Справа № 600/5158/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/5158/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач-1 або ГУ ПФУ в Чернівецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач-2 або ГУ ПФУ у Вінницькій області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перерахунку пенсії №03 від 28.10.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, яким ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовлено у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058- IV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» 10.12.2015 № 889-VIII, починаючи з 21.10.2024 р., зарахувавши до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців період з 07 квітня 2006 р. по 29 грудня 2016 р.

1.2. Ухвалою суду від 13.11.2024 року по справі відкрите спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог, згідно позовної заяви, представник позивача зазначає, що з 03.01.2017 року Позивачка перебувала на обліку як одержувач пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

2.2. В період з 07.04.2006 р. по 29.12.2016 р. позивачка неодноразово обиралася секретарем Вашківецької міської ради та на момент припинення повноважень її стаж в органах місцевого самоврядування складає 10 років 8 місяців та 5 днів.

2.3. У жовтні 2024 року позивачка звернулася до Відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

2.4. Відповідно до рішення про відмову в перерахунку пенсії №03 від 28.10.2024 року відповідач-2 зазначив про те, що робота в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 р. не є роботою на посадах віднесених до категорій посад державних службовців, а тому за наявними документами у пенсійній справі позивачки відсутні підстави для призначення пенсії державного службовця.

2.5. Представник позивача наголошує, що відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Отже, вважає, що є всі законні підстави для зарахування періодів роботи позивачки з 07.04.2006 року по 29.12.2016 року в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, що загалом складає понад 10 років та є достатнім для призначення пенсії згідно Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

2.6. Враховуючи вищезазначене вважає, що позивачка має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», тому оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії за віком, як державному службовцю у відповідності до ЗУ «Про державну службу» є протиправним.

Позиція відповідача-1

2.7. До суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ГУ ПФУ в Чернівецькій області зазначив, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на наступне.

2.8. Так зазначає, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон № 889-VIII, у якому передбачені певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

2.9. Відповідно до ст.90 Закон № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-ІV.

2.10. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII врегульовано право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ. На призначення пенсії за Законом № 889-VIII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, можуть розраховувати дві категорії осіб:

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII (01.05.2016) обіймають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців , визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України;

- особи, які на день набрання чинності Закону № 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

2.11. Отже, вищезгаданим Законом поширене право на призначення пенсії державного службовця виключно на осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

2.12. Звертає увагу, що посади, віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, визначені статтею 25 Закону №3723-XII, а також актами Кабінету Міністрів України про віднесення певних посад до відповідних категорій посад державних службовців. Підтвердженням, що посада віднесена до категорій посад державних службовців є отримання в період роботи рангу державного службовця. Тобто, Законом звужено коло осіб, які, на даний час мають право на таку пенсію, та обмежено їх виключно тими особами, які працювали на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Такі посади визначені виключно ст. 25 Закону України № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

2.13. Згідно із статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, посадові особи місцевого самоврядування не мають права на призначення (переведення) на пенсію за Законом України «Про державну службу». Зазначимо, що сфера дії Закону №889-VІІІ від 10.12.2015 не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування , що визначено частиною 3 ст.3 цього Закону.

2.14. Згідно поданих документів встановлено, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 27.11.1975 до стажу робочим на посадах, віднесених до категорії державної служби не можливо віднести період роботи ОСОБА_1 з 07.04.2006 по 29.12.2016 на посадах секретаря Вашківецької міської ради, оскільки данні посади віднесені до категорій посад органів місцевого самоврядування.

2.15. Отже вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки у позивача відсутнє право на переведення на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу».

Позиція відповідача-2

2.15. Відповідач-2 правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку із цим, суд, керуючись положеннями частини 6 статті 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.01.2017 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернівецькій області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058-IV).

3.2. 21.10.2024 року позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу».

3.3. Як встановлено судом, за принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії ОСОБА_1 від 21.10.2024 року була передана на розгляд до ГУ ПФУ у Вінницькій області.

За результатами розгляду даної заяви ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення від 28.10.2024 року №03 про відмову в перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю права на перерахунок пенсії згідно поданих документів.

Як видно зі змісту даного рішення, підставою для відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» слугувало те, що права на перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу ОСОБА_1 не має, оскільки працювала на посадах, які відносяться до категорій посад органів місцевого самоврядування.

У рішенні констатовано, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 від 27.11.1975р., до стажу роботи на посадах віднесених до категорій державної служби не можливо віднести період роботи ОСОБА_1 з 07.04.2006 р. по 29.12.2016 р. на посадах секретаря Вашківецької міської ради, оскільки дані посади віднесені до категорій посад органів місцевого самоврядування. При цьому наголошено, що час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII до 4 липня 2001 року, тобто по дату набуття чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». До вказаної дати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 р. №239, посади працівників місцевих рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєно їм ранги державних службовців.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

4.2. У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

4.3. Згідно статті 22 Конституції України, Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

4.5. Частиною 1 Стаття 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

4.6. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

4.7. Частиною 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

4.8. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

4.9. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

4.10. Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

4.11. Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком за нормами Закону № 1058-IV, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, однак за призначенням пенсії відповідно до Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII позивач із заявою звернувся вперше.

4.12. Тобто, в даній справі має місце призначення пенсії за іншим Законом, зокрема за Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

4.13. Відповідно до п. 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII з 01 травня 2016 втратив чинність Закон № 3723-XII крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

4.14. Пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

4.15. Таким чином, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII.

4.16. При цьому, відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229 (далі Порядок № 229), стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, обчислюється відповідно до п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

4.18. Згідно з п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

4.19. Частиною 1 ст. 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

4.20. Отже, до 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

4.21. Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18, право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII пов`язане лише з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця, визначеним згідно з п. 10, 12 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, у той час як додаткових умов для призначення пенсії у вказаних пунктах Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII не встановлено.

4.22. Судом у цій справі встановлено, що згідно змісту рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 28.10.2024 року №03 про відмову позивачу в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, підставою для відмови у переведенні на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» слугувало те, що позивач працював на посадах, які відносяться до категорій посад органів місцевого самоврядування.

При цьому, у рішенні констатовано, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 від 27.11.1975р., до стажу роботи на посадах віднесених до категорій державної служби не можливо віднести період роботи ОСОБА_1 з 07.04.2006 р. по 29.12.2016 р. на посадах секретаря Вашківецької міської ради, оскільки дані посади віднесені до категорій посад органів місцевого самоврядування. При цьому наголошено, що час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII до 4 липня 2001 року, тобто по дату набуття чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». До вказаної дати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 р. №239, посади працівників місцевих рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєно їм ранги державних службовців.

4.23. Надаючи оцінку цьому рішенню суд виходить з того, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 визначено, що право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII пов`язане лише з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця, визначеним згідно з п. 10, 12 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, у той час як додаткових умов для призначення пенсії у вказаних пунктах Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII не встановлено.

4.25. У свою чергу, Верховним Судом у постанові від 10.05.2018 року у справі №351/1792/17 наголошено, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилось. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про державну службу» №889 та п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 229 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

4.26. З урахуванням такої правової позиції, суд зазначає, що час перебування на посаді в органі місцевого самоврядування, а саме з 07.04.2006 р. по 29.12.2016 р. на посаді секретаря Вашківецької міської ради, підлягає зараховуванню до стажу державної служби.

4.27. Отже, оскільки станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 №889-VІІІ) позивач мав стаж державної служби (прирівняний стаж посадової особи органу місцевого самоврядування) не менш ніж 10 років, вона має право на переведення її на пенсію відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

4.28. За таких обставин, суд вважає, що рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 28.10.2024 року №03 не відповідає критеріям законності, які наведені в частині 2 статті 2 КАС України, а тому є протиправним.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.2. Відповідачами не доведено суду правомірність рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 28.10.2024 року №03, а тому у цій частині суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

5.3. Водночас, щодо способу захисту порушеного права суд зазначає наступне. Так, статтею 245 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи. Зокрема відповідно до пункту 2 частини 2 цієї статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

5.4. При цьому відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

5.5. Отже, виходячи із зазначених положень статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи те, що позивачем оскаржуються індивідуальний акт, суд може відповідача у цій справі зобов`язати вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

5.6. Однак, суд зазначає, що здійснення призначення пенсії та визначення розміру пенсії, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідачів і суд не вбачає підстав для втручання у такі повноваження. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність дій чи рішень відповідачів у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

5.7. Відтак, обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» 10.12.2015 № 889-VIII, починаючи з 21.10.2024 р., суд вважає передчасним.

5.8. Натомість, враховуючи положення частини 3 статті 245 КАС України щодо права суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також положення частини 2 статті 9 КАС України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідним у цій справі вийти за межі позовних вимог і з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача, зобов`язати відповідача-2;

- зарахувати до стажу державної служби період з 07.04.2006 р. по 29.12.2016 р. на посаді секретаря Вашківецької міської ради;

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.10.2024 року про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

5.9. При цьому, суд наголошує, що розгляд заяви позивача та вирішення питання про переведення на інший вид пенсії належить вчинити саме ГУ ПФУ у Вінницькій області, якому за принципом екстериторіальності передано на розгляд заяву позивача від 21.10.2024 року. Натомість, на територіальний підрозділ Пенсійного фонду України за місцем реєстрації (проживання) особи, після прийняття рішення про переведення на інший вид пенсії та отримання електронної пенсійна справи через засоби програмного забезпечення, покладається обов`язок лише здійснення виплати пенсії.

5.10. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню частково з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією №9585-4053-4943-2332 від 08.11.2024 року.

6.3. Суд звертає увагу на те, що позов задоволено частково, відтак на користь позивача необхідно стягнути судові витрати (судовий збір) у сумі 605,60 грн (пропорційно задоволеним вимогам) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2, який і порушив права позивача.

6.4. Доказів понесення інших витрат суду надано не було.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.10.2024 року №03 про відмову в перерахунку пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період з 07.04.2006 р. по 29.12.2016 р. на посаді секретаря Вашківецької міської ради.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.10.2024 року про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

5. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №9585-4053-4943-2332 від 08.11.2024 року судового збору у розмірі 605,60 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, буд. 3, ).

Відповідач-2 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ).

Суддя О.В. Анісімов