Справа № 160/13015/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/13015/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 р. (суддя Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/13015/25 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради, Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправним та скасувати акт огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.04.2024 Комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради про невизнання його інвалідом; зобов`язати Державну установу Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України організувати та доручити (провести) оцінювання повсякденного функціонування ОСОБА_1 відповідною експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням висновків суду у даній справі.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що протягом 2018-2023 років йому встановлювалась ІІІ група інвалідності за наявним в його медичних документах діагнозом. Доказів на підтвердження того, що до моменту останнього огляду експертною комісією позивача (29.04.2024) відбулись зміни в стані його здоров`я у порівнянні з попередніми роками, що, в свою чергу, могло бути підставою для відмови у встановленні ІІІ групи інвалідності, не надано.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що при прийнятті спірного рішення МСЕК від 23.08.2024 відбувся заочний огляд, під час якого не було здійснено будь- якого медичного обстеження позивача. Доказів проведення повного медичного обстеження позивача на базі медичних закладів визначених Постановою № 1317 та проведення медичних досліджень, відмови від повного медичного обстеження, як і підстав проведення такого огляду державною установою "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" не надано.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідачів до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 з 30.01.2018 по 29.04.2024 був особою з інвалідністю третьої групи за загальним захворюванням. У 2024 році ОСОБА_1 видали рішення про не визнання інвалідом, оформленим у вигляді довідки № 92 про невизнання інвалідом від 29.04.2024 р. ОСОБА_1 оскаржив рішення до Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України». 18.02.2025 листом № 53-26/08/30 ДЗ «ЦМСЕК МОЗ України» повідомив, що 23.08.2024 на засіданні комісії заочно розглянуто медико-експертну справу ОСОБА_1 , 1978 р.н., щодо оскарження обласної МСЕК № 3, за результатами якого невизнання особою з інвалідністю підтверджено. Було надано виписку із протоколу засідання МСЕК № 131 від 23.08.2024.

Не погоджуючись з протиправністю дій відповідачів та з вимогами вчинити певні дії, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що до його компетенції не відноситься здійснення власної оцінки підставності прийняття відповідачем рішення щодо наявності або відсутності підстав для визначення позивачу групи інвалідності, оскільки це є дискреційним повноваженням МСЕК.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Спірні правовідносини регулюються Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009, і приписи якого застосовувались до 01 січня 2025 р. у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1338 від 15.11.2024.

Пунктом 3 Положення № 1317 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до п.11 Положення № 1317 про медико-соціальну експертизу міські, міжрайонні, районні комісії визначають, зокрема, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Згідно пункту 17 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

За правовим висновком Верховного Суду у справі № 0540/7965/18-а при розв`язанні спору щодо оскарження рішення МСЕК суд, у першу чергу, перевіряє дотримання медико-соціальною експертною комісією порядку проведення експертизи та основних вимог законодавства, що регулює відповідну сферу, тоді як вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційним повноваженням відповідних комісій, яке суд не може перебирати на себе.

10 грудня 2025 р. скаржник/позивач надав суду апеляційної інстанції лист Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" №8303/01-19 від 20.11.2025, яким повідомлено про результати розгляду експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи скарги ОСОБА_1 від 17.03.2025 на рішення медико-соціальної експертної комісії. Згідно витягу 3335/25/857/ВП, 20.10.2025 за результатом заочного розгляду, без особи, лише за документами було прийнято рішення №3335/25/587 про встановлення ОСОБА_1 з 16.01.2025 по 29.01.2027 третьої групи інвалідності за загальним захворюванням.

Зазначене рішення відповідача свідчить про те, що порушення прав позивача було усунено за результатом розгляду його скарги, тобто в порядку адміністративного оскарження, тому підстави для задоволення його позовної вимоги зобов`язального характеру відсутні.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.04.2024 Комунального закладу Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради про невизнання його інвалідом, колегія суддів зазначає наступне.

Цю позовну вимогу позивач обґрунтовував порушенням процедури проведення огляду, а саме без його присутності, в заочному порядку.

Однак, слід зазначити, що його скарга розглядалась Державною установою "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" також заочно, без присутності позивача, без проведення медичного огляду, лише за медичними документами.

Тобто, за результатом дослідження медичних документів Комунальний заклад Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи і Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" дійшли різних висновків щодо міри втрати позивачем здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності і, як наслідок, - протилежного висновку про наявність/відсутність підстав для встановлення інвалідності.

Отже, в даному випадку мова йде не про порушення процедури проведення медико-соціальної експертизи, а про результат реалізації дискреційних повноважень відповідними установами Міністерства охорони здоров`я.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення, які визначені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 р. в адміністративній справі №160/13015/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 16 грудня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш