Справа № 340/2265/25
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 340/2265/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Юрко І.В., Білак С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року в адміністративній справі №340/2265/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №6 від 28.02.2025 в частині відмови у підтвердженні пільгового стажу ОСОБА_1 за періоди роботи лютий, травень 2008 року, за травень, липень-серпень, жовтень 2009 року, січень-липень 2010 року у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області () 26.03.2025 №60 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, , зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно трудової книжки від 17.07.1987 НОМЕР_1 : з 01.06.2006 по 30.06.2007, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2011 по 31.05.2011, з 01.09.2011 по 30.09.2011;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, , зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, періоди роботи лютий, травень 2008 року, за травень, липень-серпень, жовтень 2009 року, за січень-липень 2010 року у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр»; з 05.08.2004 по 26.07.2007 в ТОВ «Агро-Гарант-Цукор»; з 12.10.2007 по 31.12.2007 у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр»; з 19.12.1994 по 02.07.2001 в АООТ «Новоукраинский сахзавод», ЗАО «Гарант-цукор», АО «Новоукраинский сахзавод»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, , призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року позовні вимоги задоволено частково, а саме, суд:

- визнав протиправним та скасував рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №6 від 28.02.2025 в частині відмови у підтвердженні пільгового стажу ОСОБА_1 за періоди роботи з 01.02.2008 по 29.02.2008, з 01.05.2008 по 31.05.2008, з 01.05.2009 по 31.05.2009, з 01.07.2009 по 31.08.2009, з 01.10.2009 по 31.10.2009, з 01.01.2010 по 31.07.2010 у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр»;

- визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.03.2025 №60 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.06.2006 по 30.06.2007, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2011 по 31.05.2011, з 01.09.2011 по 30.09.2011; до спеціального стажу роботи за вислугу років періоди роботи з 19.12.1994 по 02.07.2001, з 05.08.2004 по 26.07.2007, з 12.10.2007 по 31.12.2007, з 01.02.2008 по 29.02.2008, з 01.05.2008 по 31.05.2008, з 01.05.2009 по 31.05.2009, з 01.07.2009 по 31.08.2009, з 01.10.2009 по 31.10.2009, з 01.01.2010 по 31.07.2010, та повторно розглянути заяву від 19.03.2025 про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив;

- стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.;

- стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за наданими позивачем документами до страхового стажу не враховано періоди трудової діяльності з 01.06.2006 по 30.06.2007, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2011 по 31.05.2011, з 01.09.2011 по 30.09.2011, згідно трудової книжки від 17.07.1987 НОМЕР_2 , оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків. До спеціального стажу не зараховано періоди роботи за лютий, травень 2008 року, за травень, липень-серпень, жовтень 2009 року, за січень-липень 2010 року у ВАТ "Новоукраїнський кар?єр", з 05.08.2004 по 26.07.2007 в ТОВ "Агро-Гарант- Цукор", з 12.10.2007 по 31.12.2007 у ВАТ "Новоукраїнський кар?єр", з 19.12.1994 по 02.07.2001 в АООТ "Новоукраинский сахзавод", ЗАО "Гарант-цукор", AO "Новоукраинский сахзавод", оскільки відмовлено у підтвердженні спеціального стажу рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Вік позивача на дату звернення 55 років, страховий стаж становить 35 років 06 місяців 09 днів. Спеціальний стаж за списком, затвердженим постановою КМУ від 12.10.1992 №583 становить 11 років 02 місяці 04 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років, тому, на думку апелянта, управлінням правомірно відмовлено в призначенні пенсії позивачу.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

06.02.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про підтвердження стажу роботи.

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 28.02.2025 №6 підтверджено ОСОБА_1 стаж роботи за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону №1788-XII за періоди: з 03.07.2001 по 16.05.2002; з 06.08.2002 по 04.08.2004; з 01.01.2008 по 31.01.2008; з 01.03.2008 по 30.04.2008; з 01.06.2008 по 30.04.2009; з 01.06.2009 по 30.06.2009; з 01.09.2009 по 30.09.2009; з 01.11.2009 по 31.12.2009; з 01.08.2010 по 28.02.2011; з 01.06.2011 по 31.08.2011; з 01.10.2011 по 29.02.2012. Відмовлено у підтвердженні стажу роботи за вислугу років: за лютий, травень 2008 року, за травень, липень-серпень, жовтень 2009 року, за січень-липень 2010 року, оскільки в первинних документах про заробітну плату посада "машиніст" не відповідає посадам, передбаченим списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583; з 05.08.2004 по 26.07.2007 та з 12.10.2007 по 31.12.2007 - у зв`язку з відсутністю первинних документів про стаж та заробітну плату.

19.03.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності, було розглянуто вказану заяву позивача з доданими до неї документами.

Рішенням від 26.03.2025 №60 відповідач-2 відмовив у призначенні пенсії позивачу у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 12 років 06 місяців. За доданими документами до страхового стажу не враховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки від 17.07.1987 НОМЕР_2 : з 01.06.2006 по 30.06.2007, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2011 по 31.05.2011, з 01.09.2011 по 30.09.2011, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків. Страховий стаж позивача визначено в 35 років 06 місяців 09 днів. Спеціальний стаж роботи 11 років 02 місяці 04 дні.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії та зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що той факт, що за спірний період роботодавець не сплачував страхові внески не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача вказаного періоду роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа. Внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач фактично позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за вказаний період, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Суд першої інстанції зазначив, що фактично внаслідок невиконання роботодавцями - ТОВ «Агро-Гарант-Цукор» та ПАТ «Новоукраїнський кар`єр», обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Суд першої інстанції вважає, що надані позивачем до заяви про призначення пенсії за вислугу років документи підтверджують необхідні відомості про характер виконуваних ним робіт на посаді, зайняття якої передбачає призначення пільгової пенсії, а тому відповідачі мали належним чином перевірити подані позивачем документи та прийняти відповідні рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із абзацом 2 частини 4 статті 26 Закону №1058-ІV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII до стажу зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: а) робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Згідно зі статтею 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За період до 1 січня 2004 обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону №1788-XII.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Надання інших додаткових документів, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або у ній містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Також, страховий стаж, набутий до 01.01.2004 підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком №637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено з трудової книжки серії НОМЕР_4 від 17 07.1987, позивач у спірні періоди: лютий, травень 2008 року, травень, липень-серпень, жовтень 2009 року, січень липень 2010 року працював у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр» на посаді машиніста тепловоза:

- 12.10.2007 наказом №122-Л від 12.10.2007 прийнятий на роботу у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр» на посаду машиніста тепловоза. В трудовій книжці внесено запис «підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №2 Наказ №133 від 15.12.2009» (стор 20-21, запис №31);

- 01.03.2012 звільнений з роботи згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Наказ №11-Л від 01.03.2012 (запис №32 стор. 20-21).

Інші посади позивач не займав та не переводився. Вказані записи трудової книжки в частині спірного періоду оформлені у відповідності до вимог законодавства, містять номери та дати наказів про прийняття на роботу та звільнення, завірені підписами уповноважених осіб та печатками підприємств, не містять виправлень чи неточностей.

В архівній довідці від 04.11.2024 №B-352/01-10/392, виданій Трудовим архівом виконкому Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про роботу ОСОБА_1 на посаді машиніста, машиніста тепловозу у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр» за період з січня 2008 року по лютий 2012 року відомості про заробітну плату за лютий, травень 2008 року, за травень, липень-серпень, жовтень 2009 року, за січень-липень 2010 року вказано посаду - машиніст. Інші місяці - машиніст тепловоза.

Згідно з даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування вбачається, що ПАТ «Новоукраїнський кар`єр», зокрема, у період з січня 2008 по березень 2012 року включно звітувало перед Пенсійним фондом України та перераховувало страхові внески за позивача.

Також, вказаний страхувальник звітував про наявність у позивача спецстажу за кодом 3П3013Б1 за 12 місяців 2008 року, 12 місяців 2009 року, 3,5-7 місяці 2010 року.

В період з 05.08.2004 по 26.07.2007, за який відмовлено у зв?язку з відсутністю первинних документів про стаж та заробітну плату:

- 05.08.2004 наказом №3к від 05.08.2004 прийнятий на роботу в цех залізничного транспорту в ТОВ «Агро-Гарант-Цукор» на посаду машиніста тепловоза (стор 16-17, запис №27);

- 26.07.2007 звільнений з роботи згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Наказ №63к від 26.07.2007 (запис №28 стор. 16-17).

Вказані записи трудової книжки в частині спірного періоду оформлені у відповідності до вимог законодавства, містять номери та дати наказів про прийняття на роботу та звільнення, завірені підписами уповноважених осіб та печатками підприємств.

Згідно з даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування вбачається, що ТОВ «Агро-Гарант-Цукор», зокрема, у період з серпня 2004 по травень 2006 року включно звітувало перед Пенсійним фондом України та перераховувало страхові внески за позивача.

В період з 12.10.2007 по 31.12.2007, за який відмовлено у зв?язку з відсутністю первинних документів про стаж та заробітну плату:

-12.10.2007 наказом №122-Л від 12.10.2007 прийнятий на роботу у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр» на посаду машиніста тепловоза. В трудовій книжці внесено запис «підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №2. Наказ №133 від 15.12.2009» (стор 20-21, запис №31);

- 01.03.2012 звільнений з роботи згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Наказ №11-Л від 01.03.2012 (запис №32 стор. 20-21).

Вказані записи трудової книжки в частині спірного періоду оформлені у відповідності до вимог законодавства, містять номери та дати наказів про прийняття на роботу та звільнення, завірені підписами уповноважених осіб та печатками підприємств.

Згідно з даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування вбачається, що ПАТ «Новоукраїнський кар`єр», зокрема, у період з жовтня по грудень 2007 року включно звітувало перед Пенсійним фондом України та перераховувало страхові внески за позивача.

Також, вказаний страхувальник звітував про наявність у позивача спецстажу за кодом 3П3055А1 та за кодом 3П3013Б1 за жовтень-грудень 2007 року.

Комісія не взяла до уваги та не розглядала період роботи позивача на посаді машиніста тепловоза з 19.12.1994 по 02.07.2001, внесений в трудову книжку позивача:

- стор.8, запис 14, 19.12.1994 «ж.д.цех, машинист тепловоза», стор. 9 «наказ 116-к від 19.12.1994»;

- стор.8, запис 15, 30.06.1999 звільнений у зв`язку з переведенням в ЗАТ «Гарант-цукор» п.5 ст.36 КЗпП України», наказ № 63к від 30.06.1999, стор.9;

- стор.10, запис 17, 01.07.1999, «прийнятий в цех залізничного транспорту машиністом тепловозу по переведенню з «ОАО «Новоукраинский сахзавод» (мовою оригіналу) п.5 ст.36 КЗпП України наказ № 1к від 01.07.1999 стор 11;

- стор.12, запис 18, 20.04.2000 звільнений у зв`язку з переведенням в «АО «Новоукраинский сахзавод» (мовою оригіналу) за п.5 ст.36 КЗпП України», наказ №31к від 20.04.2000, стор 13;

- стор.12, запис 19, 21.04.2000, «прийнятий в цех залізничного транспорту машиністом тепловозу по переведенню п.5 ст.36 КЗпП України, наказ № 3к с 20.04.2000, стор 13;

- стор.12, запис 20, 02.07.2001 звільнений в зв`язку з переведенням в ТОВ «Сахзавод Новоукраинский» п.5 ст.36 КЗпП України, наказ № 29к від 02.07.2001, стор 13.

Вказані записи трудової книжки позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким прописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто, здійснені відповідно до Інструкції №58.

Посада позивача чітко вказано: «ж.д.цех, машинист тепловоза».

До того ж позивачем до заяви про підтвердження стажу роботи було надано архівну копію наказів про зарахування та звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста тепловоза та архівну довідку від 21.10.2024 №В-335/01-10/373, видану Трудовим архівом виконкому Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області за період роботи ОСОБА_1 в цеху залізничного транспорту АП «Новоукраїнський цукрозавод», АТ «Новоукраїнський цукрозавод», ЗАТ «Гарант-цукор», ТОВ «Цукровий завод Новоукраїнський» за 1994-2004 роки про заробітну плату з 1994 по 1999 роки.

В Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування наявні відомості про сплату АТ «Новоукраїнський цукровий заводи страхових внесків за ОСОБА_1 у період з січня по червень 1999 року.

Періоди роботи з 01.06.2006 по 30.06.2007 підтверджені записами трудової книжки №27,№28, стор. 16-17 машиніст тепловозу в ТОВ «Агро-Гарант-Цукор», з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2011 по 31.05.2011, з 01.09.2011 по 30.09.2011 підтверджені записами трудової книжки №31,№32 стор. 20-21 машиніст тепловозу в ВАТ «Новоукраїнський кар`єр».

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону №1058-IV, страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною 12 статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з частинами 11 та 12 статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

З огляду на положення частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:

1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;

2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині другій статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.

Той факт, що за спірний період роботодавець не сплачував страхові внески не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача вказаного періоду роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач фактично позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за вказаний період, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 30.12.2021 у справі №348/1249/17.

Згідно відомостей з трудової книжки від 17.07.1987 БТ-ІІ0062513 позивач у період з 05.08.2004 по 26.07.2007 працював машиністом тепловоза у ТОВ «Агро-Гарант-Цукор», а з 12.10.2007 по 01.03.2012 - машиністом тепловоза у ПАТ «Новоукраїнський кар`єр».

Надана позивачем трудова книжка містить записи про періоди його роботи із зазначенням професій, номерів та дат наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи, підписи уповноважених осіб та печатки установ без будь-яких виправлень чи неточностей.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) відомості про сплату страхових внесків за позивача у період з 01.06.2006 по 30.06.2007, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2011 по 31.05.2011, з 01.09.2011 по 30.09.2011 відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактично внаслідок невиконання роботодавцями: ТОВ «Агро-Гарант-Цукор» та ПАТ «Новоукраїнський кар`єр», обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при визначенні права позивача на пенсію цього періоду роботи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно не було зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача з 01.06.2006 по 30.06.2007, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2011 по 31.05.2011, з 01.09.2011 по 30.09.2011.

Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Пунктом 2-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до пункту "а" статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення відповідно до статті 55 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки).

Постановою №583 затверджено список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (далі - Список).

Відповідно до списку, до професій і посад працівників, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років належать також машиністи автомотрис і мотовозів, машиністи і помічники машиністів паровозів і парових кранів на залізничному ходу, машиністи і помічники машиністів тепловозів, машиністи і помічники машиністів електровозів, машиністи і помічники машиністів дизель-поїздів, машиністи і помічники машиністів електропоїздів (секцій) та машиністи-інструктори локомотивних бригад.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 20 порядку №637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, у яких має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, найменування списків, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при прийнятті рішення 26.03.2025 №60 враховано тільки підтверджений рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №6 від 28.02.2025 спеціальний стаж позивача 11 років 02 місяці 04 дні.

Поряд з цим, рішенням відповідача 1 №6 від 28.02.2025 відмовлено у підтвердженні стажу роботи позивача за вислугу років: за лютий, травень 2008 року, за травень, липень-серпень, жовтень 2009 року, за січень-липень 2010 року, оскільки в первинних документах про заробітну плату посада "машиніст" не відповідає посадам, передбаченим списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583; з 05.08.2004 по 26.07.2007 та з 12.10.2007 по 31.12.2007 - у зв`язку з відсутністю первинних документів про стаж та заробітну плату. Також, не підтверджено спеціальний стаж роботи з 19.12.1994 по 02.07.2001.

Тобто, відмовою у призначенні пенсії за вислугою років слугував факт непідтвердження в установленому порядку необхідного розміру спеціального стажу.

Водночас, відповідач-2 при прийнятті рішення 26.03.2025 №60 враховував тільки підтверджений спеціальний стаж

Суд першої інстанції правильно встановив, що позивач до заяви про призначення пенсії та для підтвердження необхідного стажу долучив необхідний перелік документів, в тому числі трудову книжку від 17.07.1987 серії НОМЕР_2 .

При цьому, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на передбачених списком посадах або виконання нею відповідних робіт.

Відповідно до записів трудової книжки позивач з 19.12.1994 по 30.06.1999 працював машиністом локомотиву жд. цеху у Акціонерному товаристві відкритого типу "Новоукраїнський цукрозавод"; з 01.07.1999 по 20.04.2000 - машиністом тепловозу в цех зд. транспорту ЗАТ «Гарант-цукор»; з 21.01.2000 по 02.07.2001 - машиністом тепловозу в цех зд. транспорту АТ «Новоукраїнський цукрозавод»; з 05.08.2004 по 26.07.2007 - машиністом тепловоза цеху залізничного транспорту ТОВ «Агро-Гарант-Цукор»; з 12.10.2007 по 01.03.2012 - машиністом тепловозу у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр».

При цьому встановлено, що записи в трудовій книжці від 17.07.1987 серії НОМЕР_2 внесені відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, та не містять виправлень.

Також, архівною довідкою трудового архіву виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 21.10.2024 № В-335/01-10/372 підтверджено періоди роботи позивача з 1994 по 1998, з 2001 по 2004 у «ТОВ «Цукровий завод «Новоукраїнський». При цьому, у 2001-2004 роках позивач значиться машиністом. У документах архівного фонду «ЗАТ «Гарант-цукор» Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області» у розрахунковій картці по заробітній платі за 2001-2004 роки позивач значиться, як машиніст тепловоза.

Крім цього, архівною довідкою трудового архіву виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 04.11.2024 №В-352/01-10/392 підтверджено, що у документах архівного фонду «ВАТ «Новоукраїнський кар`єр» Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області» у відомостях нарахування заробітної плати працівникам навантажувального цеху за 2008-2012 роки позивач значиться машиністом тепловоза, машиністом.

Стосовно зазначення у вказаній довідці відомостей про посаду позивача «машиніст» та «машиніст тепловоза», суд першої інстанції вірно вказав, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості про переведення, звільнення, призначення позивача на іншу посаду, ніж машиніст тепловозу у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр». Автентичність записів у трудовій книжці відповідачами не оспорюється. При цьому, виходячи з наведених вище норм Порядку №637 лише у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Статтею 10-1 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Проаналізувавши викладені норми можна дійти висновку, що у разі наявності сумнівів щодо повноважень осіб, які підписали вищеописані довідки та їх змісту, відповідач-2 не був позбавлений можливості звернутися до органу який її видав із вимогою про підтвердження викладеної інформації.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження такого звернення щодо отримання документів про трудову діяльність позивача та виконувану ним роботу, суб`єктами владних повноважень, суду не надано.

Відтак, відповідальність за допущені помилки посадовою особою підприємства, під час складення бухгалтерської та кадрової документації на підтвердження пільгового стажу позивача покладається саме на роботодавця, а тому позивач не несе відповідальності за складення таких документів.

При цьому, право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які ведуть облік трудового стажу своїх працівників і відповідно зберігають всю інформацію щодо проходження трудової діяльності на підприємстві, установі чи організації. Відповідно, не можна вважати формальні неточності викладені у довідках, підставою для не призначення пенсії за вислугу років позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем до заяви про призначення пенсії за вислугу років документи підтверджують необхідні відомості про характер виконуваних ним робіт на посаді, зайняття якої передбачає призначення пільгової пенсії, а тому відповідачі мали належним чином перевірити подані позивачем документи та прийняти відповідні рішення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно не було зараховано до спеціального стажу періоди роботи позивача з 19.12.1994 по 02.07.2001 в Акціонерному товаристві відкритого типу "Новоукраїнський цукрозавод", ЗАТ «Гарант-цукор», АТ «Новоукраїнський цукрозавод»; з 05.08.2004 по 26.07.2007 в ТОВ «Агро-Гарант-Цукор»; з 12.10.2007 по 31.12.2007, з 01.02.2008 по 29.02.2008, з 01.05.2008 по 31.05.2008, з 01.05.2009 по 31.05.2009, з 01.07.2009 по 31.08.2009, з 01.10.2009 по 31.10.2009, з 01.01.2010 по 31.07.2010 у ВАТ «Новоукраїнський кар`єр».

Інші доводи суду першої інстанції не покладені в основу незгоди з рішенням суду першої інстанції, що викладені в апеляційній скарзі, а тому суд апеляційної інстанції не надає їм правову оцінку.

Відтак, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року в адміністративній справі №340/2265/25 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року в адміністративній справі №340/2265/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак