1, 22, 33-35, 38, 122, 245, 251, 254, 280, 284 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними дії головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митька Володимира Володимировича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, наслідком яких стало складання Постанови 2KI № .

Скасувати Постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митька Володимира Володимировича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, наслідком яких стало складання Постанови 2KI № від 01.08.2025.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ЄДРПОУ - 34926981, адреса: м.Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.51-А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605 грн. 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 22.12.2025 року

Суддя: О.М. Панченко