Справа № 640/4747/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4747/20 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС-Транс", Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС-Транс" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.11.2019 № 0103, №0103.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29.11.2019 №0103 в частині нарахування грошового зобов`язання в розмірі: 50 506,40 грн, з яких 374,32 грн - податкове зобов`язання та 50 132.08 грн - штрафна санкція;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29.11.2019 №0103 в частині нарахування грошового зобов`язання в розмірі: 4 594,14 грн, з яких 415,91 грн - податкове зобов`язання та 4 178,23 грн - штрафна санкція;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено;

- стягнуто на користь ТОВ «ВС-Транс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві суму сплаченого судового збору в розмірі 826,51 грн.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні частини позовних вимог.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними повністю.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що …

Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «ВС-ТРАНС», за результатами якої встановлено порушення ТОВ «ВС-ТРАНС»:

- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, зі змінами та доповненнями, ст. 4 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 5 та п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 № 860/4153, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року N 20, зі змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 200 150 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі 187 605 грн., в тому числі за 2017 рік у сумі 12 545 гривень;

- п. 198.1, л. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодекс року № 2755-VІ, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 60 506 грн., у тому числі по періодам: за жовтень 2016 року в сумі 44 211 грн., за листопад 2016 року в сумі 4679 грн, за січень 2017 року в сумі 11 200 грн., за лютий 2017 року в сумі 416 гривень.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 01.11.2019 № 93/26-15-05-01-03/32048551.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 29.11.2019 № 0103, яким збільшено ТОВ "ВС-ТРАНС" суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на прибуток приватних підприємств" на 300 226,00 грн;

- від 29.11.2019 № 0103, яким збільшено ТОВ "ВС-ТРАНС" суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість" на суму 24 443,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що досліджені у процесі розгляду справи первинні документи, складені за результатом вказаних господарських операцій, не підтверджують реальність здійснення ТОВ "Праймкорп", ТОВ "Алето Союз", ТОВ "Інжекс", ТОВ "Селінкс Україна" та ТОВ "Статус Альянс" спірних господарських операцій, а також не підтверджують їх належність до господарської діяльності позивача та доцільність укладання вказаних договорів.

У свою чергу суд вказав про наявність реальності господарської операції між ТОВ "ТАЛЕР БІЗНЕСГРУП" та TOB "ВС-ТРАНС", що підтверджується наявними в матеріалах справи документами; відповідачем зазначених обставин не спростовано та відсутність реальності господарської операції не доведено.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК об`єктом оподаткування (податком на додану вартість) є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно пункту 187.1 статті 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ПК передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 198.1, 198.2 статті 198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленню пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК об`єктом оподаткування (податком на прибуток підприємств) є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до пункту 3 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положеннями пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

При цьому, варто звернути увагу, що одним із принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (стаття 4 Закону №996-XIV). У відповідності до зазначеного принципу, неважливо яку операцію було оформлено документально, значення має виключно те, яка операція була здійснена фактично. Тобто, документальне оформлення операції, відмінної від тої, яка реально відбулася, не дає права особі обліковувати таку операцію, натомість обліку підлягає та операція, яка фактично відбулася.

Відповідно до статті 1 Закону №996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З огляду на викладені норми первинний документ може бути підставою для бухгалтерського та податкового обліку виключно у разі фактичного здійснення тієї господарської операції, про яку він містить відомості. Тобто для бухгалтерського та податкового обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Таким чином, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції, а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту та витрат позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх доводів щодо неправомірності формування позивачем спірних сум податкової звітності контролюючий орган вказав на нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "Праймкорп", ТОВ "Алето Союз", ТОВ "Інжекс", ТОВ "Талер Бізнесгруп", ТОВ "Селінкс Україна" та ТОВ "Статус Альянс".

Так, ТОВ «ПРАЙМКОРП» (код 40800168) виписано в жовтні 2016 року ТОВ «ВС-ТРАНС» видаткові накладні на поставку товарів на загальну суму 129417,24 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 21 569,24 гривень, а саме: видаткові накладні № 9 від 25.10.2016 та №10 від 25.10.2016, податкові накладні № 9 (дата реєстрації 25.10.2016) та № 10 (дата реєстрації 25.10.2016) та рахунки-фактури № 6 від 25.10.2016 та №7 від 25.10.2016. Також, ТОВ «ПРАЙМКОРП» (код 40800168) виписано у листопаді 2016 року ТОВ «ВС-ТРАНС» видаткові накладні на поставку товарів на загальну суму 28075,55 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 4679,26 гривень, а саме: видаткову накладну № 128 від 14.11.2016, податкову накладну №60 (дата реєстрації 25.10.2016) та № 10 (дата реєстрації 14.11.2016) та рахунок-фактуру №140 від 14.11.2016.

Вказані видаткові накладні підписані від ТОВ «ВС-ТРАНС» ОСОБА_8 та від ТОВ «ПРАЙМКОРП» ОСОБА_1. Виписані ТОВ «ПРАЙМКОРП» податкові накладні підписані ОСОБА_1 засобами електронного цифрового підпису та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

До перевірки позивачем надано, зокрема, договір про відступлення прав вимоги від 04.07.2017 №04/07/17-1, укладений між ТОВ «ПРАЙМКОРП» (Первісний кредитор), в особі ОСОБА_1, ПП «ЖБК «Славутич» (Новий кредитор), в особі директора ОСОБА_9 та ТОВ «ВС-ТРАНС», в особі директора ОСОБА_8.

Відповідач у ході перевірки встановив, що згідно з листом СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві від 20.02.2018 № 370/26-15-23-0230, наданим до контролюючого органу, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 13.02.2017 встановлено, що ТОВ "ПРАЙМКОРП", поряд із ТОВ "СТАТУС АЛЬЯНС" та ТОВ "СЕЛІНКС УКРАЇНА", використовувалось злочинною групою з метою прикриття незаконної діяльності, зокрема - для мінімізації податкових зобов`язань реально діючими суб`єктами господарювання.

Відповідно до протоколу допиту свідка - громадянина ОСОБА_1 від 07.09.2017, який згідно наявних документів є директором ТОВ "ПРАЙМКОРП", ОСОБА_1 надав показання про те, що про «ТОВ «Праймкорп» йому нічого невідомо, чує вперше про таке товариство. ОСОБА_1 зазначив, що директором підприємства він не був, хто від його імені реєстрував підприємство йому також не відомо, статут ТОВ «Праймкорп» не розробляв та не підписував, свідоцтво платника ПДВ не отримував та рахунки в банках не відкривав, довіреності на представництво ТОВ «Праймкорп» не надавав, договори, контракти, акти виконаних робіт, податкові накладні або інші документи, як директор ТОВ «Праймкорп», не складав і не підписував, хто складав та підписував податкову звітність йому не відомо.

Відносно ОСОБА_1 розглядалася кримінальна справа, в якій останній обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, та ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.07.2019 у справі № 755/9999/19 (провадження № 1-кп/755/1160/2019), яка набрала законної сили 19.08.2019, звільнено останнього від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У вказаній ухвалі встановлено:

« ОСОБА_1 придбав та набув у власність вказане підприємство не з метою здійснення господарської діяльності, пов`язаної із продажом товарів (виконанням робіт, наданням послуг), як передбачено статутом підприємства, а з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб.

Перереєстрація ТОВ «Праймкорп» в органах державної влади, отримання необхідних реквізитів: назви, юридичної адреси, особистих даних службових осіб підприємства, надали можливість невстановленим особам, прикриваючись зовнішньо законним фактом перереєстрації ТОВ «Праймкорп», здійснювати неконтрольовані державою фінансові операції.

Використовуючи ТОВ «Праймкорп» для прикриття незаконної діяльності, невстановлені особи з метою надання протиправній діяльності вигляду законної та уникнення контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів отримали можливість складати упродовж 2016-2017 років господарські угоди та первинні документи, фактично не здійснюючи купівлю-продаж товарів (робіт, послуг), надавати послуги з мінімізації податкових зобов`язань, які підлягають сплаті до бюджету підприємствам реального сектору економіки».

В акті перевірки зазначено, що декларуючи у своєму штаті лише директора, ТОВ «Праймкорп» документально оформлює господарські операції щодо придбання та реалізації товарів широкого асортименту, що передбачає наявність персоналу із відповідними фаховими знаннями (менеджерів, комірників, бухгалтерів, працівників складу та інших). Однак, на ТОВ «Праймкорп» станом на 31.12.2016 працювала 1 особа, основні засоби відсутні.

За доводами контролюючого органу, встановлені факти свідчать про неможливість виконання ТОВ «Праймкорп» господарських операцій у задокументованих обсягах з урахуванням наявних на підприємстві трудових ресурсів.

Також, між ТОВ «ВС-ТРАНС» (Замовник) в особі директора ОСОБА_8 та ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» (Підрядник) в особі директора ОСОБА_2 укладено наступні договори.

1) Договір на виконання підрядних робіт від 25.07.2016 № 18/04-8, згідно якого Підрядник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи зазначені в Додатку до цього Договору: роботи по прокладанню труб в стояках та на поверхах будинку (надалі за текстом «Роботи») об`єкті Замовника (Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під готель) за адресою м.Київ, вул. Еспланадна,17 в Печерському районі, а Замовник зобов`язується оплатити вартість робіт згідно умов даного договору. Договір підряду від 25.07.2016 № 18/04-8, укладений в м. Києві та підписаний від ТОВ «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» директором ОСОБА_2 ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» на підставі договору підряду від 25.07.2016 № 18/04-8 було складено наступні первинні документи, а саме: Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 дата 31.08.2016 та податкову накладну № 65 дата реєстрації 31.08.2016. До перевірки надано довідку від 31.08.2016 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2016 року, яка підписана від ТОВ «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» директором ОСОБА_2 Акти приймання виконаних будівельних робіт від 31.08.2016 № 1 підписані від ТОВ «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» директором ОСОБА_2

2) Договір на виконання підрядних робіт від 01.08.2016 № 571/6-8, згідно якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи зазначені в Додатку до цього Договору: роботи по прокладанню кабелів та кріплення обладнання (надалі за текстом «Роботи») об`єкті Замовника (Житловий будинок №2 (секція №1.2) II черги будівництва готельно-побутового призначення) по проспекту Академіка Глушкова, 926 у Голосіївському районі м.Києва, а Замовник зобов`язується оплатити вартість робіт згідно умов даного договору, (договір знах. в матеріалах справи). ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» на підставі договору підряду від 01.08.2016 № 571/6-8/04-8 складено: Акт приймання виконаних будівельних робіт № б/н дата б/д та податкову накладну № 66 дата реєстрації 31.08.2016. До перевірки надано довідку від 31.08.2016 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2016 року, яка підписана від TOB «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» директором ОСОБА_2. Акти приймання виконаних будівельних робіт від 31.08.2016 № 1, підписані від ТОВ «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» директором ОСОБА_2

3) Договір про обслуговування від 29.07.2016 № 926/9, згідно якого виконавець надає замовнику послуги з технічного обслуговування та ремонту систем водопостачання та санітарії центрів оптової торгівлі «Метро Кеш енд Кері», в вересні 2016 року. ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» на підставі договору про обслуговування від 29.07.2016 № 926/9 складено: акти надання послуг №/№ 1.2,3,4. 5 від 02.09.2016 та №/№ 6,7,8 та 9 від 14.09.2016; акти надання послуг, підписані від ТОВ «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» директором ОСОБА_2 До перевірки надано наступні податкові накладні, а саме: № 11 дата реєстрації 02.09.2016 та № 22 дата реєстрації 14.09.2016. Виписані ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» податкові накладні підписані директором ОСОБА_2, засобами електронного цифрового підпису та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

4) Договір на виконання підрядних робіт від 01.09.2016 № 571/6-9, згідно якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи зазначені вДодатку до цього Договору: роботи по прокладанню кабелів та кріплення обладнання (надалі за текстом «Роботи») об`єкті Замовника (Житловий будинок №2 (секція №1.2) II черги будівництва готельно-побутового призначення) по проспекту Академіка Глушкова, 926 у Голосіївському районі м.Києва. ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» на підставі договору на виконання підрядних робіт від 01.09.2016 № 571/6-9 складено: Акт приймання виконаних будівельних робіт № б/н та дата б/д та податкову накладну № 77 дата реєстрації 30.09.2016. Акти приймання виконаних будівельних робіт від 31.08.2016 № 1 підписані від TOB «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» директором ОСОБА_2. Виписані ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» податкові накладні підписані директором ОСОБА_2, засобами електронного цифрового підпису та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

5) Договір про обслуговування віч 26.09.2016 № 926/10, згідно якого виконавець надає замовнику послуги з технічного обслуговування та ремонту систем водопостачання та санітарії центрів оптової торгівлі «Метро Кеш енд Кері» (надалі іменуються «Послуги»), в вересні 2016 р. Договір про обслуговування від 26.09.2016 № 926/10, укладений в м. Києві та підписаний від ТОВ «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» директором ОСОБА_2. ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» на підставі договору про обслуговування від 26.09.2016 № 926/10 складено: Акти надання послуг №/№ б/н. № б/н. № б/н, № б/н, № б/н від 05.10.2016 та №/№ б/н, № б/н. № б/н. № б/н, № б/н від 24.10.2016. Акти надання послуг підписані від ТОВ «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» директором ОСОБА_2. Виписані ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» податкові накладні підписані директором ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), засобами електронного цифрового підпису та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: № 12 (дата реєстрації 05.10.2016) та № 55 (дата реєстрації 24.10.2016).

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» не подано до податкового органу: Баланс (Звіт про фінансовий стан) за 2016, у зв`язку з чим відсутня будь-яка інформація щодо наявності в підприємства основних засобів, виробничих запасів, тощо. Згідно повідомлення про прийняття працівника на роботу , розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма № 1 ДФ), у відомостях про трудові відносини за серпень, вересень, жовтень 2016 року 2016 рік значиться 5 осіб. Згідно ЄРПН за період діяльності ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» здійснювало надання будівельних робіт (послуг) понад 40 суб`єктам господарювання, при цьому здійснювало придбання лише будівельних матеріалів. Будівельно-монтажні роботи товариством по ланцюгу постачання не придбавались.

Окрім того, контролюючим органом встановлено, що директор ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» - ОСОБА_2 , яким підписувалися документи в ході спірних господарських операцій, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2017 у справі №522/15012/17 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України (пособництво у фіктивному підприємництві). Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнав, що погодився зареєструвати підприємство на своє ім`я за грошову винагороду, участі у господарській діяльності не брав, первинні документи не підписував і фактичну діяльність не здійснював.

У вказаному вироку встановлено:

« у травні 2016 року ОСОБА_2 став фактичним засновником та директором ТОВ «Алето Союз», при цьому фінансово - господарську діяльність підприємства не здійснював, документів по взаємовідносинам з підприємствами - контрагентами не підписував, товарів не поставляв, розрахунковими рахунками не керував, податкову звітність не складав, не підписував та до податкових органів не подавав і нікому цього не доручав.

Незаконна діяльність ТОВ «Алето Союз» полягала у тому, що невстановлені досудовим розслідуванням особи, використовуючи реквізити ТОВ «Алето Союз», розрахункові рахунки та печатку підприємства, здійснювали незаконну діяльність, яка полягала в документальному оформленні неіснуючих операцій з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг) на адресу підприємств - контрагентів, після чого, такі документи передавались замовникам «послуг» (підприємствам - вигодонабувачам) з метою уникнення від оподаткування, шляхом незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та завищення валових витрат з податку на прибуток».

За доводами контролюючого органу аналізом інформації баз даних ДФС неможливо встановити наявність у ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ» будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та трудових ресурсів, що ставить під сумнів можливість ведення фінансово-господарської діяльності на підприємстві.

Також, між ТОВ «ІНЖЕКС» (Підрядник) в особі директора ОСОБА_10 та ТОВ «ВС-ТРАНС» (Замовник) в особі директора ОСОБА_8 укладено договір на підрядні роботи від 28.12.2016 № 12/01, згідно якого Підрядник зобов`язується у відповідності до проектно-кошторисної документації та умов договору, виконати монтажні роботи по прокладанню кабелів та кріплення обладнання на об`єкті: приміщення 4-го поверху, вісь 24-31 та в технічному приміщенні між 1 та 2-м поверхами, технічних приміщень вентиляційних камер та шахті панорамного ліфта за адресою: м.Київ, вул.М.Грінченка, 2/1, корпус Д. Договір підряду від 28.12.2016 № 12/01, укладений в м. Києві та підписаний від ТОВ «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «ІНЖЕКС» директором ОСОБА_10 ТОВ «ІНЖЕКС» на підставі договору підряду від 28.12.2016 № 12/01 складено: Акт надання послуг №/ б/н дата б/д та податкову накладну № 168 дата реєстрації 17.01.17. Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017 року №б/н, дата б/д підписаний від ТОВ «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «ІНЖЕКС» директором ОСОБА_10 Виписана ТОВ «ІНЖЕКС» податкова накладна підписана директором ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_2 ), засобами електронного цифрового підпису та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Контролюючий орган зазначив про неможливість встановити у ТОВ «ІНЖЕКС» будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та трудових ресурсів, що ставить під сумнів можливість ведення фінансово-господарської діяльності на підприємстві.

Також, під час перевірки контролюючим органом було встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень наявна ухвала Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/9545/18-к де встановлено, що в ході досудового розслідування встановлено, що, зокрема, підприємство ТОВ «ІНЖЕКС» () створене з метою надання послуг з мінімізації податкових зобов`язань, які підлягають сплаті до бюджету, тобто своїми діями в період 2016-2017 рр. сприяло умисному ухиленню від сплати податків реально діючим суб`єктам господарювання.

За сукупністю вищевикладених матеріалів, контролюючий орган дійшов висновку, що перевіркою не підтверджується реальність проведення господарських операцій між ТОВ «ВС-ТРАНС» та ТОВ «ІНЖЕКС».

Також, ТОВ «СЕЛІНКС УКРАЇНА» виписано в червні 2017 року TOB «ВС- ТРАНС» видаткові накладні на поставку товарів на загальну суму 38 181 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 6363,52 гривень, а саме: видаткову накладну № 40 дата 29.06.2016 та податкову накладну № 30 дата реєстрації 29.06.2016. Видаткова накладна від 29.06.2016 № 40, підписана від TOB «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «СЕЛІНКС УКРАЇНА» ОСОБА_3 Виписані ТОВ «Селінкс Україна» податкові накладні, підписані директором ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) засобами електронного цифрового підпису та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 24.10.2017, який за документами був директором ТОВ "Селінкс Україна" під час здійснення спірних господарських операцій, ОСОБА_3 надано наступні показання, згідно яких повідомив, що у зв`язку з хворобою він втрачає пам 'ять і дуже багато моментів з життя не пам 'ятає. Зазначив, що восени 2017 року від співробітників податкової міліції він дізнався, що значний період часу був засновником та директором ТОВ «Селінкс Україна» (код 40086172). Зазначив, що до здійснення фінансово-господарської діяльності на ТОВ «Селінкс Україна» не має відношення, йому не відома засновниця ТОВ «Селінкс Україна» ОСОБА_4 та засновник гр. ОСОБА_5 , вказаних громадян він ніколи не бачив. Зазначив, що в 2016 не підписував ніяких документів щодо перереєстрації на його ім`я ТОВ «Селінкс Україна» і взагалі ніяких документів щодо вказаного підприємства ніколи не підписував, йому не відомий теперішній директор ТОВ «Селінкс Україна» гр. ОСОБА_6 , він його не призначав на посаду директора та не оформлював документів щодо передачі ТОВ «Селінкс Україна», не відкривав банківських рахунків ТОВ «Селінкс Україна» у АБ «Кліринговий Дім» та ПАТ АКБ «Львів» та йому не відомі особи, які зробили це від його імені, не розробляв та не підписував статут ТОВ «Селінкс Україна, не розробляв та ніколи не передавав, не уповноважував користуватися посиленими електроними ключами електроного підпису та печатками ТОВ «Селінкс Україна», не видавав нікому довіреностей на представництво ТОВ «Селінкс Україна» від його імені, нікого не уповноважував звітувати до ДПІ за місцем реєстрації підприємства ТОВ «Селінкс Україна» та сам цього не робив. Зазначив, що в нього ніколи не перебували реєстраційні документи, печатки, фінансово-господарські документи, речі ТОВ "Селінкс Україна", йому не відомо де перебував офіс ТОВ «Селінкс Україна», він не підписував та не розробляв контрактів, договорів та інших документів ТОВ «Селінкс Україна», не реєстрував та не підписував жодної податкової накладної та видаткової накладної ТОВ «Селінкс Україна», йому не відомі підприємства покупці ТОВ «Селінкс Україна», а саме: ТОВ «Олів Лайн» (код 39234659), ТОВ «Ревком Центр» (код 37394173), ТОВ «Руно-Агро- Трейд» (код 40246713), ТОВ «Євроком» (код 35572324), ТОВ «Тріумф Пак» (код 34600884), ТОВ «Агрофірма «Амальтея» (код 37796463), ПП «Елітар Авто» (код 37357964), ТОВ «Прогредіс» (код 37106408), та інші підприємства, не відомі директории вказаних підприємств. Зазначив, що він не мав відношення до постачання товарів, послуг від імені ТОВ «Селінкс Україна».

Також, контролюючим органом під час перевірки встановлено, що фінансові звіти за 2016 рік ТОВ «Селінкс Україна» не подавалися, декларація з податку на прибуток підприємств за 2016 рік ТОВ «Селінкс Україна» не подавалась, остання звітність подана за жовтень 2016 року з податку на додану вартість. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 26.12.2017 (22 - неподання декларацій протягом року).

За доводами контролюючого органу, відсутність основних фондів, трудових ресурсів та неможливість простежити ланцюг постачання у ТОВ «Селінкс Україна» - є ознаками того, що дана операція не має економічної суті (не є господарською) та свідчить про відсутність адміністративно - господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по поставці товарів (робіт, послуг) та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань.

Також, ТОВ «СТАТУС АЛЬЯНС» (код 40517333) виписано в серпні 2016 року ТОВ «ВС-ТРАНС» видаткові накладні на поставку товарів на загальну суму 497,64 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 82,94 гривень, а саме: Видаткову накладну № 40 дата виписки 29.08.2016 та податкову накладну № 29 дата реєстрації 29.08.2016. Також, було встановлено, що ТОВ «СТАТУС АЛЬЯНС» (код 40517333) виписано у вересні 2016 року ТОВ «ВС-ТРАНС» видаткові накладні на поставку товарів на загальну суму 3 581,42 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 596,90 гривень, а саме: Видаткову накладну № 131 дата виписки 26.09.2016 та податкову накладну № 88 дата реєстрації 26.09.2016 . Видаткова накладна від 26.09.2016 № 131, підписана від ТОВ «ВС-ТРАНС» ОСОБА_8 та від ТОВ «СТАТУС АЛЬЯНС» ОСОБА_11 (РНОКПП ). Виписані ТОВ «СТАТУС АЛЬЯНС» податкові накладні підписані директором ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ), засобами електронного цифрового підпису та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Контролюючим органом під час проведення перевірки встановлено, що від дати свого створення - 30.05.2016 та на даний час ТОВ «Статус Альянс» подано до органів державної фіскальної служби податкові декларації з податку на додану вартість (із додатками до них) за періоди липень - жовтень 2016 року. Остання податкова декларація з податку на додану вартість подана 23.11.2016. Остання податкова накладна виписана 21.10.2016. Фінансова звітність та податкові декларації з податку на прибуток ТОВ «Статус Альянс» за 2016 - 2017 рік не подавались. Директор/засновник ТОВ «Статус Альянс» у періоді взаємовідносин (серпень - вересень 2016 року) ОСОБА_7 . На ТОВ «Статус Альянс» станом на 30.09.2016 рік працювала 1 особа, інформація щодо наявності основних засобів відсутня.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до протоколу допиту свідка громадянина ОСОБА_7 від 31.10.2017, який за документами був директором ТОВ «СТАТУС АЛЬЯНС», останнім надано показання, в яких він повідомив, що «ТОВ «Статус Альянс» йому невідомо, відношення до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства він має, хто складав реєстраційні та установчі документи ТОВ «Статус Альянс» з приводу його створення та призначення його на посаду директора, а також подання документів до державного реєстратора йому не відомо, печатку підприємства не отримував, рахунки в банківських установах не відкривав, договори, контракти, акти виконаних робіт, податкові накладні або інші документи, як директор ТОВ «Статус Альянс», не складав і не підписував, хто складав та підписував податкову звітність йому не відомо. Також, зазначив, що йому не відомо чи здійснювало ТОВ «Статус Альянс» фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Єврокомм» та ніяких документів з цим підприємством не підписував.

Відносно ОСОБА_7 розглядалася кримінальна справа, в якій останній обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, та ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.04.2019 у справі №755/3143/19 (провадження № № 1-кп/755/740/19) по кримінальному провадженню № 0000145 ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Відповідно до змісту вказаного судового рішення:

«Незважаючи на те, що ТОВ «Статус Альянс» зареєстровано у державних органах влади як суб`єкт підприємницької діяльності (юридична особа), ОСОБА_7 придбав та набув у власність вказане підприємство не з метою здійснення господарської діяльності, пов`язаної з продажем товарів (виконанням робіт, наданням послуг), як передбачено статутом підприємства, а з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб.

Перереєстрація ТОВ «Статус Альянс» в органах державної влади, необхідних реквізитів: назви, юридичної адреси, особистих даних осіб підприємства, надали можливість невстановленим особам, прикриваючись зовнішньо законним фактом перереєстрації ТОВ «Статус Альянс», здійснювати неконтрольовані державою фінансові операції. Використовуючи ТОВ «Статус Альянс» для прикриття незаконної діяльності, невстановлені особи з метою надання протиправній діяльності вигляду законної та уникнення контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів отримали можливість складати упродовж 2016 року господарські угоди та первинні документи, фактично не здійснюючи купівлю-продаж товарів (робіт, послуг), надавати послуги з мінімізації податкових зобов`язань, які підлягають сплаті до бюджету підприємствам реального сектору економіки».

За висновками контролюючого органу, декларуючи у своєму штаті лише директора, ТОВ «Статус Альянс» документально оформлює господарські операції щодо придбання та реалізації товарів широкого асортименту, що передбачає наявність персоналу із відповідними фаховими знаннями (менеджерів, комірників, бухгалтерів, працівників складу та інших). Вищевказані факти свідчать про неможливість виконання ТОВ «Статус Альянс» господарських операцій у задокументованих обсягах з урахуванням наявних на підприємстві трудових ресурсів.

Надаючи оцінку вказаним вище обставинам та наданим документам на підтвердження факту здійснення згаданих операцій, колегія суддів зазначає таке.

Верховний Суд України, у постановах від 27.10.2015 № 21-1555а15 та від 22.09.2015 № 21-1526а15, а також Верховний Суд у постановах від 16.01.2018 у справі № 820/4648/13-а, від 20.02.2018 у справі № 814/328/15, наголошував, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2022 у справі №440/2831/19 наголосив на тому, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність документів обліку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що здійснення господарських операцій із ТОВ "Праймкорп", ТОВ "Алето Союз", ТОВ "Інжекс", ТОВ "Селінкс Україна" та ТОВ "Статус Альянс" та спричинення ними реальних змін у майновому стані платника податків не доведено наявними у справі належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами, при дослідженні судом апеляційної інстанції можливості залучення виконавцями робіт ПП «Промтехсервіс» та МПП «Еталон» матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або іншій не забороненій законом формі у період надання послуг було з`ясовано, що у позивача відсутні достатні, допустимі, достовірні та належні докази щодо наявності у контрагентів умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, наявності управлінського та професійного персоналу, виробничих активів, транспортних засобів чи їх залучення на договірних засадах (у тому числі, у ПП «Промтехсервіс» - споруд для розташування більш ніж 700 контейнерів, а у МПП «Еталон» споруд для розташування 436 контейнерів для зварювальних робіт, 391 контейнерів -для заміни коліс ,655 контейнерів для паки корпусу баку контейнера контейнерів ; придбання коліс , що підлягали заміні на контейнерах), місцезнаходження контрагентів взагалі невідомо ані позивачу, ані відповідачу.

Як вірно вказав суд першої інстанції, позивачем не було надано документів щодо руху, навантаження та розвантаження товару при отриманні товару від постачальника, відповідних товаро-транспортних накладних, інших документів, які свідчать про фактичне переміщення товару та документів щодо наявності у підприємств належних основних засобів та достатньої кількості персоналу для виконання робіт.

Окрім того, розрахунки з підприємствами ТОВ «Праймкорп», ТОВ «Інжекс» та ТОВ «Статус Альянс» фактично не проводились, оскільки кошти були сплачені на підставі договорів уступки, відступлення права вимоги іншому підприємству, у випадку з ТОВ «Інжекс» та ТОВ «Праймкорп» це ПП ЖБК «Славутич», у випадку ТОВ «Статус Альянс» це ТОВ «Мегарент Плюс».

Договори з ТОВ "АЛЕТО СОЮЗ" про технічне обслуговування та ремонт систем водопостачання та санітарії в центрах оптової торгівлі ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» передбачали здійснення робіт у різних містах України, а саме: Київ, Запоріжжя, Кривий Ріг, Маріуполь, Одеса, Миколаїв. Жодних доводів щодо наявності персоналу, фактичного переміщення їх за зазначеними адресами також не подано.

Водночас, із наявних документів неможливо встановити факт реальності проведення позивачем господарських операцій із ТОВ "Праймкорп", ТОВ "Алето Союз", ТОВ "Інжекс", ТОВ "Селінкс Україна" та ТОВ "Статус Альянс", отримання позитивного економічного ефекту від таких операцій та доцільність укладання відповідних договорів.

Суд першої інстанції також цілком доречно звернув увагу на те, що директори підприємств-контрагентів, які підписували документи під час здійснення спірних господарських операцій з позивачем, заперечують свою причетність до таких господарських операцій: директора ТОВ "АЛЕТО СОЮЗ" ОСОБА_2 вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2017 у справі №522/15012/17 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України (пособництво у фіктивному підприємництві); директорів ТОВ "Праймкорп" та ТОВ «Статус Альянс» звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто з нереабілітуючих підстав.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач довів наявність обґрунтованих підстав для висновку про відсутність реальності господарських операцій з контрагентами ТОВ "Праймкорп", ТОВ "Алето Союз", ТОВ "Інжекс", ТОВ "Селінкс Україна" та ТОВ "Статус Альянс".

Позивач в апеляційній скарзі не спростовує помилковості висновків суду щодо нереальності вказаних операцій.

Водночас, неподання відповідачем нового відзиву на позовну заяву після передачі справи на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду вірно не розцінено судом першої інстанції як визнання позову, позаяк відповідний відзив був поданий відповідачем ще на час знаходження справи в Окружному адміністративному суді міста Києва.

Посилання скаржника на певні зміни у законодавстві не спростовують факту податкового правопорушення та не узаконюють протиправні податкові вигоди, що отримані за результатами згаданих операцій. Окрім того, визначення позивачу грошових зобов`язань у цій частині не суперечить правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду від у постановах від 29.02.2024 у справі № 580/4531/23, № 160/3364/19 від 07.07.2022, на які позивач посилається у своїй скарзі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "ТАЛЕР БІЗНЕСГРУП", то як вірно встановив суд першої інстанції, ТОВ «ТАЛЕР БІЗНЕСГРУП» (код 40787692) виписано в лютому 2017 року TOB «ВС-ТРАНС» видаткову накладну на поставку товарів на загальну суму 2 495,47 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 415,91 гривень, а саме: видаткову накладну № 17/02-1 дата 17.02.2017 та податкову накладну № 188 дата реєстрації 17.02.2017. Видаткова накладна від 17.02.2017 №17/02-1, підписана від ТОВ «ВС-ТРАНС» директором ОСОБА_8 та від ТОВ «ТАЛЕР БІЗНЕСГРУП» ОСОБА_12 Виписані ТОВ «ТАЛЕР БІЗНЕСГРУП» податкові накладні підписані директором ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ), засобами електронного цифрового підпису та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. ТОВ «ВС-ТРАНС» надано до перевірки товарно-транспортну накладну від 17.02.17 №17/02-1.

Вказані документи є такими, що підтверджують реальність здійснення ТОВ «ВС- ТРАНС» та ТОВ «ТАЛЕР БІЗНЕСГРУП» спірної господарської операції та її доцільність.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач не ставить під сумнів правосуб`єктність контрагентів позивача. Його ж висновки ґрунтуються виключно на припущеннях щодо неможливості здійснення спірних операцій з огляду на відсутність необхідних ресурсів з урахуванням даних щодо ланцюга постачання товарів (послуг).

У зв`язку із цим, колегія суддів звертає увагу на те, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкового кредиту платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

У постановах від 27.02.2018 у справі №811/2154/13, від 16.04.2020 у справі №805/5017/15-а та ін. Верховний Суд вже наголошував на тому, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись допустимими.

Збирання податкової інформації є етапом контрольно-перевірочної роботи та не передбачає здійснення контролюючим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, оскільки питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються контролюючим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах контролюючого органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться, відповідно, сама по собі така інформація не є належним доказом по справі (постанови від 26.06.2018 у справі №К/9901/27855/18, від 19.06.2018 у справі №К/9901/3749/18, від 27.03.2018 у справі № 816/809/17).

Жодних належних та достовірних доказів, які б спростовували реальність операції позивача з ТОВ «ТАЛЕР БІЗНЕСГРУП» відповідач не надав.

Із цих підстави, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про протиправність нарахування відповідачем додаткового податкового зобов`язання та штрафних санкцій по господарській операції з контрагентом ТОВ «ТАЛЕР БІЗНЕСГРУП».

Щодо визначення позивачу штрафних санкцій у розмірі 50 %, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно пункту 123.1 статті 123 ПК у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування (абз. 2 п. 123.1 ст. 123 ПК України).

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування (абз. 3, 4 п. 123.1 ст. 123 ПК).

Підставою для розрахунку штрафних санкцій за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями в розмірі 50 % суми нарахованого податкового зобов`язання була наявність раніше винесених у відношенні позивача податкових повідомлень-рішень № , № , № та №, прийнятих внаслідок попередньої документальної позапланової виїзної перевірки - акт від 27.02.2018 №110/26-15-14-01-03/32048551.

Водночас, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 у справі №826/11230/18 вказані податкові повідомлення - рішення визнані протиправними та скасовані, а відтак вони не можуть бути прийняті до уваги як такі, що визначають повторність податкового правопорушення для цілей визначення позивачу збільшеного штрафу у 50 % в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення, яким позов задоволено частково.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС-Транс", Головного управління ДПС у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку

Повний текст постанови складений 19.12.2025.