Справа № 240/22753/25
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Житомир справа №240/22753/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (вх.№87726/25 від 10.12.2025), просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення перерахунку та виплати їй з 01.08.2025 належної пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.07.2025 №ХЗ67155;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з 01.08.2025 відповідно до статей 51, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.07.2025 №ХЗ67155 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, за нормами, чинними станом на 01.01.2021, з урахуванням раніше проведених виплат та щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та індексації пенсії за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відповідно до правових нормам постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" посадові оклади та оклади за військовим званням військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Відтак, щорічна зміна розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб має своїм наслідком збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням та, відповідно, загалом підвищення грошового забезпечення військовослужбовців. В свою чергу, згідно ст.ст. 43, 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" підвищення грошового забезпечення військовослужбовців є підставою для перерахунку раніше призначених на підставі цього Закону пенсій військовослужбовцям. У зв`язку з цим, ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовив нову довідку про розмір її грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2021. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило їй у здійсненні перерахунку пенсії на підставі цієї довідки, зазначаючи при цьому про відсутність законодавчо визначених підстав для такого перерахунку. Оскільки така відмова призводить до зменшення розміру пенсійних виплат та порушує її право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти задоволення заявлених позовних вимог. Аргументуючи таку позицію відповідач зазначив, що відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" усі призначенні за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсі за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Натомість, на даний час Урядом будь-яких законодавчих актів щодо зміни грошового забезпечення прийнято не було, тому підстави для здійснення перерахунку пенсії відсутні. Крім того, відповідач вказав, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, вони здійснюють її нарахування на підставі наданих іншими органами (державними органами, з яких особа була звільнена зі служби) довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Отже, довідка про грошове забезпечення є за своєю природою індивідуально визначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому без вирішення питання законності формування документа про грошове забезпечення неможливо ставити питання про законність проведення перерахунку пенсії на підставі цього документа. З огляду на вищезазначене, відповідач стверджував, що підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 257 та ст. 262 КАС України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовив довідку від 25.07.2025 №ХЗ67155 (вих.№10065 від 25.07.2025) про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії, станом на 01.01.2021 відповідно до постанови Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Після отримання вказаної довідки позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2021, з урахуванням грошового забезпечення, зазначеного в цій довідці.

Однак, за наслідками розгляду її заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало позивачу лист з відмовою, в якому зазначило, що відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом на умовах, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, після 21.02.2018 зміни до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" не вносилось, рішення щодо перерахунку пенсій Кабінетом Міністрів України не приймалось. Відтак, оскільки рішення про зміну розмірів грошового забезпечення для перерахунку пенсій Кабінетом Міністрів України не приймалось, Пенсійний фонд України не повідомляв про підстави для проведення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищення грошового забезпечення військовослужбовців, а тому підстави для перерахунку пенсій на даний час відсутні.

Вважаючи таку відмову в перерахунку пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір її грошового забезпечення станом на 01.01.2021 необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45), згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону України №2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 04), яка набрала чинності 01 березня 2018 року.

Вищезазначеною Постановою №704 затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з Додатком 1, а також нову схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з Додатком 14, внаслідок чого з 01 березня 2018 року було збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 4 Постанови №704 в первинній редакції, яка була чинною до 24.02.2018, передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

24 лютого 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), пунктом 6 якої внесено зміни до Постанови №704 та викладено пункт 4 Постанови №704 у наступній редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Отже, з 24.02.2018 було змінено розрахункову величину для обчислення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями: з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року.

Однак, 29 січня 2020 року Шостим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову у справі №826/6453/18, якою пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яким вносились зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 щодо порядку визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, було скасовано.

Відтак, починаючи з 29.01.2020 діє редакція пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704, що була чинною до змін, внесених пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яка передбачає, що розміри посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

У той же час, пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII), який набрав чинності 01.01.2017, визначено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Таким чином, положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-VІІІ встановлено обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, в тому числі й розрахованих згідно з Постановою №704.

У постанові від 12 вересня 2022 року у справі №500/1813/21 Верховний Суд дійшов висновку, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік (2020, 2021, 2022, 2023), у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів. Тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постановах від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, від 31.08.2022 у справі №120/8603/21-а, від 12.09.2022 у справі №500/1813/21, від 14.09.2022 у справі №500/1886/21, від 22.09.2022 у справі №500/3840/21 виклав наступну правову позицію:

- з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 у частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

- через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України №1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);

- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року.

З огляду на викладене, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", виникли підстави для перерахунку пенсії позивача, призначеної згідно із Законом України №2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України №2262-ХІІ та статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Водночас, визначений в Порядку №45 алгоритм дій, які повинні вчинити державний орган, з якого особа була звільнена із служби та територіальний орган Пенсійного фонду України у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Відповідно до пункту 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, суд звертає увагу відповідача, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють відповідний орган Пенсійного фонду України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.

Водночас, перерахунок пенсії може бути здійснено територіальним управлінням Пенсійного фонду України лише після надходження довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій військовослужбовців, наданої державним органом, з якого особа була звільнена із служби, та з урахуванням тих видів та тих складових грошового забезпечення, що зазначені цих довідках. Права самостійно визначати розміри грошового забезпечення позивачу відповідач не має. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 у справі №21-322а14.

Відповідачем не заперечується, що позивач зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок її пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір її грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2021 та надавала управлінню вказану довідку.

Таким чином, беручи до уваги, що з 01.01.2021 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням складових грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 та визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, суд дійшов висновку, що відповідач після одержання довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021 зобов`язаний був здійснити перерахунок її пенсії на підставі цієї довідки, однак протиправно не здійснив такого перерахунку.

Щодо доводів відповідача про неприйняття нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/3858/18, суд зазначає, що зазначені доводи є необґрунтованими, оскільки таким порядком є Порядок № 45.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно не здійснило позивачу перерахунку її пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2021.

Вирішуючи спірні правовідносини в частині строку, з якого позивач має право на перерахунок її пенсії, суд зазначає наступне.

Обставини, з якими пов`язаний перерахунок пенсії виникли 01.01.2021, а тому з огляду на положення ч. 2 ст. 51 Закон №2262-ХІІ пенсія позивача на підставі довідки про розмір її грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2021 мала б бути перерахована з 01.02.2021.

Однак, Верховний Суд у постанові від 08.10.2025 під час розгляду адміністративної справи №560/12997/24 у подібних спірних правовідносинах надав оцінку приписам статті 51 Закону №2262-XII та прийшов до висновку про необхідність застосування шестимісячного процесуального строку на звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, а також про те, що права позивача щодо виплати пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії можуть бути захищені судом лише в межах такого шестимісячного строку.

Застосовуючи механізм захисту права позивача, порушеного суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.08.2025 (в межах заявлених позовних вимог та процесуального строку на звернення до суду) перерахунок пенсії позивача на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.07.2025 №ХЗ67155 (вих.№10065 від 25.07.2025) про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, з урахуванням усіх зазначених у ній складових грошового забезпечення, як основних так і додаткових, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже здійснених виплат.

Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з урахуванням при цьому щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та індексації пенсії за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, суд зазначає наступне.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає, що положення певного акту впливають на його правове становище.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно щодо особи має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем.

При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Тобто, судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі №800/134/15 та постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №820/3327/16.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент винесення даного рішення право позивача на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", та індексації пенсії за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, відповідачем не порушене. Відтак, спору в цій частині на даний час між сторонами не існує.

За таких обставин, вимога позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з урахуванням при цьому щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та індексації пенсії за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, на переконанням суду, є передчасною, адже спору в цій частині фактично не існує, право позивача на отримання щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн та індексації за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки відповідачем на момент прийняття судом рішення по даній справі не порушене.

Задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам, а отже, зазначена позовна вимога є передчасною та не підлягає задоволенню.

Відтак, суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Із наявної у матеріалах справи квитанції вбачається, що позивачем під час звернення до суду з вказаними позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Таким чином, враховуючи норми ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України, а також беручи до уваги розмір задоволених позовних вимог та сплату позивачем судового збору в мінімальному розмірі, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн в повному обсязі підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.07.2025 №ХЗ67155 (вих.№10065 від 25.07.2025) про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.08.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.07.2025 №ХЗ67155 (вих.№10065 від 25.07.2025), з урахуванням всіх зазначених у ній основних і додаткових видів грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою станом на 01.01.2021, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже здійснених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович