Справа № 369/4914/24
Суддя: Янченко А. В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4914/24
Провадження № 2-а/369/73/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24.12.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді: Янченко А.В., при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Києві в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області справу № 369/4914/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови № 13426 від 15.07.2023 року складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), полковником ОСОБА_2 , стосовно ОСОБА_1 було винесено Постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400.00 грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що із постанови № 13426 від 15.07.2023 (надалі - Постанова № 13426), начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), полковником ОСОБА_2 , 15.07.2023 стосовно позивача було винесено Постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400.00 грн.

Про винесення постанови № 13426 від 15.07.2023 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400.00 грн. позивач дізнався лише в Менському відділі державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Менська ДВС), до якого він звернувся після надходження повідомлення в додатку «Дія» про відкриття виконавчого провадження № 74365885 від 07.03.2024 (копію витягу з додатку додано до позовної заяви).

15.07.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_2 в смт. Великий Березний, на позивача було дійсно складено протокол (б.н.) та винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності (б.н.), але за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850.00 грн.

Вказані протокол і постанови позивач отримав під підпис на місці та цього ж дня оплатив (копії протоколу, постави, чеку додано до позовної заяви).

Позивач наголошує, що жодних інших матеріалів щодо його 15.07.2023 посадові особи центру комплектування не оформлювали, протоколи за іншими фактами не складали, справи за його участю не розглядали, постанови не виносили та йому вказане не вручали.

Тому, отримання в Менській ДВС постанови № 13426 від ч. 2 ст. 210-1 КУпАП для позивача було несподіванкою. Якби дана постанова виносилася 15.07.2023, то штраф за нею позивач оплатив би невідкладно як і за іншою. Більше того, на отриманій в Менській ДВС постанові № 13426, підпис у графі «Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» не мій та містить ознаки підробки навіть при візуальному перегляді (копію постави додано до позовної заяви).

Факт порушення посадовими особами територіального центру всієї Глави 22 КУпАП «РОЗГЛЯД СПРАВ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ» (ст. ст. 276-282) є очевидним (порушення порядку винесення, розгляду, тощо). Однак, не менш очевидним є недотримання вимог ст. 283 КУпаП. Зокрема, відповідно до вимог вказаної статті, постанова, поміж іншого, повинна містити: - опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, тощо.

Так, в описовій частині постанови № 13426 (суть правопорушення) зазначено, що « ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , де було встановлено, що останній не з`явився після отримання повістки ІНФОРМАЦІЯ_4 для явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 08:30 год. 14.07.2023».

Не встановлено факту де ця адреса АДРЕСА_1 , якого міста, області, на якій працівники центру встановили порушення і чи мали вони повноваження це робити поза межами компетенції ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто, описова частина містить не повні дані.

Будь-які докази, що підтверджують те, що позивач не з`являвся в ІНФОРМАЦІЯ_6 14.07.2023, в розумінні ст. 251 КУпаП, відсутні, що, виходячи з вищевказаних нормативно-правових актів, тягне за собою відсутність складу правопорушення, адже, як вказано в Постанові, порушення допущене позивачем - це саме неявка до « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за яке накладено адміністративне стягнення.

Також, позивач зазначає, що такого територіального центру взагалі не існує, але будь-якої офіційної інформації про те, що я хоч раз не з`являвся за викликами у будь-який інший територіальний центр не може навіть бути, оскільки в розшуку позивач не перебував та не перебуває, «корінців» повісток, впевнений, що не має.

Позивач вважає, що постанова № 13426 винесена взагалі стосовно іншого військовозобов`язаного.

Так, в ній зазначено, що «враховуючи, що громадянин ОСОБА_3 скоїв (ла) адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, ПОСТАНОВИВ накласти на гр. ОСОБА_1 штраф у сумі 3400 грн.» тобто, згідно постанови № 13426, адміністративне правопорушення скоїв ОСОБА_3 , а штраф постановлено накласти на позивача.

Позивач не бажає замість невідомої йому особи сплачувати штраф та вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.04.2024 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив від відповідача до суду не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що із постанови № 13426 від 15.07.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , 15.07.2023 стосовно позивача було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400.00 грн.

Про винесення постанови № 13426 від 15.07.2023 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400.00 грн. позивач дізнався лише в Менському відділі державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиці, до якого він звернувся після надходження повідомлення в додатку «Дія» про відкриття виконавчого провадження № 74365885 від 07.03.2024 (копію витягу з додатку додано до позовної заяви).

Як вбачається з матеріалів справи 15.07.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_2 в смт. Великий Березний, на позивача було дійсно складено протокол (б.н.) та винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності (б.н.), але за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850.00 грн.

Вказані протокол і постанови позивач отримав під підпис на місці та цього ж дня оплатив (копії протоколу, постави, чеку долучено до матеріалів справи).

Позивач наголошує, що жодних інших матеріалів щодо його 15.07.2023 посадові особи центру комплектування не оформлювали, протоколи за іншими фактами не складали, справи за його участю не розглядали, постанови не виносили та йому вказане не вручали.

Тому, отримання в Менській ДВС постанови № 13426 від ч. 2 ст. 210-1 КУпАП для позивача було несподіванкою. Якби дана постанова виносилася 15.07.2023, то штраф за нею позивач оплатив би невідкладно як і за іншою. Більше того, на отриманій в Менській ДВС постанові № 13426, підпис у графі «Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» не мій та містить ознаки підробки навіть при візуальному перегляді (копію постави додано до позовної заяви).

Судом встановлено, що постанова № 13426 винесена взагалі стосовно іншого військовозобов`язаного.

В постанові зазначено, що «враховуючи, що громадянин ОСОБА_3 скоїв (ла) адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, ПОСТАНОВИВ накласти на гр. ОСОБА_1 штраф у сумі 3400 грн.» тобто, згідно постанови № 13426, адміністративне правопорушення скоїв ОСОБА_3 , а штраф постановлено накласти на позивача.

Керуючись ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Керуючись ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд.

Згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В описовій частині постанови № 13426 (суть правопорушення) зазначено, що « ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , де було встановлено, що останній не з`явився після отримання повістки ІНФОРМАЦІЯ_4 для явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 08:30 год. 14.07.2023».

Судом не встановлено факту де ця адреса АДРЕСА_1 , на якій працівники центру встановили порушення і чи мали вони повноваження це робити поза межами компетенції ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто описова частина містить не повні дані.

Будь-які докази, що підтверджують те, що позивач не з`являвся в ІНФОРМАЦІЯ_6 14.07.2023, в розумінні ст. 251 КУпаП, відсутні, що, виходячи з вищевказаних нормативно-правових актів, тягне за собою відсутність складу правопорушення, адже, як вказано в постанові, порушення допущене позивачем - це саме неявка до « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за яке накладено адміністративне стягнення.

Суд погоджується з позивачем, що такого територіального центру взагалі не існує, але будь-якої офіційної інформації про те, що я хоч раз не з`являвся за викликами у будь-який інший територіальний центр не може навіть бути, оскільки в розшуку позивач не перебував та не перебуває, «корінців» повісток, впевнений, що не має.

Відповідно до положень КУпАП, для притягнення особи до відповідальності необхідно встановити наявність усіх складових правопорушення: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. У даному випадку відсутні необхідні елементи складу правопорушення, що свідчить про безпідставність винесеної постанови.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач, як в протоколі про адміністративне правопорушення так і в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної, встановлює обставини, що не містять складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 210-1 КУпАП, однак відповідач визнає винним позивача саме у правопорушенні передбаченому частиною 2 статті 210-1 КУпАП, що є протиправним.

Матеріали даної адміністративної справи не містять жодного доказу, що позивач взагалі коли-небудь порушував правила військового обліку, а відтак, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений частинами 1-3 ст.210 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на наявні процесуальні порушення, допущені при винесенні оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Викладені недоліки, допущені при складенні та оформленні адміністративного матеріалу, є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до відповідальності, що, в свою чергу, позбавляє можливості достовірно встановити обставини правопорушення та вірно кваліфікувати діяння.

Недотримання відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення приписів передбачених, статтями 278, 279, 280 КУпАП, свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам закону, також відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, та з огляду на відсутність доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст. 210-1 КУпАП та його винуватість, суд вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасування.

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У свою чергу відповідач будь-яких письмових відзивів, що обґрунтовують доводи його заперечень до суду не надав.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП не була доведена.

Отже, враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Щодо стягнення судових витрат, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, які підлягали до сплати позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року в справі за №543/775/17, а саме у розмірі 536 грн 80 коп.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 6,10,14,241-246,255,286,293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальност задовольнити повністю.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 13426 від 15.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість гривень) 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 24.12.2025 року.

Суддя А.В. Янченко