Справа № 420/17704/24
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/17704/24

Головуючий І інстанції: Скупінська О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Коваля М.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 10.09.2025р.) про встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2024р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо припинення нарахування та виплати йому з 01.01.2023р. щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713 у розмірі 2000 грн.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області відновити нарахування та виплату йому з 01.01.2023р. щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713 у розмірі 2000 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2024р. позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2024р. щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713 у розмірі 2000 грн. Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області нарахувати та виплатити позивачу з 01.02.2024р. щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713 у розмірі 2000 грн., із урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Вказане рішення суду першої інстанції учасниками справи в апеляційному порядку оскаржено не було та набрало законної сили - 09.10.2024р.

На відповідну заяву позивачу 14.01.2025р. було видано виконавчі листи.

29.07.2025р. ОСОБА_1 подано до суду 1-ї інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №420/17704/24, в якій він просив зобов`язати відповідача надати звіт про виконання в повному обсязі рішення судове рішення від 06.09.2024р. у даній справі та, відповідно, встановити строк для подання такого звіту.

Зазначені вище вимоги обґрунтовані умисним, на думку позивача, не виконанням суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили у цій адміністративній справі. Зокрема, як зазначив позивач, ГУ ПФУ в Херсонській області листом від 08.04.2025р. повідомило його про те, що на виконання вказаного рішення суду у квітні 2025р. проведено перерахунок пенсії до 27499,63 грн. Однак, через обмеження максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), що передбачено ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», розмір пенсії залишився без змін - 23610 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2025р. заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - задоволено. Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області подати до суду звіт про виконання судового рішення від 06.09.2024р. у справі №420/17704/24, протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

05.09.2025р. відповідачем подано до суду першої інстанції звіт, в якому зазначено, що з метою виконання рішення суду від 06.09.2024р., ГУ ПФУ в Херсонській області була витребувана з ГУ ПФУ в Запорізькій області пенсійна справа позивача для проведення відповідного перерахунку. Після отримання пенсійної справи, у квітні 2025р., відповідачем в межах покладених зобов`язань з 01.02.2024р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та встановлено щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року (постановленою в порядку письмового провадження) прийнято звіт ГУ ПФУ в Херсонській області від 05.09.2025р. про виконання рішення суду від 06.09.2024р. у справі №420/17704/24.

У той же час, відповідачу встановлено новий строк для подання звіту про виконання судового рішення від 06.09.2024р. у справі №420/17704/24 - протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою суду першої інстанції, відповідач 18.09.2025р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного судового рішення, було частково порушено норми матеріального і процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2025р. в частині встановлення ГУ ПФУ в Херсонській області нового строку для подання звіту.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Херсонській області та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

25.11.2025р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У відповідності до ч.1 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для її задоволення.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Положеннями ч.2 ст.55 Конституції України регламентовано, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або ж бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як передбачено у ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання ж судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.ч.2,3 ст.14 КАС України).

За приписами ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив про те, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» Суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Також, варто звернути увагу на те, що обов`язковість виконання судового рішення є однією зі складових елементів вимоги щодо ефективного правосуддя, яка виражається, головним чином, у тому, що державні органи зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ex-officio» (в силу своєї посади та визначених законом повноважень). Виконання рішення суду повинно бути справедливим, швидким, ефективним та пропорційним, тобто для цього мають бути забезпечені необхідні кошти та чіткі правові норми, що визначають доступні ресурси, відповідальні органи та механізми повного виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд 1-ї інстанції, виходячи із того, що на виконання рішення суду від 06.09.2024р. пенсійний орган здійснив з 01.02.2024р. нарахування щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713, у розмірі 2000 грн., однак не здійснив її виплату та не надав доказів вчинення залежних від нього дій, спрямованих на її виплату, вважав за доцільне прийняти поданий ГУ ПФУ в Херсонській області звіт від 05.09.2025р. про виконання судового рішення та встановити новий строк для подання звіту.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам цієї справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано, зокрема, ст.382 КАС України.

У відповідності до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або ж за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання та одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення (ч.2 ст.382 КАС України).

Так, зі змісту рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2024р. у справі №420/17704/24 вбачається, що відповідача було зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу з 01.02.2024р. щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713, у розмірі 2000 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи вказане, ГУ ПФУ в Херсонській області з дня набрання рішенням суду законної сили, було зобов`язане виконати таке рішення суду, нарахувати та виплатити позивачу відповідну щомісячну доплату до пенсії.

На виконання зазначеного вище судового рішення, відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 (за пенсійною справою №0) з:

- 01.02.2024р., з урахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 27) та щомісячної доплати 2000 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713 (за рішенням суду). Підсумок пенсії (з надбавками) - 24499,63 грн.;

- 01.03.2024р., з урахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 27) та щомісячної доплати 2000 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713 (за рішенням суду). Підсумок пенсії (з надбавками) - 25999,63 грн.;

- 01.03.2025р., з урахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 27) та щомісячної доплати 2000 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713 (за рішенням суду). Підсумок пенсії (з надбавками) - 27499,63 грн.

Отже, рішення суду в частині проведення перерахунку пенсії позивача із урахування доплати до неї було виконано відповідачем в повному обсязі.

Водночас, заборгованість після проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі №420/17704/24 була відсутня, а будь-яких заперечень щодо не проведення виплати пенсії від позивача до суду не надходило.

У той же час, позивач у поданій заяві про встановлення судового контролю стверджував вже про те, що відповідачем було протиправно обмежено максимальний розмір його пенсії (посилаючись на положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи»).

Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача, колегія суддів зазначає про те, що правовий інститут контролю за виконанням судового рішення, механізм якого унормований, зокрема, ст.382 КАС України, має на меті забезпечення належного виконання такого рішення суду. За письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання рішення суду з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання та одержання пенсійних виплат.

У подальшому, судом можуть бути вжиті заходи реагування у межах судового контролю за виконанням судових рішень у формі встановлення нового строку для подачі відповідного звіту та/або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання судового рішення. Підставами для застосування штрафу або ж встановлення нового строку для подачі звіту є, відповідно, неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення чи якщо в поданому звіті причини невиконання або неповного виконання рішення суду (дій зобов`язального характеру) є неповажними.

Для застосування вищенаведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення, встановлення нового строку подання звіту або ж накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, суд має зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад судочинства, серед іншого, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказана позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.05.2021р. у справі №9901/598/19 та від 01.02.2022р. у справа №420/177/20.

З огляду на викладене, варто наголосити, що предметом оскарження у справі №420/17704/24 були дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачу з 01.01.2023р. щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн.

У зазначеній справі, судом першої інстанції вирішувалося питання лише щодо наявності у позивача права на отримання щомісячної доплати відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713 (яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття цієї Постанови - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018р.). У той же час, аналіз змісту рішення суду у справі №420/17704/24 чітко свідчить про те, що правомірність обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», не була предметом дослідження у цій справі, оскільки таке обмеження вже було здійснено після ухвалення судового рішення.

За таких обставин справи, колегія суддів цілком погоджується з доводами відповідача про те, що фактичною підставою для звернення позивача до суду із заявою про встановлення судового контролю стала незгода з діями ГУ ПФУ в Херсонській області щодо обмеження перерахованого розміру пенсії, що свідчить про виникнення між сторонами нового спору.

Вказане, з урахуванням наданих відповідачем доказів проведення перерахунку пенсії позивача (з урахуванням спірної щомісячної доплати у розмірі 2000 грн.), виключає необхідність встановлення нового строку для подання звіту, оскільки можливість його встановлення або ж, наприклад, застосування штрафної санкції може бути реалізована лише за умови встановлення обставин, які свідчать про умисне невиконання судового рішення, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскільки судом 1-ї інстанції частково порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для даної справи, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання про необхідність встановлення відповідачу нового строку для подачі звіту, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню у відповідній частині.

Керуючись ст.ст.249,308,311,315,317,321,322,325,328,382 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року в частині встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області нового строку для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 року у справі №420/17704/24 та, відповідно, зобов`язання подати такий звіт - скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 23.12.2025р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: М.П. Коваль

В.О. Скрипченко