Справа № 146/1752/25
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1752/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" грудня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-cyдді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Томашпіль адміністративну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1

вимоги позивача: про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

27 листопада 2025 року до суду з цією позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в якій просить скасувати постанову №R202860 від 18.11.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення до відповідальності у виді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. стосовно ОСОБА_1 та адміністративну справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стягнути з Державної Казначейської служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку в сумі 8500 гривень, які були безпідставно зараховані на рахунок: Найменування отримувача ГУК у Він.обл./Тульчинськ.р-н/21081100, ЄДРПОУ отримувача 37979858, Рахунок (IBAN) отримувача НОМЕР_1 відповідно до квитанції №9020c63e_6c43_4d3d_a5b0_919 ff1553eca_0 від 21.11.2025 в якості оплати штрафу за постановою № R202860 від 18.11.2025 через застосунок Резерв +.

Позов мотивовано наступним.

ОСОБА_1 , є військовозобов`язаною особою та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (Томашпіль).

15.11.2025 року в застосунку Резерв+ Міністерства оборони України, який встановлений в телефоні, позивач виявив запис, що він перебуває у розшуку по причині: «не прибули за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 ». На титульній сторінці Резерв + зазначено «ТЦК та СП 28.08.2024 року звернувся до Нацполіції, щоб доставити вас для складання протоколу. Причина: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП». В розділі «Меню» застосунку Резерв+ «Штрафи онлайн» з`явилась можливість подати заяву для винесення відповідної постанови, що позивачем і було зроблено 15.11.2025 року

18.11.2025 року в розділі «Меню» застосунку Резерв+ «Штрафи онлайн» в позивача в розділі Деталі справи з`явився напис «Постанова № R202860 від 18.11.2025 року, стаття порушення: Ст. 210-1 КУпАП, частина 3 Постанову виніс: ОСОБА_2 ».

В застосунку Резерв + позивач скачав повний текст постанови № R202860 від 18.11.2025 року, в якій було вказано «За результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув(ла) за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію), чим допустив(ла) порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин (громадянка) ОСОБА_1 скоїв(ла) адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 Ст. 210-1 КУпАП, постановлено накласти на громадянина (громадянку) ОСОБА_1 штраф у сумі 17000.00 грн.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 склав постанову R202860 від 18.11.2025 року за справою про адміністративне правопорушення, за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч гривень).. У застосунку Резерв+ в розділі Деталі справи міститься інформація «Оплата До сплати 8500,00 грн. Сплатити до 8.12.2025 після вказаної дати сума 17000 гривень».

Вищевказана Постанова № R202860 від 18.11.2025 є незаконною та підлягає скасуванню в зв`язку з наступним.

Позивач вказує, що в розділі «Меню» застосунку Резерв+ «Штрафи онлайн» в підрозділі ОСОБА_3 справи вказана причина: «Не прибули за повісткою до ТЦК та СП», отже підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є те, що позивач не прибув за повісткою до ТЦК та СП, однак не конкретизовано, за якою повісткою, номер повістки, на яке число позивач викликався та відсутні будь-які докази, що така повістка взагалі існує та вручалась.

Постанова № R202860 від 18.11.2025 є необґрунтованою, протиправною, такою, що суперечить вимогам національного законодавства та підлягає скасуванню, а викладені в ній факти та обставини недостовірними та такими, що суперечать дійсним обставинам справи.

Позивач перебував у розшуку з 28.08.2024 року. В застосунку Резерв + вказано, що ТЦК та СП 28.08.2024 року звернувся до Нацполіції, щоб доставити його для складання протоколу. Причина: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП, тобто відповідач вже 28.08.2024 року виявив нібито вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Оскільки позивач розшукується з 28.08.2024 року, то строк притягнення до адміністративної відповідальності (три місяці з дня виявлення правопорушення, або рік з дня вчинення, а правопорушення було виявлено 28.08.2024 року сплив, в зв`язку з чим відповідач мав винести постанову про закриття адміністративної справи в зв`язку з спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності та виключити запис щодо позивача «Порушення правил військового обліку з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, чого відповідач не зробив, а незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 17000 гривень.

Сам факт визнання вини у вчиненому правопорушенні не може бути єдиною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Заява через додаток Резерв+ позивачем була подана 15.11.2025 року в зв`язку з тим, що іншої можливості виключення запису з додатку Резерв + про розшук не існує. Подаючи цю заяву позивач вважав, що відповідач винесе постанову про закриття провадження в справі з огляду на відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення (відсутності доказів направлення повістки та вручення повістки) та з огляду на те, що строк притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 9 ст. 38 КУпАП сплив.

Позивач вказує, що йому не вручалась будь-яка повістка для виклику до відповідача.

Вказана обставина відповідачем будь-яким чином не спростована, а саме не надано доказів того, що позивачу взагалі надавалось або вручалась повістка.

Таким чином, позивач вважає, що в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, інкримінованого постановою про вчинення адміністративного правопорушення від 18.11.2025 року, немає.

Крім того, на момент розгляду справи позивач потребував адвоката.

Позивачем по даній незаконній постанові № R202860 від 18.11.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 був сплачений штраф в сумі 8500 гривень (квитанція додається). Штраф позивач був вимушений сплатити, оскільки застосунок Резерв + без оплати штрафу не дозволяв позивачу подати заяву про зняття іншого розшуку, який з`явився у застосунку одразу після винесення постанови № R202860 від 18.11.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Отже у разі скасування вказаної незаконної постанови № R202860 від 18.11.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , штраф в сумі 8500 гривень був оплачений безпідставно, а відповідно були безпідставно зараховані на рахунок: Найменування отримувача ГУК у Він.обл./Тульчинськ.р- н/21081100 ЄДРПОУ отримувача 37979858 Рахунок (IBAN) отримувача UA0002568 відповідно до квитанції № 9020c63e_6c43_4d3d_a5b0_919ff1553eca_0 від 21.11.2025 в якості оплати штрафу за постановою № R202860 від 18.11.2025 через застосунок Резерв + кошти в сумі 8500 гривень, які підлягають поверненню позивачу.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, перше судове засідання призначено на 05 грудня 2025 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 05 грудня 2025 року розгляд справи призначено на 22 грудня 2025 року.

Доводи учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За правилами ч.ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 268 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи встановлено, що 18 листопада 2025 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № R202860 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (за наявності поданої особою заяви, в якій вона зазначає що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності).

Відповідно до винесеної постанови, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання (перебування) АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув(ла) за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію), чим допустив(ла) порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

До ОСОБА_1 прийнято рішення про застосування стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. У разі сплати протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили постановою не менше, ніж 50 відсотків розміру штрафу, постанова вважатиметься виконаною. У разі несплати штрафу протягом 30 днів з дня набрання постановою законної сили, в порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, штраф, визначений постановою по справі про адміністративне правопорушення буде стягнуто у подвійному розмірі 34000.00 грн.

Згідно військово-облікового документа Резерв + ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є військовозобов`язаним, ТЦК та СП: ІНФОРМАЦІЯ_5 (Томашпіль).

Відповідно до абз.1 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки визначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 листопада 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином посвідчену копію повного тексту постанови № R202860 від 18.11.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 разом з матеріалами адміністративної справи на підставі яких винесена постанова. Однак витребуваних доказів чи заяви про немоливість їх подати до суду не надійшло.

Згідно ч.9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, коли існують сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненому правопорушенні, згідно вимог Конституції України, такі сумніви трактуються на його користь.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд повинен повно встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надати їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме не підтверджено факт, що позивач отримував повістку, не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці, також в постанові не зазначено дату вчинення правопорушення.

Таким чином відповідачем не надано суду доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що в діях позивача наявний склад інкримінованого йому правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що вину ОСОБА_1 не доведено у встановленому порядку, таким чином, оскільки відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі-закриттю.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із вказаної статті чітко видно перелік рішень, які може винести місцевий загальний суд як адміністративний. Таким чином, вимога позивача про стягнення коштів не підлягає задоволенню.

Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Зважаючи на часткове задоволення позову, суд вважає, що витрати по сплаті позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 9, 33, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 285, 288 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 7, 9, 70-77, 229, 241-246, 250 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову №R202860 від 18.11.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у виді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутностю складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений судовий збір у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 02 серпня 2019 року, органом 0532, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ : НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: О. В. Пилипчук