Справа № 600/4374/25-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/4374/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині не внесення відомостей щодо ОСОБА_1 про непридатність його до військової служби із виключенням з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з 21.01.1998 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до довідки №301 від 11.08.2000 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 21.01.1998 року визнаний непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку, що підтверджується довідкою від 11.08.2000 року №301. Вказував, що є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою МСЕК серія 12 ААВ №577698 виданої безтерміново. Однак, всупереч вищезазначеним даним згідно відомостей з додатку РЕЗЕРВ + на даний момент останній перебуває на військовому обліку, як військовозобов`язаний, із чим не погоджується, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач не погоджуючись із позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, якому вказував, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та виключення з «військового обліку» при цьому, при знятті з військового обліку, Законом передбачена можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Разом з цим, відповідач зазначав, що в процесі зібрання документів, що підтверджують непридатність позивача до військової служби, встановлено, що у позивача відсутній належним чином оформлений військово-обліковий документ, оскільки довідка №301 від 11.08.2000 року не є військово-обліковим документом, а видавалась як його замінник, а довідка є недійсною та підлягає вилученню для подальшої заміни на військово-обліковий документ затвердженого зразка.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 за результатами медичного огляду призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний 21.01.1998 року непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку за статтею 78а наказу МО України №2 1994 року, про що свідчить довідка від 11.08.2000 року №301, яка видана замість військового квитка.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.10.2022 року позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства.

Згідно сформованого витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Резерв+) від 22.07.2025, ОСОБА_1 зазначений як військовозобов`язаний, який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.08.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про те, що він визнаний непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку відповідно до довідки №301 від 11.08.200 року.

Листом від 29.08.2025 №3780 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено позивача про те, що 18.05.2025 його було автоматично взято на військовий облік військовозобов`язаних, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 932 від 16.08.2024. З метою внесення до реєстру, посадовими особами першого відділу було зібрано наявні в установі документи, що підтверджують факти непридатності до військової служби за станом здоров`я. Проте зібраних документів недостатньо, тому позивачу визначено необхідність прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання документів, які в установі відсутні, а саме витяг з реєстру територіальної громади. Разом з цим, повідомлено про те, що довідка №301 від 11.08.2000 року не є військово-обліковим документом, а видавалась як його замінник, така довідка є недійсною та підлягає вилученню для подальшої заміни на військово-обліковий документ затвердженого зразка, в межах якого будуть внесені всі відповідні записи, які відображають відношення до виконання військового обов`язку.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача в частині не внесення відомостей щодо непридатності до військової служби із виключенням з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з 21.01.1998 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

В силу ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №2232-ХІІ у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Положеннями ч.7 ст.1 Закону №2232-ХІІ визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно з п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 року (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи (п.9 Положення №154).

Частиною 5 ст.33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.22 Порядку, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Станом на момент зняття позивача з військового обліку механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів регулювався Положенням про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1944 року №377, який у подальшому було замінено Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 року №921.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені в Законі України від 16.03.2017 року №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.1 цього Закону, єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч.1 ст.2 Закону №1951-VIII).

За приписами ч.ч.8, 9 ст.5 Закону №1951-VIII, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону №1951-VIII, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №1951-VIII, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

З наведеного слідує, що відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати внесення, оброблення та зберігання в базі даних Реєстру персональні та службові дані військовозобов`язаних.

Згідно з п.2 ч.1 ст.9 Закону №1951-VІІІ, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Частиною 3 ст.14 Закону №1951-VІІІ визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами), яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №559), пунктом 2 якої установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Відповідно до п.п.1 та 2 Порядку №559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа», а також громадянам України, звільненим з військової служби в СБУ у відставку, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби та не досягли граничного віку перебування в запасі (у разі, коли раніше військово-обліковий документ не видавався).

Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.

Згідно з п.4 Порядку №559, у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Суд встановив, що згідно довідки від 11.08.2000 року №301 за результатами медичного огляду призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 визнаний 21.01.1998 року непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку за статтею 78а наказу МО України №2 1994 року.

Тобто, позивач був визнаний непридатним до військової служби на підставі чинного на той час Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 04.01.1994 року №2.

Разом з тим, наказом Міністерства оборони України від 12.07.1999 року №207 внесено зміни та доповнення до наказу Міністерства оборони України від 04.01.1994 року №2, який, у свою чергу, втратив чинність 28.11.2008 року на підставі наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» від 14.08.2008 року №402.

Суд звертає увагу, що наказ Міністерства оборони України №402 скасовує чинність наказу Міністра оборони України №2, однак не скасовує чинність рішень військово-лікарських комісій, прийнятих на підставі цього наказу (№2). Тому рішення, згідно якого особа була визнана непридатною до військової служби та знята з військового обліку, є дійсним.

Крім того, суд враховує, що підпунктом «а» ч.4 ст.37 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на час зняття позивача з військового обліку) визначено, що зняттю з військового обліку підлягають громадяни, зокрема: визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби із зняттям з військового обліку.

Водночас, згідно з п.3 ч.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: визнані непридатними до військової служби.

Таким чином, приписи Закону №2232-ХІІ у редакції, що діяла на час зняття позивача з військового обліку, не передбачали такого поняття, як «виключення з військового обліку», натомість було лише «зняття з військового обліку». Відтак, громадяни, в тому числі і позивач, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби, підлягали зняттю з військового обліку.

Однак, згідно сформованого витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Резерв+) від 22.07.2025, ОСОБА_1 зазначений як військовозобов`язаний, який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , з чим, власне, він і не погоджується.

Суд зауважує, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (неналежне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків, у т.ч. й щодо своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткових обов`язків щодо повторного постановлення на військовий облік військовозобов`язаного за відсутності законодавчо визначених для цього підстав та проходження військово-лікарської комісії з метою підтвердження раніше встановленої непридатності до військової служби за станом здоров`я.

До всього, на спростування аргументів відповідача суд зазначає, що позивач, у зв`язку зі зняттям з військового обліку на підставі підпункту «а» ч.4 ст.37 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на час зняття позивача з військового обліку), не відноситься до жодної з категорій щодо військового обов`язку (призовники, військовозобов`язані, резервісти). Відповідно, на нього не поширюється законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, правила військового обліку (зокрема, в частині взяття на військовий облік військовозобов`язаних, проходження ВЛК та оновлення персональних даних), і такий не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Суд вважає безпідставними аргументи відповідача про необхідність прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання документів, які в установі відсутні, зокрема витягу з реєстру територіальної громади, адже ні положеннями Закону №2232-ХІІ, ні Порядку №559 не передбачено обов`язку особистого фізичного відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби та приведення таких відомостей у відповідність до паперової форми військово-облікового документа. Обов`язок «особисто подати заяву», «особисто повідомити» не означає особисту фізичну присутність, особисто прибути.

Безпідставними та такими, що не беруться судом до уваги є посилання відповідача на недійсність довідки від 11.08.2000 року №301, оскільки як зазначалось вище, така у є дійсною, враховуючи той факт, що наказом Міністерства оборони України №402 скасовано чинність наказу Міністра оборони України №2, однак не скасовано чинність рішень військово-лікарських комісій, прийнятих на підставі цього наказу (№2). Тому рішення, у даному випадку довідка від 11.08.2000 року №301, згідно якої позивач був визнаний непридатним до військової служби та знятий з військового обліку, є дійсною.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення позивача з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби на підставі довідки призовної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.08.2000 року №301, свідчить про бездіяльність відповідача.

На підставі зазначеного, наявні підстави для зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до довідки №301 від 11.08.2000 року, що є, на переконання суду, найбільш ефективних способом захисту, який призведе до відновлення порушеного права позивача у даних правовідносинах.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині не внесення відомостей щодо ОСОБА_1 про непридатність його до військової служби із виключенням з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з 21.01.1998 року.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до довідки №301 від 11.08.2000 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати - судовий збір в сумі 1211,20 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя І.В. Маренич