Справа № 650/5108/25
Суддя: Ковальчук О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/5108/25
Номер провадження 2-а/650/35/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Ковальчук О.В.

за участі секретаря Чечун В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка справу за адміністративним позовом представника позивача Зайцева Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

в с т а н о в и в :

Представник позивача Зайцев Олександр Вікторович звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення вказуючи на те, що 16 липня 2025 року інспектором 3 взводу 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Красіоновим С.В. винесено постанову серія БАД № 476011 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.126 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню на підставі викладеного.

Так, 26 липня 2024 року особа притягнута до адміністративної відповідальності мала право на оскарження складеної постанови, однак з об`єктивних причин ОСОБА_1 цього не зробив, через те, що інспектор Красіонов С.В. не вручив копію відповідної постанови позивачу, а також не повідомив останньому про сам факт її складання, порядок виконання та оскарження, тим самим позбавивши ОСОБА_1 можливості реалізовувати власне право на її оскарження.

Копія постанови БАД № 476011 направлена ОСОБА_1 поштою 437) за місцем його реєстрації та отримана матір`ю останнього лише 23.07.2025 року, що підтверджується інформацією з інтернет ресурсу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

Приписами ч.1 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене вище ОСОБА_1 вимушений просити суд поновити йому пропущений строк на подання вказаного позову, оскільки вважає, що він був пропущений з поважних причин, а саме через однобічні дії з боку відповідача, у зв`язку із чим 10 денний термін на оскарження необхідно починати відраховувати з дати фактичного отримання постанови, тобто 23.07.2025 року, через що кінцевим днем звернення до суду є 02.08.2025 року (субота).

13.08.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі, просить вимоги позову задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву зазначаючи, що вважають, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 16 липня 2025 року о 22 год. 05 хв. у місті Херсоні по проспекту 200-річчя Херсону, 18, водій керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), за що згідно частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність. Інспектор поліції підійшов до водія даного транспортного засобу та відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію», статті 16 Закону України «Про дорожній рух» та пункту 2.4 ПДР запропонував пред`явити йому відповідні документи, визначені пунктом 2.1 ПДР. Після встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, особи водія, опису обставин справи, а також обґрунтування наявності складу адміністративного правопорушення, та за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейським було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 476011 від 16.07.2025 року, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом «ст.130 КУпАП ОСОБА_1 702634», який долучений до відзиву на позовну заяву. При спілкуванні з поліцейськими позивач проявляв зухвалу поведінку, відмовлявся надавати документи та мав ознаки алкогольного сп`яніння, що також підтверджується відеозаписом «ст.130 КУпАП ОСОБА_1 702634». Відповідно до п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та відповідно до п. 2.4 «а» ПДР на вимогу поліцейського водій повинен їх пред`явити. Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Порушення водієм вимог пунктів 2.1, 2.4 ПДР є складом адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП. Згідно частини 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, вказуючи, що 15.09.2025 року представником позивача отримано копію відзиву на адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, ознайомившись з яким, я вважаю за доцільне скористатись правом передбаченими ст.163 КАС України та надати відповідь на відзив в якій викласти власні пояснення та аргументи, щодо наведених представником відповідача у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Як вбачається з оскаржуваної постанови серії БАД№476011 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.07.2025 року вона винесена інспектором Красюковим С.В. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, через те, що на думку поліцейського, позивач порушив вимоги п.п.2.1 та 2.4 ПДР (без конкретизація підпункту) , а саме 16.07.2025 року о 22:05 годин, останній керував Т/з «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування Т/з відповідної категорії. Відповідно до п.2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі вичерпний перелік документів, а у п.2.4 Правил зазначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також вчинити певні дії, які як і в пункті 2.1 кваліфіковані під певні підпункти. Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством. Вимогами ч.2 ст.77 КАС України чітко визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача. Зазначив, що саме на інспектора Красюкова С.В., як на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок довести обґрунтованість винесеної постанови та наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , це зокрема робиться шляхом збирання та подачі доказів, які відповідно до вимог ст. ст. 73-76 КАС України повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, суд приймає до уваги слідуюче.

В судовому засіданні встановлено, що 16 липня 2025 року інспектором 3 взводу 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Красюковим С.В. винесено постанову серія БАД № 476011 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.126 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядає справу зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч.ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395.

Згідно положень п.2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно положень ч.1 ст.126КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ч.1 ст.126КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідченні водія відповідної категорії.

Позивачем не надано жодних доказів, які спростовували б факт порушення ним вимог п.2.1 а ПДР та ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннях свідків. Обов`язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов`язані довести ці обставини відповідно до ст.77 КАС України.

Положеннями ч.2 ст.77КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Положеннями ст.252КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП. Адміністративне стягнення було накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.126 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.1 ст.126 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки факт правопорушення було зафіксовано засобом відеозйомки, яке використовувалось при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, детально вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є законною, а тому позовні вимоги задоволенні не підлягають.

Керуючись ст. 2, 6, 10, 11, 17, 158-163 КАС України, ст.ст. 126 ч.1, 251, 255, 256, 247 п.1, 280, 286 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити повністю за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя О.В. Ковальчук