Справа № 400/9765/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9765/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

судді Джабурія О.В.,

судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційні скарги ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року, прийнятого в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін суддею Біоносенком В.В. у м. Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил, 77-ої Комендатури охорони та обслуговування про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення індексації грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач-1, ВЧ НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 (далі Відповідач-2, ВЧ НОМЕР_2 ), Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил (далі Відповідач-3, ФП та ПКАП ХНУПС) із вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 01.03.2018 року з урахуванням базового місяця «січень 2008 року»;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 01.03.2018 року з урахуванням базового місяця «січень 2008 року»;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 15.05.2019 року, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- провести розрахунок та визначити конкретну фіксовану суму належної індексації грошового забезпечення, яку повинна сплатити ВЧ НОМЕР_1 щомісяця за період з 01.03.2018 року по 15.05.2019 року, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_1 розраховану фіксовану щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 15.05.2019 року, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 15.05.2019 року по 23.03.2020 року, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- провести розрахунок та визначити конкретну фіксовану суму належної індексації грошового забезпечення, яку повинна сплатити ВЧ НОМЕР_2 щомісяця за період з 15.05.2019 року по 23.03.2020 року, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_2 розраховану фіксовану щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 15.05.2019 року по 23.03.2020 року, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- визнати протиправною бездіяльність ФП та ПКАП ХНУПС щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 23.03.2020 року по дату набрання рішенням суду у даній справі законної сили, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- провести розрахунок та визначити конкретну фіксовану суму належної індексації грошового забезпечення, яку повинен сплатити ФП та ПКАП ХНУПС щомісяця за період з 23.03.2020 року по дату набрання рішенням суду у даній справі законної сили, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- стягнути з ФП та ПКАП ХНУПС розраховану фіксовану щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 13.02.2021 року по дату набрання рішенням суду у даній справі законної сили, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, що Позивач у період з 29.09.2003 року по 15.05.2019 року проходив військову службу у Відповідача-1, у період з 15.05.2019 року по 23.03.2020 року у Відповідача-2, а з 23.03.2020 року по теперішній час проходить військову службу у Відповідача-3.

У період проходження військової служби у Відповідача-1 грошове забезпечення виплачувалась Позивачу не у повному обсязі, оскільки не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення. При цьому, при обрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 01.03.2018 року включно, на думку Позивача, повинен бути використаний в якості базового місяця період «січень 2008 року», через незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців у період з 01.01.2008 року до 28.02.2018 року. Разом з цим, у зв`язку з підвищенням посадових окладів у березні 2018 року Відповідач-1 мав вирішити питання щодо наявності чи відсутності у Позивача права на отримання «індексації-різниці» у конкретному розмірі на місяць відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, що не було зроблено, чим позбавлено Позивача на належну йому щомісячну «індексацію-різницю» грошового забезпечення. В свою чергу, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та проведення індексації у зв`язку із зростанням споживчих цін, є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців незалежно від форм власності та виду юридичної особи.

Крім цього, в результаті протиправної бездіяльності Відповідача-1, яка полягала у невиплаті Позивачу у період проходження служби «індексації-різниці» у фіксованій величині в момент переводу до Відповідача-2, першим не було записано в грошовий атестат щомісячну фіксовану «індексацію-різницю», яка виплачується до наступного підвищення посадових окладів згідно рішення Уряду, внаслідок чого останнім не здійснювалась така виплата у період з 15.05.2019 року по 23.03.2020 року включно. Отже, Відповідачем-2 в порушення абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078 не виплачено на користь Позивача «індексацію-різницю» за цей період. Аналогічна ситуація з невиплати «індексації-різниці» у фіксованій величині виникла з Відповідачем-3, так як в момент переводу Відповідачем-2 не було записано в грошовий атестат щомісячну фіксовану «індексацію-різницю», яка виплачується до наступного підвищення посадових окладів згідно рішення Уряду, внаслідок чого Відповідачем-3 не здійснювалась така виплата у період з 23.03.2020 року до моменту наступного підвищення посадових окладів чи до дня звільнення з військової служби. Отже, Відповідачем-3 в порушення абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078 не виплачено на користь Позивача «індексацію-різницю» за цей період.

В свою чергу, таку бездіяльність Відповідачів Позивач вважає протиправною, що порушує встановлене статтею 43 Конституції України право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. При цьому, за твердженням Позивача щомісячний розмір «індексації-різниці» має становити понад 4 000 грн. на місяць.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2025 року, крім іншого, залучено в статусі другого відповідача по справі № 400/9765/24 77-му Комендатуру охорони та обслуговування (далі Відповідач-4, 77-а Комендатура).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця «січень 2008 року»;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць «січень 2008 року», з урахуванням виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року до 15.05.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення у розмірі 3 478, 15 грн. щомісячно за період з 01.03.2018 року до 15.05.2019 року включно відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з урахуванням виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність 77-ої Комендатури щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 15.05.2019 року до 29.01.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язано 77-му Комендатуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення у розмірі 3 478, 15 грн. щомісячно за період з 15.05.2019 року до 29.01.2020 року включно відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з урахуванням виплачених сум;

- в частині позовних вимог щодо періоду з 30.01.2020 року по дату набрання законної сили рішенням суду відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, Позивач звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати його в цій частині та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

На думку скаржника, висновки суду про те, що з 29.01.2020 року у Позивача відбулась зміна посадового окладу (його збільшення) згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 року по справі № 400/9769/24, що в свою чергу є підставою для припинення нарахування й виплати індексації-різниці, як це вказано в п. 108 постанови Верховного Суду від 23.03.2023 року № 400/3826/21, є необґрунтованими. При цьому судом першої інстанції не враховано, що підвищення посадових окладів згідно рішення Уряду не відбулось. Скаржник вважає, що оскільки у період з 01.03.2018 року по теперішній час підвищення тарифних ставок (окладів) не відбулось, то немає підстав для призупинення виплат «індексації-різниці» починаючи з 30.01.2020 року до моменту наступного підвищення посадових окладів чи до дня звільнення з військової служби.

Також із рішенням суду першої інстанції не погодився Відповідач-4, але в частині задоволення позовних вимог, тому звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати його в цій частині та постановити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування доводів сторона зазначає, що період проходження Позивачем військової служби у ВЧ НОМЕР_2 (Відповідач-2) його посадовий оклад складав 8 180, 00 грн. та не змінювався до моменту виключення із списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 , тому підстав для здійснення перерахунку щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 відсутні.

Апелянт вказує, що під час проходження служби у ВЧ НОМЕР_2 Позивачу нараховувалось грошове забезпечення та робилась індексація в межах кошторисних призначень відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078). В свою чергу, позовні вимоги в частині стягнення розрахованої фіксованої щомісячної індексації грошового забезпечення за період з 15.05.2019 року по 23.03.2020 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 вважає передчасними, оскільки заявлено вимогу про стягнення індексації, яка ще не нарахована.

Разом з цим, скаржник вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду, оскільки Позивач пропустив строк звернення до суду.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Відповідача-4 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Позивача задовольнити, з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, відповідно до витягу із послужного списку від 10.09.2024 року № 1365/177/5/282оо, виданого ФП та ПКАП ХНУПС, Позивач у період з 29.09.2003 року по 15.05.2019 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , з 15.05.2019 року по 23.03.2020 року у Військовій частині НОМЕР_2 та з 23.03.2020 року по день звернення до суду у ФП та ПКАП ХНУПС.

За твердженням Позивача, йому у період з 01.12.2015 року по 01.03.2018 року не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення, а за період з 01.03.2018 року до моменту наступного підвищення посадових окладів чи до дня звільнення з військової служби індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Вказане також випливає зі змісту відзивів на позовну заяву, поданих представниками ВЧ НОМЕР_1 , ВЧ НОМЕР_2 , ФП та ПКАП ХНУПС та 77-ої Комендатури.

Разом з цим встановлено, що на підставі спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 28.12.2019 року № Д-322/1/12дск, директиви командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 03.01.2020 року № Д-350/106/1дск/ОШ та телеграми фінансово-економічного управління Повітряних Сил Збройних Сил України від 30.07.2020 року № 350/147/1/3192пс, з 01.08.2020 року фінансове господарство та всі документи щодо фінансово-господарської діяльності ВЧ НОМЕР_2 за попередні періоди передані до 77-ої Комендатури, тобто з 01.08.2020 року ВЧ НОМЕР_2 перебуває на фінансовому забезпеченні 77-ій Комендатурі.

Не нарахування та невиплату індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 року до моменту наступного підвищення посадових окладів чи до дня звільнення з військової служби ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльністю ВЧ НОМЕР_1 , ВЧ НОМЕР_2 , а також ФП та ПКАП ХНУПС, що порушує право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, тому звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправну бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно з огляду на те, що сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті, відсутність бюджетного фінансування на її виплату не є підставою для її не нарахування. При цьому, тарифна ставки (посадового окладу) за посадами у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року була незмінною, у зв`язку з чим при нарахування індексації грошового забезпечення за цей період в якості базового місяця повинен бути «січень 2008 року».

Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 має право на отримання «індексації-різниці» й це право порушене ВЧ НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , тому дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, проте задовольнив позов частково, оскільки не погодився із наведеним у позові розрахунком розміру «індексації-різниці» та періодом, за який підлягає виплата «індексація-різниця» тому суд виходив з власного розрахунку розміру «індексації-різниці», яка становить 3 478, 15 грн. в місяць та має бути нарахована та виплачена за період 01.03.2018 року по 29.01.2020 року.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині нарахування й виплати «індексації-різниці» за період з 30.01.2020 року по дату набрання законної сили судовим рішенням, суд виходив з того, що з 29.01.2020 року у ОСОБА_1 відбулась зміна посадового окладу (його збільшення) згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 року по справі № 400/9769/24, що в свою чергу є підставою для припинення нарахування й виплати індексації-різниці, як це вказано в п. 108 постанови Верховного Суду від 23.03.2023 року по справі № 400/3826/21.

В даному випадку, в межах цієї справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а 77-ою Комендатурою в частині задоволення позову про нарахування й виплату щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення у розмірі 3 478, 15 грн. на місяць за період з 15.05.2019 року до 29.01.2020 року включно.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 308 КАС України, справа та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється судовою колегією в апеляційному порядку саме в цій частині позовних вимог.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено колегією суддів, в межах цієї прави ключовим питанням є правильність застосування 77-ою Комендатурою та ФП та ПКАП ХНУПС норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 у контексті з`ясування того, чи має Позивач (військовослужбовець) право на подальше отримання «індексації-різниці» у разі його переведення з однієї військової частини до іншої, і чи порушено це право, не виплативши відповідну індексацію за період служби з 15.05.2019 року по 23.03.2020 року та з 23.03.2020 року до моменту наступного підвищення посадових окладів чи до дня звільнення з військової служби.

Так, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2001 року № 1282-ХІІ (далі Закон № 1282-ХІІ) визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

У статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі також - «Закон №1282-ХІІ») законодавець навів визначення таких понять:

індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Перелік об`єктів індексації установлений частиною 1 статті 2 Закону № 1282- ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. До таких об`єктів індексації в силу абзацу 4 частини 1 статті 2 Закону № 1282-ХІІ належить оплата праці (грошове забезпечення).

Межі індексації визначені частиною 6 статті 2 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону № 1282-ХІІ.

У первинній редакції частина 1 статті 4 цього Закону передбачала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Надалі до цієї норми були внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII, який набрав законну силу 01.01.2016 року.

Тож з 01.01.2016 року за правилами частини 1 статті 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Інші положення статті 4 цього Закону з 2005 року й дотепер залишилися незмінними.

Зокрема, частина 2 статті 4 Закону № 1282-ХІІ передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону № 1282-ХІІ для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 1282-ХІІ підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (Порядок № 1078).

Пунктом 1 Порядку 1078, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пункт 1-1 Порядку № 1078 загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.

Так, пунктом 1-1 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

За змістом абзацу 5 пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Абзаци 2, 4 пункт 4 Порядку № 1078 деталізують межі індексації, які законодавець обумовив в частині шостій статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Так, абзац 2 пункту 4 Порядку № 1078 визначає, що оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Натомість абзац 4 пункту 4 Порядку № 1078 установлює, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку № 1078, а з 15.03.2018 року врегульоване абзацом 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пункт 5 Порядку № 1078 застосовується з 01.12.2015 року у новій редакції на підставі постанови Уряду № 1013 від 09.12.2015 року.

Абзац 1 пункту 5 Порядку № 1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Цей же абзац діяв з 15.03.2018 року до 01.04.2021 року у редакції постанови Уряду № 141 від 28.02.2018 року і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Указаний абзац з 02.04.2021 року діє у редакції постанови Уряду № 278 від 31.03.2021 року і встановлює, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абзац 2 пункту 5 Порядку № 1078 застосовується з 01.12.2015 року дотепер у редакції постанови Уряду № 1013 від 09.12.2015 року і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Абзац 3 пункту 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01.12.2015 року у редакції постанови Уряду № 1013 від 09.12.2015 року і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Цей же абзац з 15.03.2018 року дотепер діє у редакції постанови Уряду № 141 від 28.02.2018 року та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 застосовується з 01.12.2015 року дотепер у редакції постанови Уряду № 1013 від 09.12.2015 року і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абзац 5 пункту 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01.12.2015 року до 01.04.2021 року у редакції постанови Уряду № 1013 від 09.12.2015 року і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Указаний абзац з 02.04.2021 року діє у редакції постанови Уряду № 278 від 31.03.2021 року і встановлює, що у разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

Абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 діяв з 01.12.2015 року у редакції постанови Уряду № 1013 від 09.12.2015 року і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Цей же абзац з 15.03.2018 року до 01.04.2021 року діяв у редакції постанови Уряду № 141 від 28.02.2018 року і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Указаний абзац з 02.04.2021 року діє у редакції постанови Уряду № 278 від 31.03.2021 року і встановлює, що до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Пункт 10-2 Порядку № 1078 був викладений у новій редакції на підставі постанови Уряду № 1013 від 09.12.2015 року.

У цій редакції пункт 10-2 Порядку № 1078 застосовувався з 01.12.2015 року до 01.04.2021 року та передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Цей же пункт з 02.04.2021 року до 08.11.2021 року діяв у редакції постанови Уряду № 278 від 31.03.2021 року і передбачав, що для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби) для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу, посадова особа митної служби.

Указаний пункт з 09.11.2021 року діє у редакції постанови Уряду № 1141 від 03.11.2021 року і встановлює, що для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Разом з цим, абзацом 1 пункту 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пункт 2 статті 9 цього Закону встановлює, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзац 2 пункту 3 статті 9 Закону № 2011-XII передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Абзаци 2-5 пункту 1.2 розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Інструкція № 260) передбачали, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзац 2 пункту 1.9 розділу І Інструкції № 260 установлював, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Вирішуючи спірне питання, колегія суддів зазначає, що механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27.04.2021 року по справі № 380/1513/20).

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право Позивача отримати індексацію грошового забезпечення (постанови Верховного Суду від 19.07.2019 року по справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 року по справі № 825/694/17, від 20.11.2019 року по справі № 620/1892/19).

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16.06.2020 року по справі № 206/4411/16-а).

Порядок № 1078 у редакції, яка застосовувалася до 01.12.2015 року, містив поняття «базовий місяць».

Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

09.12.2015 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013).

Цією постановою були внесені зміни до Порядку № 1078.

Порівняльний аналіз положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку № 1078 свідчить про те, що внаслідок змін, унесених Постановою № 1013, з 01.12.2015 року діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Внаслідок цих змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 01.12.2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.

Для проведення індексації з 01.12.2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст.

Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таке визначення цього поняття висновується із системного тлумачення пункту 5 Порядку № 1078 у редакції, яка була запроваджена з 01.12.2015 року.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож із 01.12.2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття «місяць підвищення доходу» від терміну «базовий місяць», позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Водночас вилучення терміну «базовий місяць» та запровадження поняття «місяць підвищення доходу» не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Як у «базовому місяці», так і у «місяці підвищення доходу» індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення Позивача як військовослужбовця з 01.12.2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової.

Із 01.12.2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Крім цього, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзаци 2, 5 пункту 4 Порядку № 1078).

В даному випадку, в межах цієї справи, правовідносини між сторонами у справі щодо нарахування й виплати Позивачу «поточної індексації» не є спірними.

Щодо «фіксованої» суми індексації, то Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Уряду № 1013 від 09.12.2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01.12.2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття «індексації-різниці», право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указував, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить про те, що нарахування й виплата суми «індексації-різниці» мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми «індексації-різниці», які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, повноваження Відповідачів щодо виплати Позивачу цієї суми індексації не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право Позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу Позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дають підстави зробити колегією суддів висновок, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу Позивача, Відповідачем-1 належало вирішити питання, чи має Позивач право на отримання суми «індексації-різниці».

Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 року по справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30.03.2023 року про виправлення описки), від 29.03.2023 року по справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 року по справі № 420/11424/21, від 12.04.2023 року по справі № 420/6982/21 з подібними правовідносинами, яка є застосовною і до спірних правовідносин.

Тобто, з огляду на абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 Позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної «індексації-різниці» визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Для правильного застосування абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078, ураховуючи спосіб застосований Верховним Судом по справі № 400/3826/21, суду у цій справі потрібно було встановити:

- розмір підвищення доходу Позивача в березні 2018 року (А) (визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року). В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абз. 5 п. 5 Порядку № 1078);

- суму можливої індексації грошового забезпечення Позивача в березні 2018 року (Б) (визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз. 5 п. 4 Порядку № 1078));

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати Позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Перевіривши наведений першою інстанцією розрахунком розміру «індексації-різниці» Позивача станом на березень 2018 року, який становить 3 478, 15 грн. щомісяця, колегія суддів погоджується з ним та вважає його арифметично вірним, так як грошовий дохід Позивача у березні 2018 року підвищився лише на 985 грн., коли розмір індексації грошового забезпечення, яка мала скластися в березні 2018 року, склало 4 463, 15 грн. (4 463, 15 985 = 3 478, 15).

Відтак, оскільки підвищення доходу в березні 2018 року є меншою за суму індексації, що склалася у березні 2018 року, тому є наявними підстави для нарахування й виплати Позивачу «індексації-різниці», починаючи з 01.03.2018 року до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців або до дати звільнення зі служби.

При цьому, до чергового підвищення посадового окладу (після березня 2018 року), до визначеної суми «індексації-різниці» (3 478, 15 грн.) повинна додаватися сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103%).

Однак, у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу та на основі правил Порядку № 1078 ВЧ НОМЕР_1 не було вирішено питання щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_1 права на отримання «індексації-різниці» у період з 01.03.2018 року до 15.05.2019 року.

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції було встановлено, що через порушення норми абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078, ВЧ НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), не встановлення, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.

За наслідками розгляду цієї справи по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 права на отримання «індексації-різниці» у період з 01.03.2018 року до 15.05.2019 року і це право порушено ВЧ НОМЕР_1 та з такими висновками повністю погоджується апеляційна інстанція.

Між тим, з 15.05.2019 року до 23.03.2020 року ОСОБА_1 продовжив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , яка на теперішній час перебуває на фінансовому забезпеченні 77-ої Комендатури, у зв`язку із переведенням, проте у грошовому атестаті такого не було визначено суму «індексації-різниці» у конкретному розмірі, оскільки це питання не було вирішено попередньою військовою частиною, а саме ВЧ НОМЕР_1 .

Водночас, у межах цієї справи встановлено про наявність у Позивача права на отримання «індексації-різниці» у період з 01.03.2018 року до 15.05.2019 року у фіксованому розмірі, що становить 3 478, 15 грн. на місяць.

Верховний Суд у постановах від 10.04.2024 року по справі № 200/564/23, від 19.02.2025 року по справі № 420/2653/24 виснував, що за змістом абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078 індексація-різниця виплачується до наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини.

Аналогічна правова позиція неодноразово була наведена в постановах Верховного Суду, зокрема, у справах №№ 160/15411/23, 420/616/23, 520/6243/22, 200/564/23.

За змістом абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 Позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указував, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Отже, оскільки в межах цієї справи визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року до 15.05.2019 року індексації грошового забезпечення, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, у фіксованій величині 3 478, 15 грн. в місяць, і Уряд не здійснював чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, то відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078 останній має право на отримання «індексації-різниці» у фіксованому розмірі 3 478, 15 грн. в місяць з 15.05.2019 року до 23.03.2020 року під час служби у ВЧ НОМЕР_2 .

Необхідність і умови продовження виплати такої індексації у разі продовження військової служби визначаються нормативно і 77-ма Комендатура не наділена повноваженнями діяти на свій розсуд, вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для нарахування й виплати ОСОБА_1 цієї індексації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2024 року по справі № 200/564/23.

Факт невиплати ОСОБА_1 цієї індексації грошового забезпечення свідчить про допущення 77-ма Комендатурою протиправної бездіяльності та обґрунтованість заявленого позову в цій частині.

При цьому, оскільки ВЧ НОМЕР_2 з 01.08.2020 року перебуває на фінансовому забезпеченні 77-ій Комендатурі на підставі спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 28.12.2019 року № Д-322/1/12дск, директиви командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 03.01.2020 року № Д-350/106/1дск/ОШ та телеграми фінансово-економічного управління Повітряних Сил Збройних Сил України від 30.07.2020 року № 350/147/1/3192пс, тому позовні вимоги до ВЧ НОМЕР_2 слід залишити без задоволення.

Разом з цим, з 23.03.2020 року ОСОБА_1 продовжив військову службу у ФП та ПКАП ХНУПС та проходив дійсну військову службу на момент звернення до суду з даним позовом.

Оскільки в межах цієї справи визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року до 15.05.2019 року індексації грошового забезпечення, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, у фіксованій величині 3 478, 15 грн. в місяць, наявність права на отримання «індексації-різниці» за період з 15.05.2019 року до 23.03.2020 року під час служби у ВЧ НОМЕР_2 , і Уряд не здійснював чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, то відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078 останній має право на отримання «індексації-різниці» у фіксованому розмірі 3 478, 15 грн. в місяць з 23.03.2020 року до наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової служби.

Факт невиплати ОСОБА_1 цієї індексації грошового забезпечення свідчить про допущення ФП та ПКАП ХНУПС протиправної бездіяльності та обґрунтованість заявленого позову в цій частині.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про припинення підстав для нарахування й виплаті Позивачу «індексації-різниці» починаючи з 29.01.2020 року згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 року по справі № 400/9769/24, на підставі якого відбулась зміна посадового окладу (його збільшення), тому відмовив у задоволенні позовних вимог, починаючи з 29.01.2020 року.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки за змістом абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078 «індексація-різниця» виплачується до наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини.

Аналогічна правова позиція неодноразово була наведена в постановах Верховного Суду, зокрема, у справах №№ 160/15411/23, 420/616/23, 520/6243/22, № 200/564/23.

Отже, оскільки станом на 01.03.2018 року Позивач мав право на отримання «індексації-різниці» у фіксованій величині 3 478, 15 грн. в місяць і до 23.03.2020 року Уряд не здійснював чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, то відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078 Позивач має право на отримання «індексації-різниці» у фіксованому розмірі 3 478, 15 грн. в місяць за період служби у ФП та ПКАП ХНУПС до наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової служби.

З огляду на викладене, факт невиплати Позивачу цієї індексації грошового забезпечення з 29.01.2020 року свідчить про допущення з боку 77-ої Комендатури та ФП та ПКАП ХНУПС протиправної бездіяльності, відтак судова колегія дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог є неправильним,

За таких обставин слушними є доводи апеляційної скарги Позивача, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог, з прийняттям нового рішення про їх задоволення.

Надаючи оцінку доводам дотримання Позивачем строку звернення до суду з цим позовом, колегія суддів виходить з того, що спір щодо нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Приписами частин 3 і 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, колегія суддів, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5 статті 122 КАС України.

Отже, до 19.07.2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 року по справі № 260/3564/22, від 19.01.2023 року по справі № 460/17052/21 та від 25.04.2023 року по справі № 380/15245/22.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (рішення від 09.02.1999 року № 1-рп/99, від 13.05.1997 року № 1-зп, від 05.04.2001 року № 3-рп/2001), Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 року по зразковій справі № 260/3564/22 дійшов висновку про поширення дії частини 1 статті 233 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-IX) тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

На момент звільнення Позивача зі служби та виключення його зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення ВЧ НОМЕР_2 частина 2 статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Таким чином, право Позивача на звернення до суду з відповідними вимогами, відповідно до положень частини 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022 року), не обмежене будь-яким строком.

Висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 19.01.2023 року по справі № 460/17052/21, від 25.04.2023 року по справі № 380/15245/22, від 28.09.2023 року по справі № 140/2168/23, від 02.08.2023 року по справі № 380/17776/22, від 17.08.2023 року по справі № 380/14039/22, від 27.04.2023 року по справі № 300/4201/22 та від 20.11.2023 року по справі № 160/5468/23.

Зважаючи на викладене, твердження 77-ої Комендатури про пропуск Позивачем строку звернення до суду не ґрунтуються на правильному застосування норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, тому є необґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги 77-ої Комендатури, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки такі доводи ґрунтуються на невірному, проте власному тлумаченні норм законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

В свою чергу, як визначено п.п. 1 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняття нового рішення в цій частині про задоволення позову, в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 139, 292, 310, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 77-ої Комендатури охорони та обслуговування на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил, 77-ої Комендатури охорони та обслуговування про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення індексації грошового забезпечення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог та резолютивну частину рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року викласти в наступній редакції:

«Позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил, 77-ої Комендатури охорони та обслуговування про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення індексації грошового забезпечення задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця «січень 2008 року».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць «січень 2008 року», з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року до 15.05.2019 року відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 01.03.2018 року до 15.05.2019 року індексацію грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, у фіксованій величині, яка становить 3 478 (три тисячі чотириста сімдесят вісім) гривень 15 копійок на місяць, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність 77-ої Комендатури охорони та обслуговування щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 15.05.2019 року до 23.03.2020 року відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Зобов`язати 77-му Комендатуру охорони та обслуговування () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 15.05.2019 року до 23.03.2020 року індексацію грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, у фіксованій величині, яка становить 3 478 (три тисячі чотириста сімдесят вісім) гривень 15 копійок на місяць, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, починаючи з 23.03.2020 року до наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової служби, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Зобов`язати Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) починаючи з 23.03.2020 року до наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової служби індексацію грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, у фіксованій величині, яка становить 3 478 (три тисячі чотириста сімдесят вісім) гривень 15 копійок на місяць, з урахуванням виплачених сум

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення індексації грошового забезпечення відмовити».

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька