Справа № 160/9244/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2025 рокуСправа №160/9244/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
31.03.2025 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-2), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач-3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви від 29.08.2025, просить:
- визнати протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №294-рс від 04.07.2025 в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на посаду навідника 4 зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 6 зенітної кулеметної роти;
- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №196 від 10.07.2025 в частині зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до списків особового складу військової частини;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із списків особового складу військової частини;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та видати військово-обліковий документ з відміткою про виключення з військового обліку.
Позовні вимоги обґрунтовані незгодою позивача з його призовом на військову службу, з огляду на те, що ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби та виключено з військового обліку, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 04.03.2020. Позивача було зараховано в запас 04.04.2019 за ст. 38 «а» (некоронарогенні хвороби серця), 04.03.2020 виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 . Позивач вважає, що рішення про виключення громадянина України з військового обліку означає, що ця особа більше не перебуває на військовому обліку та втрачає статус військовозобов`язаного/резервіста, а отже не може бути призваною на військову службу за мобілізацією під час дії правового режиму воєнного стану та особливого періоду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
28.04.2025 представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №160/9244/25 залишено без задоволення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів у справі №160/9244/25 - задоволено.
Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином засвідчені копії документів стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:
1) акт індивідуальної дії, а саме наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
2) останню довідку (свідоцтво про хворобу) про придатність до військової служби ОСОБА_1 ;
3) облікову-послужну картку до військового квитка ОСОБА_1 ;
4) витяг з книги протоколів засідань ВЛК щодо ОСОБА_1 ;
5) інформацію чи були внесені відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до інформації, яка міститься у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 04.03.2020;
6) інформацію щодо перебування або неперебування ОСОБА_1 на військовому обліку на даний час, підстави взяття на облік та виключення з військового обліку;
7) інформацію на якій підставі ОСОБА_1 було мобілізовано та направлено до проходження військової служби.
Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_7 належним чином засвідчені копії документів стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:
1) наказ про виключення ОСОБА_1 з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) довідку (свідоцтво про хворобу) з висновком військово-лікарської комісії про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку;
3) облікову-послужну картку до військового квитка ОСОБА_1 ;
4) витяг з книги протоколів засідань ВЛК щодо ОСОБА_1 ;
5) інформацію чи були внесені відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до інформації, яка міститься у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 04.03.2020;
6) інформацію щодо перебування або неперебування ОСОБА_1 на військовому обліку на даний час, підстави взяття на облік та виключення з військового обліку.
04.08.2025 представником позивача подано до суду клопотання про заміну відповідача у справі з Військової частини НОМЕР_4 на належного відповідача військову частину НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_1 пройшов базову загальновійськову підготовку на базі військової частини НОМЕР_4 з 01.05.2025 по 10.06.2025. За результатами цієї підготовки йому було присвоєно військово-облікову спеціальність (ВОС) 100 - « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». 08.07.2025 ОСОБА_1 був виключений із списків військової частини НОМЕР_4 у зв`язку з направленням для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 за посадою навідника, до списків особового складу якої він був зарахований 10.07.2025 наказом №196. Враховуючи, що на момент розгляду справи ОСОБА_1 проходить військову службу саме у військовій частині НОМЕР_1 , а військова частина НОМЕР_4 припинила правовідносини з ОСОБА_1 ще 08.07.2025, саме військова частина НОМЕР_1 є фактичним роботодавцем, відповідальним за дотримання його прав і виконання обов`язків як військовослужбовця. Отже, на момент розгляду справи, правовідносини між ОСОБА_1 і військовою частиною НОМЕР_4 припинені, а єдиним органом, який має повноваження виконати рішення суду, зокрема, виключити його зі списків особового складу, є військова частина НОМЕР_1 .
До клопотання про заміну відповідача представником позивача подано уточнену позовну заяву, в якій визначено другим відповідачем військову частину НОМЕР_1 та викладено позовні вимоги в наступній редакції:
- визнати протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про призначення та зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до списків особового складу військової частини;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із списків особового складу військової частини;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та видати військово-обліковий документ з відміткою про виключення з військового обліку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 замінено первісного відповідача у справі №160/9244/25 з військової частини НОМЕР_4 (адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) на належного - військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_9 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).
Замінено первісного відповідача у справі №160/9244/25 з Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на належного - Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).
Прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
На виконання ухвали суду від 08.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_2 не надано до суду витребуваних документів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 повторно витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином засвідчені копії документів стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:
1) акт індивідуальної дії, а саме наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
2) останню довідку (свідоцтво про хворобу) про придатність до військової служби ОСОБА_1 ;
3) облікову-послужну картку до військового квитка ОСОБА_1 ;
4) витяг з книги протоколів засідань ВЛК щодо ОСОБА_1 ;
5) інформацію чи були внесені відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до інформації, яка міститься у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 04.03.2020;
6) інформацію щодо перебування або неперебування ОСОБА_1 на військовому обліку на даний час, підстави взяття на облік та виключення з військового обліку;
7) інформацію на якій підставі ОСОБА_1 було мобілізовано та направлено до проходження військової служби.
Повторно витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_7 належним чином засвідчені копії документів стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:
1) наказ про виключення ОСОБА_1 з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) довідку (свідоцтво про хворобу) з висновком військово-лікарської комісії про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку;
3) облікову-послужну картку до військового квитка ОСОБА_1 ;
4) витяг з книги протоколів засідань ВЛК щодо ОСОБА_1 ;
5) інформацію чи були внесені відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до інформації, яка міститься у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 04.03.2020;
6) інформацію щодо перебування або неперебування ОСОБА_1 на військовому обліку на даний час, підстави взяття на облік та виключення з військового обліку.
29.08.2025 представником позивача подано до суду клопотання про залучення співвідповідача у справі - військову частину НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_1 було призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 04.07.2025 №294-рс на посаду навідника 4 зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 6 зенітної кулеметної роти, та з 10.07.2025 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення згідно наказу №196 від 10.07.2025 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині). Підтвердженням цих фактів є витяг із наказу №196 від 10.07.2025 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині). Враховуючи, що відповідач-2 зазначає про відсутність у військової частини НОМЕР_1 повноважень самостійно видавати накази щодо призначення чи звільнення військовослужбовців, які проходять у ній службу, очевидним є те, що саме військова частина НОМЕР_2 , як вищий орган командування, наділена компетенцією приймати рішення про звільнення з військової служби, оскільки саме вона здійснює кадрові призначення та звільнення у підпорядкованій військовій частині НОМЕР_1 .
До клопотання про залучення співвідповідача представником позивача подано уточнену позовну заяву, в якій визначено третім відповідачем військову частину НОМЕР_2 та викладено позовні вимоги в наступній редакції:
- визнати протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №294-рс від 04.07.2025 в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на посаду навідника 4 зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 6 зенітної кулеметної роти;
- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №196 від 10.07.2025 в частині зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до списків особового складу військової частини;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із списків особового складу військової частини;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та видати військово-обліковий документ з відміткою про виключення з військового обліку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 залучено до участі у справі №160/9244/25 співвідповідачем Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).
Прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановлено про подальший розгляд справи з урахуванням уточненої позовної заяви від 29.08.2025 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
29.09.2025 представником військової частини НОМЕР_2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач-3 позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що позивачем питання про звільнення з військової служби шляхом подання відповідного рапорту до військової частини НОМЕР_2 не порушувалось. Зазначене вище свідчить про те, що правових підстав для звільнення ОСОБА_1 з військової служби не має, тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_8 .
З матеріалів справи встановлено, що позивач є непридатним до військової служби, його виключено з військового обліку, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 04.03.2020, виданого призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_11 . Позивача було зараховано в запас від 04.04.2019 за ст. 38 «а» (некоронарогенні хвороби серця), 04.03.2020 виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Позивачем в позовній заяві зазначено та не спростовано відповідачами, що 26.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було доставлено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних.
27.02.2025 ОСОБА_1 було мобілізовано та направлення для проведення базової загальновійськової підготовки до навчальної частини НОМЕР_4 .
ОСОБА_1 проходив базову загальновійськову підготовку на базі військової частини НОМЕР_4 з 01.05.2025 по 10.06.2025. За результатами цієї підготовки йому було присвоєно військово-облікову спеціальність (ВОС) 100 - « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».
08.07.2025 ОСОБА_1 був виключений із списків військової частини НОМЕР_4 у зв`язку з направленням для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 за посадою навідника, до списків особового складу якої він був зарахований 10.07.2025 наказом №196.
Станом на день розгляду справи судом, ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Ця частина здійснює облік та забезпечення військовослужбовця і має компетенцію виключати його зі списків особового складу.
Як зазначає представник відповідача-2 у відзиві на позовну заяву від 19.08.2025 військову частину НОМЕР_1 було передано в безпосереднє підпорядкування оперативного командування військової частини НОМЕР_2 , й всі призначення чи звільнення у військовій частині НОМЕР_1 проходять на підставі наказів отриманих від військової частини НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 було призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 04.07.2025 №294-рс на посаду навідника 4 зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу б зенітної кулеметної роти, та з 10.07.2025 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення згідно наказу №196 від 10.07.2025 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині).
Не погоджуючись з діями ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову на військову службу, та як наслідок, вважаючи протиправними накази військової частини НОМЕР_2 №294-рс від 04.07.2025 в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на посаду навідника 4 зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 6 зенітної кулеметної роти, військової частини НОМЕР_1 №196 від 10.07.2025 в частині зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до списків особового складу військової частини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Абзацом 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України, зокрема і в період виникнення спірних правовідносин. При цьому, Указом №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон №3543-XII. У ст. 1 Закону №3543-XII містяться визначення понять «мобілізація» та «особливий період», відповідно до яких:
- мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу; Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
- особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Загальна мобілізація, згідно з ч. 2 ст. 4 Закону №3543-XII, проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Частиною 5 ст. 4 Закону №3543-XII регламентовано, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Відповідно до ст. 2 Закону № 3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Згідно із ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону №2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Частина 9 ст. 1 Закону №2232-ХІІ визначає такі категорії громадяни України щодо військового обов`язку: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 Закону №2232-ХІІ).
Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом №3543-XII.
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Статтею 22 Закону №3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пункту 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487) військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Отже, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» від 23.02.2022 №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення №154).
Відповідно до пункту 1 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Пунктом 8 Положення №154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу в резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Згідно абзаців 5 та 9 пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань призову громадян на строкову військову службу, службу у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від призову на строкову військову службу, службу у військовому резерві; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені ст. 23 Закону №3543-XII.
З матеріалів справи встановлено, що позивач є непридатним до військової служби, його виключено з військового обліку, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 04.03.2020, виданого призовною комісією Покровсько-Тернівського РТЦКтаСП м. Кривого Рогу. Позивача було зараховано в запас від 04.04.2019 за ст. 38 «а» (некоронарогенні хвороби серця), 04.03.2020 виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Суд звертає увагу на те, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 за позовом військовослужбовця до районного ТЦК і військової частини про визнання протиправними дій щодо призову і зобов`язання прийняти рішення про звільнення зі служби вказав, що ввизнання процедури призову протиправною не спричиняє звільнення незаконно мобілізованого з військової служби, тобто, не відновлює попереднього становища особи, призваної на військову службу. Як зазначив КАС ВС, «процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною», тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову служб.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову позивача за мобілізацією до військової частини є індивідуальним правовим актом, який вичерпав свою дію фактом призову позивача на військову службу та зарахування ОСОБА_1 до складу військової частини.
Пунктом 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні.
Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.
Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі.
Так, в абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.
У пункті 5 рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 №9-рп/2008 в справі №1-10/2008 зазначено про те, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.
Відтак, дії/рішення відповідача-1 в частині призову позивача за мобілізацією вже реалізовані, а тому, визнання дїй протиправними та скасування спірного наказу про призов не матиме наслідком звільнення позивача з військової служби.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам. Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення його порушених прав, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.
За позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, який в подальшому застосовано судами обох інстанцій за наслідками розгляду справи, - звільнення з військової служби - є неефективним, адже не вирішує правомірності акту, який приймається за результатом проведеної процедури призову позивача на військову службу.
Суд наголошує, що відновлення порушеного права повинно відбуватися в межах спірних правовідносин, відповідно, за участю їхніх учасників. Водночас зобов`язання військової частини звільнити особу з військової служби виходить за межі правовідносин між ТЦК та позивачем щодо порядку його призову на військову службу під час мобілізації, яка є предметом розгляду в цій справі.
Іншими словами, такий спосіб захисту порушеного права втручатиметься в інші правовідносини, які врегульовані іншими правовими нормами, що не досліджувалися судами попередніх інстанцій, і створюватиме ситуацію невиконуваності судового рішення.
Як зазначив Верховний Суд, факт непроходження позивачем медичного огляду під час його призову не є свідченням непридатності позивача до військової служби та не є підставою для звільнення позивача з військової служби відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка визначає виключний перелік таких підстав.
У контексті вказаного варто наголосити, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Враховуючи, що позивач вже проходить військову службу, позовні вимоги про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та видати військово-обліковий документ з відміткою про виключення з військового обліку, не призведе до відновлення порушених прав позивача.
Крім того, позовна вимога позивача про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із списків особового складу військової частини також задоволенню не підлягає, оскільки після видання спірних наказів виникли нові правовідносини щодо проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-XII та Положенням №1153/2008.
Отже, законодавством не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказу про призначення до військової частини.
Водночас, зобов`язання військову частину звільнити від проходження військової служби позивача виходить за межі правовідносин щодо його призову на військову службу під час мобілізації та не відповідає суті порушеного права позивача.
Іншими словами, такий спосіб захисту порушеного права втручатиметься в інші правовідносини, які врегульовані іншими правовими нормами, і фактично створюватиме ситуацію невиконуваності судового рішення.
Судом не встановлено, позивачем не доведено, що він звертався з рапортом до командира військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 про звільнення зі служби за станом здоров`я, і що позивачу було відмовлено у задоволенні рапорту.
Позовна вимога про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та видати військово-обліковий документ з відміткою про виключення з військового обліку, є неналежним способом правового захисту, оскільки питання про звільнення позивача зі служби за встановленою процедурою шляхом звернення з рапортом, не вирішено. Позивач наразі є діючим військовослужбовцем, а тому вирішення питання про виключення з військового обліку до моменту вирішення питання про звільнення зі служби, є передчасним.
З урахуванням наведеної позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, суд робить висновок про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, робить висновок, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Зважаючи на відмову у задоволенні позову, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_8 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ), про визнання протиправними дій, скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський