Справа № 440/11272/25
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/11272/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Головка А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної соціальної сервісної служби у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2025 року позивач ОСОБА_1 засобами системи "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації , у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати Повідомлення Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 05.03.2025;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації призначити та поновити виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою, отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332, перебуваючи на обліку в Управлінні. Відповідач з 01.10.2023 припинив виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 , зазначивши, що позивач набув у власність житловий будинок. Не погоджуючись з такими діями, ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом у адміністративній справі №440/5875/24. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі №440/5875/24, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Судом визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації щодо припинення виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 жовтня 2023 року та зобов`язав Управління поновити виплату з 01 жовтня 2023 року. Незважаючи на наявність чинного та обов`язкового до виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5875/24, Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації знову відмовило ОСОБА_1 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/11272/25; вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що згідно верифікації, отриманої у програмному комплексі ЄІССС 11.11.2024 та подальшою перевіркою, проведеною відділом №9 встановлено, що позивач є власником житлового приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 з 29.09.2022р., рішення про державну реєстрацію прав інд.№64977909 від 29.09.2022р. Загальна площа об`єкта житлової нерухомості становить 47,4 кв.м. Дані відомості підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (№403082054 від 11.11.2024), отриманою спеціалістом відділу №9 під час здійснення перевірки позивача як отримувача державної допомоги. З метою правильного застосування вимог Порядку №332 в редакції Постанови №709, відділом № 9 був направлений лист від 11.11.2024 р. № 2064 до Управління у справах реінтеграції, соціального захисту ветеранів та внутрішньо переміщених осіб Полтавської обласної військової адміністрації (надалі Управління у справах реінтеграції) з проханням надати роз`яснення "яку саме площу житлового приміщення 13,65 кв.м., наявного у власності заявника (члена сім`ї заявника) необхідно враховувати при розгляді заяв про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - житлову (жилу) чи загальну". Відповідний запит Управлінням у справах реінтеграції був направлений до Міністерства соціальної політики України. У відповідь на запити Мінсоцполітики надано роз`яснення листом від 03.12.2024 №7407/0/290-24/56 в якому наголошено, що з метою призначення та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Положення №332 із змінами і доповненнями, розрахунок обумовленої цим Положенням розміру житлового приміщення 13,65 кв.м. на кожного члена сім`ї необхідно здійснювати виходячи із площі житлового приміщення (як це встановлено Положенням №332), а не нормами жилої площі, встановленими Сімейним кодексом України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 клопотання Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації про залученні третьої особи задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної соціальної сервісної служби у Полтавській області.

У поясненнях від 21.10.2025 третьою особою зазначено, що Головним управлінням за дорученням Нацсоцслужби від 09.12.2024 № 0000-03.1-6595/ГУ-2024/18042 проведена позапланова перевірка управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації з питання дотримання вимог законодавства під час призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у період з 01.03.2024 по 01.12.2024, за наслідками якої складено акт № ПО24-ПЗ/109А від 13.12.2024. Перевіркою виявлено порушення, а саме, всупереч вимогам підпункту 5 пункту 71 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 322 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам", безпідставно призначено допомогу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з 01.10.2024, оскільки ОСОБА_1 на 1 число місяця, з якого призначається допомога має у власності житлове приміщення, розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або територіях, включених до переліку територій щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації площею більш ніж 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї. Внаслідок цього виникли надмірно виплачені кошти за жовтень та листопад 2024 року в загальній сумі 14 тис. грн.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5875/24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 . Місце проживання позивача з 28.01.1997 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач з 19.06.2020 перебуває у шлюбі з гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Позивач, його дружина та їх малолітній син зареєстровані як внутрішньо переміщені особи та перебувають на обліку в Управлінні, на підтвердження чого до матеріалів справи залучені копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 29.03.2022 №1623-, від 30.03.2022 №1623-, від 30.03.2022 №1623- відповідно.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 11.04.2022 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам йому з 01.03.2022 по 31.05.2022 Управлінням призначена допомога на проживання у розмірі 2000,00 грн щомісячно.

Виплату допомоги на проживання продовжено на період з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.12.2022.

За твердженням відповідача, після введення в дію нового програмного забезпечення "Єдина інформаційна система соціальної сфери", зазначеним програмним комплексом в автоматичному режимі були сформовані рішення про продовження призначення та виплати позивачу допомоги: з 01.01.2023 по 30.06.2023; з 01.07.2023 по 30.09.2023; з 01.10.2023 по 31.01.2024.

Однак, листом від 10.10.2023 вих.№1830 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 №709 "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" виплату допомоги на проживання призупинено з 01.10.2023, оскільки за даними Мін`юсту станом на 01.08.2023 він має у власності житлове приміщення, розташоване на територіях, не включених до переліку територій, на яких ведуться бойові дії .

Не погодившись з діями відповідача щодо припинення з 01.10.2023 виплати допомоги на проживання, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 у справі №440/5875/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації щодо припинення виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.10.2023. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації поновити виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.10.2023.

Повідомленням про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 05.03.2025 позивачу відмовлено у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

В обґрунтування вказаної відмови зазначено: "Не призначено відповідно до Закону України. Допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, постанова 332. Не має права на Допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, постанова 332, тому що не відповідає вимогам п.7-7.1, на 1 число місяця, з якого призначається допомога, особа має у власності житлове приміщення (або частину), що розташоване на територіях, не включених до переліку територій (затвердженого Наказом 309 від 22.12.2022); Заявник має у власності житлове приміщення площею більш як 13,65 кв. м. на одного члена сім`ї. Загальна площа будинку 47,4 кв.м. на одного члена сім`ї - 15,8 кв.м.".

Не погодившись із зазначеними діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (надалі - Закон №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною першою статті 4 Закону №1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з частинами другою, третьою статті 7 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (далі - Постанова №505).

У зв`язку із набранням чинності 22.03.2022 постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам", якою був затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №332), Постанова №505 втратила чинність.

Пунктами 2, 3 Порядку №332 (в первісній редакції) передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2022 №457 "Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" пункт 3 Порядку №332 було доповнено абзацами такого змісту: "Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг.

Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій".

15.07.2023 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 №709 "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб", пунктом 1 якої визначено, що з 1 серпня 2023 р. виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога), які перемістилися з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також особам, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення та яким допомогу було призначено відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, продовжується автоматично на один шестимісячний період.

У силу підпункту 5 пункту 2 згаданої постанови з 1 вересня 2023 р. виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови внутрішньо переміщена особа має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

Позивач не заперечує факт придбання житлового будинку у с. Новофедорівка Полтавського району Полтавської області, а також те, що зазначений населений пункт не відноситься до районів ведення бойових дій та/або окупованих територій.

Водночас, позивач зауважив, що житлова площа придбаного ним будинку складає 25,5 кв.м., а в будинку фактично проживають три особи, які є сім`єю, - він, його дружина та їх малолітній син.

Суд звертає увагу, що підпункту 5 пункту 2 Постанови №709 слід дійти висновку, що з 01.09.2023 права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам не мають особи, у власності яких перебуває житлове приміщення/частина житлового приміщення, площею понад 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суд враховує, що до членів сім`ї ОСОБА_1 належать він, його дружина - ОСОБА_3 та їх малолітній син ОСОБА_2 .

Усі члени сім`ї як внутрішньо переміщені особи зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно зі статтею 47 Житлового кодексу України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Отже на трьох осіб норма житлової площі складає 40,95 кв.м., тоді як житлова площа будинку позивача становить 25,5 кв.м.

Стосовно доводів відповідача про те, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є одноосібним власником будинку, суд звертає увагу на таке.

Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Пунктом 10 договору купівлі-продажу від 29.09.2022 передбачено: покупець ( ОСОБА_1 ) підтверджує, що на момент підписання договору перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , земельну ділянку та житловий будинок, які є предметом цього договору, купує за спільні кошти, за згодою дружини, згідно її заяви; земельна ділянка та житловий будинок буде їх спільною власністю.

Таким чином, вищезгаданий житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, що проживають однією сім`єю та зареєстровані за відповідною адресою як внутрішньо переміщені особи.

Відповідач у ході розгляду справи не довів правомірність своїх дій щодо припинення виплати позивачу допомоги на проживання, тоді як позивач спростував доводи Управління щодо необхідності застосування у спірних відносинах приписів підпункту 5 пункту 2 Постанови №709.

За вищевикладених обставин суд дійшов висновку про безпідставність припинення виплати позивачу з 01.03.2025 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 05.03.2025 та зобов`язати Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації призначити та поновити виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2025.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 120/6023/24.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_4 ) до Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації (вул. Покровська, 14, м. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної соціальної сервісної служби у Полтавській області (вул. Ігоря Дорошенка,47, м. Полтава, Полтавська область, 36023, код ЄРДПОУ 44356702) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 05.03.2025.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації призначити та поновити виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко