Справа № 580/10820/25
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 , в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду моїх звернень, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) та заяви про ознаки корупції та загрози щодо 'суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр), які мною надіслані засобами державного підприємства УКРПОШТА;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо ненадання відповідей на мої звернення, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр), які мною надіслані засобами державного підприємства УКРПОШТА;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути мої звернення, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частиц НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності, військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр), які мною надіслані засобами державного підприємства УКРПОШТА та повідомити мене письмово про результати їх розгляду в місячний термін від дати набрання законної сили рішення суду в, даній справі;

- визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу, Збройних Сил України щодо розгляду моїх звернень, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня), та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр), які мною надіслані засобами державного підприємства УКРПОШТА;

- визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненадання відповідей на мої звернення, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом, (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погір-шення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр), які мною надіслані засобами державного підприємства УКРПОШТА;

- зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України розглянути мої звернення, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою, офіцера. військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової' частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр), які мною надіслані засобами державного підприємства УКРПОШТА та повідомити мене письмово про результати їх розгляду в місячний термін від дати набрання законної сили рішення суду в даній справі;

- визнати протиправною бездіяльність Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 щодо розгляду моїх звернень, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр), які мною надіслані засобами державного підприємства УКРПОШТА;

- визнати протиправною бездіяльність Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 щодо ненадання відповідей на мої звернення, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр), які мною надіслані засобами державного підприємства УКРПОШТА;

- зобов`язати Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 розглянути мої звернення, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр), які мною надіслані засобами державного підприємства УКРПОШТА та повідомити мене письмово про результати їх розгляду в місячний термін від дати набрання законної сили рішення суду в даній справі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року матеріали справи №580/10820/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - передати на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Матеріали справи №580/10820/25 надійшли до Одеського окружного адміністративного суду 04.11.2025 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу матеріалів судової справи між суддями від 04 листопада 2025 року, адміністративну справу за №580/10820/25 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову С.О.

Позиція позивача обґрунтовується наступним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що керуючись вимогами статті 40 Конституції України, статтями 110, 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статтями 4,5 Закону України «Про звернення громадян», статтею 10 Закону України «Про оборону України», статтею 10 Закону України «Про Збройні Сили України» та умовами контракту про проходження військової служби, який позивачем укладено в установлений чинним українським законодавством спосіб, 11 серпня 2025 року підполковник ОСОБА_1 , засобами державного поштового зв`язку УКРПОШТА надіслав на адресу Міністерства оборони України (далі відповідач 1), начальника Генерального штабу Збройних Сил України (далі відповідач 2) та Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 (далі - відповідач 3) скарги (далі -скарги) про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 (56 компбр) в Донецькій області та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини, НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) в Донецькій області. Однак, станом на 25 вересня 2025 року його скарги та заяви (далі - заяви) не розглянуті в установлений спосіб (йому не відомо про результати розгляду) та йому на них відповіді не надані.

Вважаючи бездіяльність відповідачів протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позиція відповідача Генерального штабу Збройних Сил України обґрунтовується наступним.

Відповідач не визнає позовних вимог, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав, посилаючись в цілому на те що, враховуючи зміст скарги та заяви позивача від 11.08.2025 та положення статті 3 Закону України «Про звернення громадян», після їх надходження, 15.08.2025 зазначену скаргу, а також додану до неї заяву від 11.08.2025 були зареєстровані та присвоєно вхідний номер С-158148, що додається. Разом з тим, згідно з абзацом першим частини четвертої статті 16 Про національну безпеку України (далі Закон № 2469-VIII), Генеральний штаб Збройних Сил України є головним органом військового управління з планування оборони держави, стратегічного планування застосування Збройних Сил України та визначених сил і засобів складових сил оборони, координації і контролю за виконанням завдань у сфері оборони органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та силами оборони у межах, визначених законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Відповідно до абзаців четвертого та п`ятого частини четвертої статті 16 Закону № 2469-VIII, Генеральний штаб Збройних Сил України очолює начальник Генерального штабу Збройних Сил України та підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України. Відповідно до абзацу шостого частини четвертої статті 16 Закону № 2469-VIII, повноваження начальника Генерального штабу Збройних Сил України, основні завдання та порядок функціонування Генерального штабу Збройних Сил України визначаються в положенні, яке затверджується Президентом України. Указом Президента України від 30.01.2019 № 23/2019 затверджено Положення про Генеральний штаб Збройних Сил України. Проаналізувавши вказане Положення, є очевидним, що у Генерального штабу Збройних Сил України відсутні повноваження щодо скасування наказів по особовому складу щодо переміщення військовослужбовців військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вирішення питань, порушених в заяві від 11.08.2025. У зв`язку з чим, відповідно до доручення начальника Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15.08.2025 № С-158148, що додається, за дорученням начальника Генерального штабу Збройних Сил України у відповідності до вимог Закону, командувачу Сухопутних військ Збройних Сил України бригадному генералу ОСОБА_2 (у підпорядкуванні якого перебувають військові частини НОМЕР_3 та НОМЕР_1 ) було надіслано скаргу та заяву Позивача для опрацювання та надання відповіді заявнику.

Тобто, за результатами розгляду скарги та заяви Позивача, Відповідачем було доручено їх опрацювати іншому органу військового управління. Таким чином, під час опрацювання скарги Позивача, Відповідач діяв виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що повністю узгоджується з частиною другою статті 19 Конституції України, а відтак, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Позиція відповідача Міністерства оборони України обґрунтовується наступним.

Відповідач не визнає позовних вимог, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав, посилаючись в цілому на те що враховуючи зміст скарги та заяви Позивача від 11.08.2025 та положення статті 3 Закону України «Про звернення громадян», після їх надходження, 20.08.2025 зазначену скаргу, а також додану до неї заяву від 11.08.2025 були зареєстровані та присвоєно вхідний номер С-169074. Відповідно до Положення про Міністерство оборони України, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів від 26 листопада 2014 року №671, Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба. Після отримання та реєстрації заяви(скарги) С-169074 від 20.08.2025, відповідно резолюції начальника Управління по роботі зі зверненнями громадян заява(скарга) С-169074 була направлена для розгляду та вирішення до Генерального штабу Збройних Сил України та до Департаменту запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України. Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 04.05.2016 №238 «Про затвердження Номенклатури посад для призначення військовослужбовців наказами по особовому складу», зі змісту заяви(скарги)С-169074 вбачається, що посада на яку посилається Позивач не входить до Номенклатури посад призначення та звільнення з яких здійснюється Міністром оборони України, а тому заява(скарга) С-169074 була направлена для вирішення до Генерального штабу Збройних Сил України. Таким чином, під час опрацювання скарги Позивача, Відповідач діяв виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що повністю узгоджується з частиною другою статті 19 Конституції України, а відтак, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Позиція відповідача Військової частини НОМЕР_4 обґрунтовується наступним.

Відповідач зазначає, що за результатами опрацювання позовної заяви військова частина НОМЕР_4 заперечує проти позовних вимог позивача та вважає їх безпідставними, посилаючись в цілому на те, що посадовою особою юридичного управління військової частини, разом із представниками інших підрозділів військової частини, була проведена робота щодо встановлення факту отримання військовою частиною вищевказаних запитів Позивача та причин ненадання відповіді на них. У ході цієї роботи було встановлено, що до військової частини НОМЕР_4 запити від Позивача від 11 серпня 2025 року не надходили, саме за цими відправленнями на які посилається Позивач у своєму відзиві. Поряд з цим, Генеральним штабом Збройних Сил України було доручено розглянути звернення за вих. від 15.08.2025 № С-158148. Відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, в особливий період призначення військовослужбовців на посади здійснюється без згоди військовослужбовців на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад. У зв`язку з тим, що рішення приймалось командиром військової частини НОМЕР_3 відповідно до номенклатури посад, відповідь на дане звернення було доручено за підпорядкованістю військовій частині НОМЕР_5 у підпорядкуванні якої перебуває військова частина НОМЕР_3 . Відповідно, 29 серпня 2025 року за №ОКП11АК/3369/98/550 тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу заступником командира військової частини НОМЕР_3 було надано відповідь на звернення Позивачу. З огляду на вищевикладене, вбачається, що з боку військової частини НОМЕР_4 стосовно Позивача будь-яких протиправних дій щодо ненадання відповіді на звернення допущено не було.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

Зазначеною ухвалою також витребувано у ОСОБА_1 належним чином засвідчені докази на підтвердження обставин викладених у позові та заявлених позовних вимог, а саме докази направлення скарг та заяв на адресу відповідачів, які є предметом спору за даним позовом.

Витребувано у Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 належним чином засвідчені докази, а саме рішення (відповіді) прийняті (надані позивачу) за результатом розгляду скарг, заяв та звернень позивача, які є предметом спору у даній справі.

Витребувано у Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону належним чином оформлену інформацію щодо наявності зареєстрованих проваджень за результатом розгляду скарг ОСОБА_1 про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) в Донецькій області.

Зобов`язано сторони та Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону надати витребувані судом докази у строк до 21 листопада 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14.

20 листопада 2025 року від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону до суду надійшла письмова інформація (вхід. № ЕП/18551/25).

24 листопада 2025 року від відповідача - Генерального штабу Збройних Сил України до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/123778/25).

24 листопада 2025 року від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону до суду надійшла письмова інформація (вхід. № 123843/25).

28 листопада 2025 року від відповідача - Міністерства оборони України до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/126350/25).

08 грудня 2025 року від Військової частини НОМЕР_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/129103/25).

08 грудня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзиви відповідачів (вхід. № 129366/25).

10 грудня 2025 року від відповідача - Генерального штабу Збройних Сил України до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив) (вхід. № ЕС/130431/25).

16 грудня 2025 року від Міністерства оборони України до суду надійшло клопотання ро долучення доказів (вхід. № ЕС/132347/25).

Станом на 23 грудня 2025 року будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідачів, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Як зазначив позивач - ОСОБА_1 , керуючись вимогами статті 40 Конституції України, статтями 110, 115 Дисциплінарного статуту Збройних. Сил України, статтями 4,5 Закону України «Про звернення громадян», статтею 10 Закону України «Про оборону України», статтею 10 Закону України «Про Збройні Сили України» та умовами контракту про проходження військової служби, який ним укладено, 11 серпня 2025 року позивач засобами державного поштового зв`язку УКРПОШТА надіслав на адресу Міністерства оборони України, начальника Генерального штабу Збройних Сил України та Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 (56 компбр) в Донецькій області та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини, НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) в Донецькій області.

Однак, станом на 25 вересня 2025 року скарги та заяви позивача не розглянуті в установлений законом спосіб (йому не відомо про результати розгляду) та йому на них відповіді не надано.

Позивач вважаючи бездіяльність Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 щодо розгляду його звернень, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 (56 омпбр), які надіслані ним засобами державного підприємства УКРПОШТА та щодо ненадання відповідей на його звернення протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Джерела права та висновки суду

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права регламентовано Законом України «Про звернення громадян» та Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно з ч.1, 3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Так, Закон України Про звернення громадян передбачає, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Право на звернення - це викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заява (клопотання) і скарги (ст.3 Закону України «Про звернення громадян»), до суб`єктів владних повноважень, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідачів, куруючись вимогами Закону України «Про звернення громадян» зі зверненням, у вигляді скарги про припинення порушень умов контракту, проходження служби за фахом (з наявною освітою офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня) та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 омпбр) та заяви про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 (56 омпбр), які ним надіслані засобами державного підприємства УКРПОШТА.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» , під зверненням громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Так, у розумінні статті 3 Закону України «Про звернення громадян»:

скарга звернення з вимогою про поновлення прав і законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб;

заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Разом з тим, з метою організації роботи зі зверненнями громадян, їх прийому в системі Міністерства оборони України та керуючись вимогами Закону, Дисциплінарного статуту, Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 № 348, наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 року № 735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за № 94/29962 було затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (далі Інструкція № 735).

Згідно з пунктом 14 розділу ІІ Інструкції № 735, щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону.

В той же час, як зазначено у відзиві Міністерства оборони України, враховуючи зміст скарги та заяви позивача від 11.08.2025 року та положення статті 3 Закону, після їх надходження, 20.08.2025 року зазначену скаргу, а також додану до неї заяву від 11.08.2025 року були зареєстровані та присвоєно вхідний номер С-169074, що додано до відзиву.

Відповідно до Положення про Міністерство оборони України, що затверджене Постановою Кабінету міністрів від 26 листопада 2014 року №671, Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.

Як встановлено судом, після отримання та реєстрації заяви (скарги) позивача за № С-169074 від 20.08.2025 року, відповідно резолюції начальника Управління по роботі зі зверненнями громадян заява (скарга) № С-169074 була направлена для розгляду та вирішення до Генерального штабу Збройних Сил України та до Департаменту запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 04.05.2016 року №238 «Про затвердження Номенклатури посад для призначення військовослужбовців наказами по особовому складу», зі змісту заяви (скарги) С-169074 вбачається, що посада на яку посилається позивач не входить до Номенклатури посад призначення та звільнення з яких здійснюється Міністром оборони України, а тому заява (скарга) С-169074 була направлена для вирішення до Генерального штабу Збройних Сил України.

Відтак суд вважає, що під час опрацювання скарги позивача, відповідач Міністерство оборони України діяв виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що повністю узгоджується з частиною другою статті 19 Конституції України, а відтак, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

В той же час, як зазначено у відзиві Генерального штабу Збройних Сил України враховуючи зміст скарги та заяви позивача від 11.08.2025 року та положення статті 3 Закону України «Про звернення громадян» , після їх надходження, 15.08.2025 року зазначену скаргу, а також додану до неї заяву від 11.08.2025 року були зареєстровані та присвоєно вхідний номер С-158148, що додано до відзиву.

При цьому, згідно з абзацом першим частини четвертої статті 16 «Про національну безпеку України» (далі Закон № 2469-VIII), Генеральний штаб Збройних Сил України є головним органом військового управління з планування оборони держави, стратегічного планування застосування Збройних Сил України та визначених сил і засобів складових сил оборони, координації і контролю за виконанням завдань у сфері оборони органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та силами оборони у межах, визначених законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до абзаців четвертого та п`ятого частини четвертої статті 16 Закону № 2469-VIII, Генеральний штаб Збройних Сил України очолює начальник Генерального штабу Збройних Сил України та підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України.

Відповідно до абзацу шостого частини четвертої статті 16 Закону № 2469-VIII, повноваження начальника Генерального штабу Збройних Сил України, основні завдання та порядок функціонування Генерального штабу Збройних Сил України визначаються в положенні, яке затверджується Президентом України. Указом Президента України від 30.01.2019 року № 23/2019 затверджено Положення про Генеральний штаб Збройних Сил України.

Як зазначено відповідачем у відзиві, проаналізувавши вказане Положення, вбачається, що у Генерального штабу Збройних Сил України відсутні повноваження щодо скасування наказів по особовому складу щодо переміщення військовослужбовців військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вирішення питань, порушених в заяві позивача від 11.08.2025 року.

У зв`язку з чим, відповідно до доручення начальника Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15.08.2025 року № С-158148, що додано до відзиву, за дорученням начальника Генерального штабу Збройних Сил України у відповідності до вимог Закону, командувачу Сухопутних військ Збройних Сил України бригадному генералу ОСОБА_2 (у підпорядкуванні якого перебувають військові частини НОМЕР_3 та НОМЕР_1 ) було надіслано скаргу та заяву позивача для опрацювання та надання відповіді заявнику.

Поряд з цим, згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої та частини другої статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України», сухопутні війська є видом Збройних Сил України.

Крім того, згідно з пунктом 9 до Переліку органів військового управління, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, затвердженого наказом Міністерством оборони України від 20.05.2016 року № 270 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 21.10.2020 № 385) включено ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, за результатами розгляду скарги та заяви позивача, відповідачем начальником Генерального штабу Збройних Сил України було доручено їх опрацювати іншому органу військового управління.

Відтак, суд вважає, що під час опрацювання скарги позивача, відповідач - Генеральний штаб Збройних Сил України діяв виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що повністю узгоджується з частиною другою статті 19 Конституції України, а відтак, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Водночас, як зазначає у позовній заяві позивач, підставою для подання позовної заяви до суду стало ненадання військовою частиною НОМЕР_4 відповідей на його звернення, які він надсилав поштою 11 серпня 2025 року.

Водночас, як зазначає у відзиві військова частина НОМЕР_4 , відповідно до трекінгу за номером 473, який додає позивач, поштове відправлення не було прийнято і повернуто (у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання) вручено відправнику.

Судом встановлено, що посадовою особою юридичного управління військової частини НОМЕР_4 , разом із представниками інших підрозділів військової частини, була проведена робота щодо встановлення факту отримання військовою частиною вищевказаних запитів позивача та причин ненадання відповіді на них.

У ході проведеної роботи було встановлено, що до військової частини НОМЕР_4 запити від позивача від 11 серпня 2025 року не надходили, саме за цими відправленнями на які посилається позивач у позові.

Поряд з цим, Генеральним штабом Збройних Сил України було доручено розглянути звернення за вих. від 15.08.2025 року № С-158148.

Відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, в особливий період призначення військовослужбовців на посади здійснюється без згоди військовослужбовців на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.

У зв`язку з тим, що рішення приймалось командиром військової частини НОМЕР_3 відповідно до номенклатури посад, відповідь на дане звернення було доручено за підпорядкованістю військовій частині НОМЕР_5 у підпорядкуванні якої перебуває військова частина НОМЕР_3 .

Відповідно, 29 серпня 2025 року за №ОКП11АК/3369/98/550 тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу заступником командира військової частини НОМЕР_3 було надано відповідь на звернення позивачу наступного змісту: «За результатами розгляду Вашої скарги від 11.08.2025 №С-169074, стосовно скасування наказу (по особовому складу) командира військової частини НОМЕР_3 від 08.08.2025 №96, повідомляю наступне.

Відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (зі змінами), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, в особливий період призначення військовослужбовців на посади здійснюється без згоди військовослужбовців - на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.

Військова частина НОМЕР_1 є частиною безпосереднього підпорядкування військової частини НОМЕР_3 , командиром якої згідно номенклатури посад було прийнято кадрове рішення, щодо переміщення підполковника ОСОБА_3 , начальника озброєння - заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_1 ОФІЦЕРОМ РЕЗЕРВУ ВЗВОДУ РЕЗЕРВУ ОФІЦЕРСЬКОГО СКЛАДУ РОТИ РЕЗЕРВУ ОФІЦЕРСЬКОГО СКЛАДУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_6 , яке було реалізоване наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 08.08.2025 №96.

Штатом воєнного часу військової частини НОМЕР_6 для посад змінного складу військово-облікові спеціальності і штатно-посадові категорії не передбачені. Разом з цим, тарифний розряд для військовослужбовців змінного складу військової частини НОМЕР_6 зберігається за крайньою штатною посадою (відповідно до примітки 42).

Таким чином, жодних ознак неправомірного призначення не виявлено, відтак і причини скасування відповідного пункту наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 08.08.2025 №96 відсутні.».

З огляду на встановлені обставини, судом вбачається, що з боку військової частини НОМЕР_4 відносно позивача будь-якої протиправної бездіяльності щодо ненадання відповіді на звернення також допущено не було.

Також суд вважає необхідним зазначити, що на виконання ухвали суду від 10 листопада 2025 року від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону до суду надійшла письмова інформація (вхід. № 123843/25), відповідно до змісту якої вбачається, що опрацюванням даних з Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та підпорядкованих спеціалізованих прокуратур (на правах окружних) досудове розслідування у кримінальних провадженнях, зареєстрованих за результатом розгляду скарг ОСОБА_1 , про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОМПБР) в Донецькій області, не здійснюється. Окрім того, згідно даних, розміщених в інформаційній системі «Система електронного документообігу органів прокуратури України» заяви (скарги) ОСОБА_1 про ознаки корупції та загрози щодо суттєвого погіршення ситуації на лінії зіткнення в смузі відповідальності військової частини НОМЕР_7 ( НОМЕР_2 ОМПБР) в Донецькій області на розгляд до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону не надходили.

Таким чином враховуючи наведені приписи чинного законодавства, встановлені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі діяли виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що повністю узгоджується з частиною другою статті 19 Конституції України, а відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. А згідно з пунктом 2 цієї статті здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Тобто, стаття 10 Конвенції має на меті гарантувати вільний обіг ідей та відомостей у суспільстві. Вона гарантує не лише право на передання інформації, але також право громадськості отримувати її. Більше того, визнане на національному рівні право на отримання інформації може бути підставою для реалізації права, гарантованого статтею 10 (див. рішення Європейського суду з прав людини від 17 лютого 2015 року у справі "Guseva v. Bulgaria", заява № 6987/07, § 36, 40; від 03 квітня 2012 року у справі "Gillberg v. Sweden", заява № 41723/06, § 93).

Реалізації вказаних прав не повинні перешкоджати органи держави, крім випадків втручання, передбачених пунктом 2 вказаної статті. Відмова у наданні інформації на запит є формою втручання у право на свободу одержувати інформацію. Тому таке втручання має розглядатися на предмет дотримання пункту 2 статті 10 Конвенції.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відтак такий не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 139, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Відповідач: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітряних Сил 6, ).

Відповідач: Генеральний штаб Збройних Сил України (03168, м. Київ, пр-т. Повітряних Сил 6, ).

Відповідач: Командувач Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала Шаповалова Геннадія Миколайовича ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Суддя С.О. Cтефанов

.