Справа № 640/18895/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Сорочка Є.О., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Сови Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові захисні покриття" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові захисні покриття" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування Наказу відповідача від 08.05.2019 №984 та Наказу №1046 від 20 травня 2019 року; визнання протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення від 04 липня 2019 року №, №, №.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судові засіданні призначені на 03.12.2025 та 17.12.2025 представник позивача не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, 04.08.2017 Головне управління ДФС у Київській області видало Наказ №1417, яким на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.77.4 ст. 77 п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України визначено провести документальну планову перевірку ТОВ "Промислові захисні покриття" .

11.06.2019 контролюючим органом складено Акт перевірки №473/10-36-14-01/34198606, у висновках якого вказано, що позивачем не надано в повному обсязі оригінали первинних бухгалтерських документів, регістри бухгалтерського обліку та інші документи за перевіряємий період. Вказано про порушення:

- п. 44.1, п.44.2, п.44.3, п.44.5, 44.6 ст. 44, Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ із змінами і доповненнями; п.5, п.6, п.7, п.11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. № 318 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за № 27/4248 ТОВ "Промислові захисні покриття" завищено показники в рядку 2050 Звіту про фінансові результати "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" на загальну суму 26 478 800 грн.;

- п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VІ із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 11 309 868 грн. та встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (рядок 21 Декларації) за червень 2017 року на 8288 грн.

На підстави висновків Акта перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення -рішення від 04 липня 2019 року:

- №, яким позивачу зменшено від`ємне значення ПДВ на суму 8288,0 грн;

- №, яким донараховано податкових зобов`язань з ПДВ та штрафних санкцій на суму 10 230 678,50 грн;

- №, яким донараховано податкові зобов`язання з податку на прибуток та штрафні санкції у сумі 11 591 958,75 грн.

Позивач, не погоджуючи з наказом відповідача від 08.05.2019 №984, наказом №1046 від 20 травня 2019 року, податковими повідомленнями - рішеннями від 04 липня 2019 року №, №, № звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що перевірка поведена з суттєвими порушеннями податкового законодавства.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов`язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно п. 4 Розділу III Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами", затвердженого Наказом Мінфіну від 20.08.2015, № 727.

Описова частина акта (довідки) документальної перевірки складається таким чином:

1) результати документальної перевірки дотримання податкового законодавства групуються за окремими видами податків, зборів відповідно до затвердженого плану (переліку питань) перевірки. У цій частині акта (довідки) документальної перевірки відображаються задекларовані платником податків у податковій та іншій звітності показники, результати перевірки цих показників та робиться відповідний запис щодо встановлення або невстановлення порушень. При цьому до акта (довідки) документальної перевірки у разі необхідності додаються відповідні аналітичні таблиці. Крім того, наводяться дані про наявність та результати перевірки пільг, наданих відповідно до законів (код пільги, на яку суму і на який податок, збір отримано пільги з розбивкою за роками в межах звітних періодів, що перевіряються);

2) у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки;

3) виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта документальної перевірки. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції). Зазначені додатки повинні бути підписані посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою);

4) результати документальної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, оформляються аналогічно результатам перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства;

5) у разі встановлення порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності необхідно відобразити такі відомості: номер, дату зовнішньоекономічного договору (контракту) та його суму; у разі реєстрації договору (контракту) у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, - номер та дату його реєстрації; країну нерезидента, який є стороною зовнішньоекономічного договору (контракту); найменування фінансової установи нерезидента, через яку здійснюються розрахунки за договором (контрактом), найменування фінансової установи резидента, через яку здійснюються розрахунки за договором (контрактом); номенклатуру товарів договору (контракту) згідно з кодами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності; суму простроченої заборгованості, що виникла при виконанні договору (контракту);

6) результати документальної перевірки щодо дотримання вимог законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску оформляються аналогічно результатам перевірки дотримання вимог податкового законодавства.

При цьому обов`язковому дослідженню та відображенню в акті (довідці) документальної перевірки підлягають питання, визначені програмою перевірки, зокрема такі питання:

ведення первинних документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску;

достовірність та повнота відображення у звітності сум, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок;

правильність нарахування та утримання єдиного внеску;

правомірність застосування та правильність обчислення понижуючого коефіцієнта до ставки єдиного внеску;

повнота сплати єдиного внеску (авансових платежів) одночасно з виплатою сум заробітної плати (доходу), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок. Результати перевірки щодо сплати суми єдиного внеску (авансових платежів) одночасно з виплатою сум заробітної плати (доходу), на суми якої нараховується єдиний внесок, оформляються в таблиці окремим додатком, який додається до акта (довідки) перевірки;

виявлені факти порушень банківськими установами встановленого порядку перерахування коштів для сплати сум єдиного внеску;

7) результати документальної перевірки щодо дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи оформляються аналогічно результатам перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства.

Обов`язковому дослідженню та відображенню в акті (довідці) документальної перевірки підлягають питання, визначені програмою (переліком питань) перевірки, затвердженою наказом контролюючого органу про призначення перевірки

Відповідно до п. 1.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 року № 22, за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, терміни проведення документальної планової або позапланової перевірки платника податків можуть бути перенесені у випадках та на строк, які визначені пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу.

Про перенесення термінів проведення перевірки видається відповідний наказ із зазначенням строку та обставин, що спричинили таке перенесення, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) під підпис або надсилається у порядку, передбаченому статтею 42 Кодексу.

Такий наказ видається на підставі складеного посадовими особами податкового органу акта довільної форми, в якому зафіксовано документально підтверджені факти, що призвели до неможливості проведення перевірки у терміни, вказані у направленні та наказі.

При цьому, податковий орган, який здійснює (очолює) перевірку, забезпечує оформлення документів та вжиття заходів у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.7 пункту 1.4 розділу I Методичних рекомендацій.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

За приписами пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 44.5 статті 44 ПК України передбачено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

За приписами пункту 6.10 глави 6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.

Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що платник податків зобов`язаний вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання вищевказаних документів, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи.

У разі втрати первинних документів платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Крім того, у разі пропажі або знищення первинних документів керівник господарюючого суб`єкта письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів, а також розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, а його копія в 10-денний строк надсилається, зокрема, і територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи.

До того ж платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Судом встановлено, що 30.07.2017 на підставі ухвали слідчого судді співробітниками Управління проведено обшук за фактичним місцем знаходженням ТОВ "Промислові захисні покриття" (ЄРДПОУ 34198606) за адрескою: Київська область, м. Бровари, вул. Залізнична, буд.12, під час якого були вилучені первинні документи фінансово-господарської діяльності позивача.

04.08.2017 Головне управління ДФС у Київській області видало Наказ №1417, яким на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.77.4 ст. 77 п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України визначено провести документальну планову перевірку ТОВ "Промислові захисні покриття" з 23.08.2017 тривалістю 20 робочих днів за період з 01.01.2014 по 30.06.2017.

Листом від 28.08.2017 №04/126 (вх. №12295 від 28.08.2017) позивач повідомив відповідача, що в рамках кримінального провадження №0000320 вилучено первинні документи підприємства.

29.08.2017 Головне управління ДФС у Київській області видало Наказ №1555, яким на підставі п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України з урахуванням того, що у позивача вилучені документи СБУ перенесено терміни перевірки до дати отримання вказаних документів.

30.08.2017 відповідач направив лист - запит №2899 до відділення слідчого відділу УСБУ у Запорізькій області щодо надання інформації та копії документів вилучених у позивача для проведення перевірки.

11.10.2017 у зв`язку із ненаданням відповіді, контролюючим органом було направлено запит до СБУ №3844.

11.12.2017 та 22.03.2018 у зв`язку з неотриманням відповіді ГУ ДФС у Київській області направлено листи до ДФС України, з метою сприяння в отриманні відповіді від СВСБУ в Запорізькій області.

20.04.2018 ГУ ДФС у Київській області направило повторний запит до СБУ та 04.05.2018 отримало відповідь про можливість ознайомлення з документами, які були вилучені відповідно до протоколу обшуку від 30.05.2017.

23.08.2018 відповідач надіслав на адресу УСБУ лист в якому просив надати, перелік вилучених первинних документів та комп`ютерної техніки в розрізі років.

14.09.2018 СБУ листом надало перелік документів, які зберігалися у слідчому відділі управління СБУ у Запорізькій області та зазначило про можливість ознайомлення з вказаними документами.

27.12.2018 ГУ ДФС у Київській області видано Наказ №389-В, яким відряджено до Запорізької області інспектора ГУ ДФС у Київській області Стародубцеву І.І. для ознайомлення з вилученими документами.

Інспектор ГУ ДФС у Київській області Стародубцева І.І. ознайомилася з вилученими документами та зробила опис, відповідно до Акту від 02.01.2019 про перелік документів, які були надані СБУ.

17.01.2019 ГУ ДФС у Київській області видано Наказ №96 про поновлення терміну проведення перевірки з 18.01.2019 на 18 робочих днів.

21.01.2019 ГУ ДФС у Київській області надіслано запит №2139/10/10-36-14-01 про надання документів, який отриманий директором підприємства 21.01.2019.

Цього ж дня позивач листом від 21.01.2019 №04/11(вх. №4257/10 від 23.01.2019) повідомив ГУ ДФС у Київській області, що під час обшуку були вилучені усі печатки товариства; оргтехніка та 12 папок фінансових документів щодо діяльності підприємства.

Листом від 21.01.2019 №04/12 позивач надав аналізи рахунків згідно реєстрів.

22.01.2019 контролюючим органом складено Акт №43/10-36-14-01/34198606, яким засвідчено факт ненадання посадовими особами позивача первинних документів зазначених в акті.

Листом від 24.01.2019 №2717/10/10-36-14-01 повторно запропоновано позивачу надати документи для проведення планової перевірки.

25.01.2019 контролюючим органом складено Акт №45/10- 36-14-01/34198606 про ненадання ТОВ "Промислові захисні покриття" запитуваних первинних документів та надіслано позивачу.

Цього ж дня позивач листом від 25.01.2019 №04/17 (вх.№5666/10 29.01.2019) надав відповідь та повідомив, що було вилучено усі печатки товариства; оргтехніка та 12 папок фінансових документів щодо діяльності підприємства згідно протоколу. Вказав, що звернувся до СБУ з метою надати доступ до первинної документації, проте позивачу надано доступ не до всіх документів. Таким чином, ТОВ "Промислові захисні покриття" 25.01.2019 стало відомо, що витребувані у запиті документи, втрачено. У вказаному листі позивач повідомив про втрату первинної документації та про початок їх відновлення.

31.01.2019 ГУ ДФС у Київській області видано Наказ № 208, яким перенесено терміни проведення перевірки до дати відновлення позивачем втрачених документів.

Листом від 24.04.2019 № 04/160 Товариство повідомило ГУ ДФС у Київській області, що директор підприємства буде перебувати у відпустці з 25.04.2019 згідно наказу від 23.04.2019 №2-В, а уповноважені особи, що представляють інтереси підприємства будуть діяти з 10.05.2019.

Наказом від 08.05.2019 №984 в зв`язку з закінченням терміну, наданого на відновлення документів поновлено проведення перевірки з 10.05.2019 на 9 робочих днів.

15.05.2019 контролюючий орган надіслав на адресу позивача запит №17422/10/10-36-14-01 про надання документів.

Вказаний запит отримано підприємством 16.05.2019.

Листом від 15.05.2019 №04/167 Товариство повідомило контролюючий орган, що всі первинні документи були вилучені СБУ.

Наказом від 20.05.2019 №1046 продовжено строк проведення перевірки на 10 робочих днів з 22.05.2019.

21.05.2019 відповідачем складено Акт №416/10/10-36-14-01, яким засвідчено ненадання посадовими особами позивача під час перевірки документів.

Листом від 22.05.2019 №04/178 позивач повідомив контролюючий орган про неможливість надання документів та про пропущення строку на проведення перевірки.

24.05.2019 відповідачем складено Акт №431/10/10-36-14-01 про ненадання позивачем під час перевірки документів.

29.05.2019 ГУ ДФС у Київській області направлено на адресу запит про надання документів.

03.06.2019 відповідачем складено Акт, яким засвідчено ненадання посадовими особами ТОВ "Промислові захисні покриття" під час перевірки документів.

Враховуючи ненадання позивачем витребуваних документів, контролюючий орган здійснив перевірку на підставі документів, що надані до перевірки, документів, що знаходяться в УСБУ в Запорізькій області та інформації, що міститься в підсистемі ІС «Податковий блок» та на підставі даних податкових декларацій з податку на прибуток, податкових декларацій з податку на додану вартість, ЄРПН та фінансової звітності ТОВ "Промислові захисні покриття".

Результати перевірки оформлені Актом перевірки №473/10-36-14-01/34198606, у висновках якого вказано, що позивачем не надано в повному обсязі оригінали первинних бухгалтерських документів, регістри бухгалтерського обліку та інші документи за перевіряємий період. Вказано про порушення:

- п. 44.1, п.44.2, п.44.3, п.44.5, 44.6 ст. 44, Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ із змінами і доповненнями; п.5, п.6, п.7, п.11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. № 318 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за № 27/4248 ТОВ "Промислові захисні покриття" завищено показники в рядку 2050 Звіту про фінансові результати "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" на загальну суму 26 478 800 грн.;

- п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VІ із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 11 309 868 грн. та встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (рядок 21 Декларації) за червень 2017 року на 8288 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що перевірка поведена з суттєвими порушеннями податкового законодавства. Зокрема суд першої інстанції зазначив, що враховуючи приписи 82.1 ПКУ максимальний строк перевірки, яка могла бути проведена у позивача, сплинув 15 травня 2019 року, проте наказом відповідача від 08.05.2019 №984 строк перевірки визначено з 10.05.2019 по 21.05.2019, тобто поза межами строку, визначеного самим же відповідачем у наказі від 31.01.2019. Крім того судом зазначено, що продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 ПКУ, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого -підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів. Оскільки позивач відноситься до суб`єктів малого-підприємства, то продовження строку на 10 робочих днів є протиправним.

Колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими, з огляду на наступне.

Як зазначалось вище 17.01.2019 ГУ ДФС у Київській області видано Наказ №96 про поновлення терміну проведення перевірки з 18.01.2019 на 18 робочих днів.

31.01.2019 ГУ ДФС у Київській області видано Наказ № 208, яким перенесено терміни проведення перевірки до дати відновлення позивачем втрачених документів.

У зв`язку з надходженням від позивача листа від 24.04.2019 № 04/160, в якому останній повідомляв про перебування директора підприємства у відпустці з 25.04.2019 згідно наказу від 23.04.2019 №2-В та відсутності уповноважених осіб, що представляють інтереси підприємства до 09.05.2019, контролюючим органом 08.05.2019 видано Наказ №984 в зв`язку з закінченням терміну, наданого на відновлення документів, яким поновлено проведення перевірки з 10.05.2019 на 9 робочих днів.

Колегія суддів зазначає, що норми ПКУ не містять положень, які б обмежували податковий орган у часі щодо прийняття наказу про поновлення перевірки саме після спливу строків на відновлення документів, за умови, що загальний строк перенесення не порушує логіку п. 44.5 ПКУ.

Крім того, прийняття Наказу саме 08.05.2019 було зумовлено обставинами, які не залежали від відповідача.

Щодо доводів позивача про те, що Товариство є суб`єктом малого підприємництва, а тому продовження строку перевірки можливе не більш як на 5 робочих днів, а не 10, як про це зазначено в оскаржуваному Наказі №984, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами малого підприємництва є:

фізичні особи, зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи - підприємці, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України;

юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Суб`єктами великого підприємництва є юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) перевищує 250 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Інші суб`єкти господарювання належать до суб`єктів середнього підприємництва.

В даному випадку контролюючим органом визначено позивача, як іншого суб`єкта господарювання та встановлено 10 денний термін продовження проведення перевірки, що не відповідає вище наведеній класифікації.

Разом з тим, слід звернути увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 в якій сформований правовий висновок: «У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, то його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

В даному випадку, суд першої інстанції не здійснив аналізу впливу встановлених процедурних порушень при проведенні контролюючим органом такої перевірки на прийняті податкові повідомлення-рішення.

Слід зазначити, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу (п.44.5 ПК України).

У разі не відновлення документів, зазначених у пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, або їх повторної втрати, пошкодження чи дострокового знищення, що відбулися після використання платником податків права на їх відновлення у порядку, передбаченому цим пунктом, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності або на час виконання ним вимог митного, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем неодноразово надсилались на адресу позивача запити про надання документів, крім того у позивача було достатньо часу для відновлення втрачених документів.

Проте позивачем контролюючому органу не було надано витребувані документи.

До матеріалів справи такі документи також не були долучені.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи також відсутні:

- докази створення позивачем комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх втрати або знищення;

- докази звернення позивача до контрагентів з проханням надати дублікати втрачених первинних документів;

- докази відновлення, станом на час розгляду справи, первинних документів, які за доводами платника були втрачені.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не реалізовано право на подання заперечень на акт перевірки, передбаченого пунктом 86.7 статті 86 ПК, згідно з яким у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки).

Відповідно до абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 ПК якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Незважаючи на наявну у позивача можливість вплинути на результати проведеного контрольного заходу шляхом, зокрема, подання відповідних документів у передбаченому абзацом 2 пункту 44.6 статті 44 ПК порядку, ТОВ "Промислові захисні покриття" таким правом не скористалося.

В судові засіданні представник позивача для надання пояснень двічі не прибув, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Крім того, позивачем не надано до суду відзив на апеляційну скаргу.

Враховуючи те, що підставою позову є лише процедурні порушення з боку відповідача під час призначення та проведення перевірки, які на переконання колегії суддів не впливають на висновки здійснені контролюючим органом під час проведення перевірки та на прийняті податкові повідомлення-рішення, а також враховуючи відсутність жодних пояснень та обґрунтувань позивача щодо встановлених під час проведення перевірки порушень, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що судове рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові захисні покриття" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22.12.2025.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Є.О.Сорочко

А.Ю.Коротких