Справа № 580/551/25
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/551/25 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Єгорової Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним і скасування рішення від 22.10.2024 №10 щодо відмови йому у переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (Закон №889-VIII);

- зобов`язати відповідача перевести з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-IV) на пенсію відповідно до Закону №889-VIII, зарахувавши до державної служби посаду сільського голови з 10.04.2002 до 10.11.2020.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції не врахував того, що стаж державної служби позивача складає 10 років 7 місяців 23 днів, то включає окрім 8 років 7 місяців роботи на посаді сільського голови також 2 роки та 3 дні військової служби. Необхідність включення до стажу державної служби періоду роботи на посаді сільського голови підтверджена судом, а щодо період військової служби спір відсутній. Відтак, позивач має стаж державної служби, достатній для переведення на пенсію відповідно до Закону №889-VIII.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 15.10.2024 позивач звернувся заявою до Головного управління ПФУ в Черкаській області, в якій просив призначити пенсію, а саме здійснити перехід з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію за відповідно до Закону №889-VІІІ.

За результатом розгляду заяви позивача відповідач прийняв рішення від 22.10.2024 №10. У ньому серед іншого зазначив, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Черкаській області та отримує пенсію за віком з 04.01.2020. До заяви позивач додав трудову книжку серії НОМЕР_1 , в якій зазначено, що позивач з 10.04.2002 до 10.11.2020 обіймав посаду сільського голови Осітнянської сільської ради відповідно до ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». З огляду на положення Закону України від 07.06.2001 №2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону №889-VІІІ посада голови селищної ради є виборною посадою органу місцевого самоврядування, а не посадою державної служби. Тому для зарахування до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців періоду роботи позивача на посаді сільського голови Осітнянської сільської ради, немає підстав. Вирішив відмовити позивачу у переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію за відповідно до Закону №889-VІІІ.

Позивач не погодився із такою відмовою та звернувся до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірний період з 10.04.2002 до 10.11.2010 роботи позивача на посаді сільського голови підлягає зарахуванню до стажу державної служби. Однак стаж роботи позивача на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, є меншим ніж передбачено Законом №889-VІІІ.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону №889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058-IV.

Водночас, законодавством визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Встановлено, що відповідно до записів №1-9 трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач займав посаду сільського голови Осітнянської сільської ради з 10.04.2002 до 10.11.2010. Матеріали пенсійної справи позивача не містять підтверджуючих відомостей щодо зайняття такої посади ним у більшому періоді, про який зазначив позивач у позові та відповідач в оскаржуваному рішенні.

Висновки суду першої інстанції щодо необхідності включення до стажу державної служби позивача періоду його роботи на посаді сільського голови з 10.04.2002 до 10.11.2010 сторони не заперечили.

Доводи позивача про необхідність включення до стажу державної служби періоду проходження військової служби у 2 роки та 3 дні, апеляційний суд враховує.

Водночас, варто зауважити, що матеріали даної справи не свідчать про те, що між сторонами наявний спір щодо зарахування до стажу державної служби позивача вказаного періоду проходження військової служби.

Тобто, позивач має стаж державної служби 10 років 7 місяців 23 днів.

Однак, пенсійного віку позивач досяг у 2022 році після звільнення з державної служби.

Відтак, для переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV на пенсію відповідно до Закону №889-VIII, необхідний стаж державної служби не менш як 20 років.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач не має права переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV на пенсію відповідно до Закону №889-VIII.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Н.М. Єгорова