Справа № 758/15577/25
Суддя: Войтенко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року Подільський районний під головуванням судді Войтенко Т.В., за участю секретаря судового засідання Крупинип Ю.А., розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2025 року позивач звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги позовної заяви мотивував тим, що 05 вересня 2025 року інспектор 1 взводу 3 роти 3 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Логін Олександр Станіславович виніс постанову серії ЕНА № 5651631 від 05.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП, за правопорушення, яке було зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме: порушення вимог п. 17.1 ПДР щодо заборони руху на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8. або 5.11.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною, необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що 05.09.2025 за адресою м. Київ, проспект Степана Бандери, 16, було здійснено вимушену зупинку автомобіля AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до абз. 22 пункту 1.10 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 визначено, що вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. У позовній заяві зазначає, що ОСОБА_1 не здійснював керування зазначеним транспортним засобом, а лише знаходився поруч із припаркованим автомобілем. Відтак, вважає, що позивач не є відповідальним за рух або паркування автомобіля на смузі для маршрутних транспортних засобів, що є предметом розгляду справи.

Вказує, що під час складання проколу він заявив про бажання скористатися своїми процесуальними правами, такими як ознайомитися з відеозаписом правопорушення з нагрудної камери працівника патрульної поліції, надати пояснення і докази та заявити клопотання, однак представником Управління патрульної поліції в місті Києві Карленку Д.В. було відмовлено, чим порушено процедуру складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та обмежено в праві на захист

Звертав увагу суду на те, що постанова серії ЕНА № 5651631 від 05.09.2025 не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, пояснень свідків, клопотань, що свідчили би про наявність у ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а сама постанова не може бути об`єктивним доказом відповідальності.

Посилаючись на вищевикладене, а також на відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, його пояснень та клопотань, які він бажав подати, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Відтак, звернувся до суду з даним позовом, у якому просив поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕНА № 5651631 від 05.09.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП; постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5651631 від 05.09.2025 про накладення адміністративного стягнення за частиною 3 статті 122 КУпАП на ОСОБА_1 - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 605 грн 60 коп. судових витрат.

25.11.2025 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції - Щур І.В. надійшов Відзив на позовну заяву. Представник відповідача зазначив, відповідно до постанови, водій ОСОБА_1 , о 12 год. 08 хв., керуючи автомобілем AUDI Аб номерний знак НОМЕР_2 в м. Києві здійснював рух по проспекту Степана Бендери 16, в смузі руху для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а тому скоїв адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 680 гривень.

Представник відповідача в спростування тверджень позивача про те, що 05.09.2025 за адресою м. Київ, проспект Степана Бендери 16, було здійснено вимушену зупинку автомобіля AUDI A6, днз НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 не здійснював керування зазначеним транспортним засобом, а лише знаходився поруч із припаркованим авто, зазначив, що під час несення служби 05.09.2025 о 12год. 08 хв., інспектором було виявлено транспортний засіб AUDI А6 номерний знак НОМЕР_3 , який здійснював рух в смузі для руху маршрутних транспортних засобів по проспект Степана Бендери 16 в м. Києві. Після чого інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4. (а) ПДР. Позивачу було роз`яснено, що він порушив п. 17.1 ПДР та в його діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача в спростування тверджень позивача про те, що ОСОБА_1 заявив про бажання скористатися своїми процесуальними правами, такими як ознайомлення з відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, надати пояснення і докази та заявити клопотання, однак представник УПІ в м. Києві Карленку Д.В. було відмовлено, чим порушено процедуру складання постанови притягнення до адміністративної відповідальності та обмежено в праві на захист, зазначив, що поліцейський запитував: - Вам відомі ваші права?, на що ОСОБА_1 відповів:- «Та я знаю». Неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення, на що позивач відмовився. Позивачем не було заявлено ніяких клопотань щодо ознайомлення його з відеозаписом з нагрудної камери інспектора, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери №473581.

У Відзиві представник відповідача звертав увагу суду на те, що інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі.

Відтак, відповідач просив суд відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 у в повному обсязі.

30.11.2025 до суду надійшла Відповідь на відзив. Представник позивача зазначив, що отримав копію технічного запису з бодікамери поліцейського та проаналізував його. Звертав увагу суду на те, що відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) інспектора № 473581 починається 05.09.2025 об 11:58. На перших секундах відеозапису зафіксовано, що позивач перебуває поруч із припаркованим транспортним засобом AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 . Відеозапис не містить фіксації руху автомобіля під керуванням позивача. Відеозапис не фіксує момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції. Таким чином, наданий відеозапис підтверджує лише факт знаходження позивача біля нерухомого автомобіля, що не є адміністративним правопорушенням. Запис не містить жодного об`єктивного доказу того, що саме ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом у момент вчинення ймовірного правопорушення.

Вищезазначений відеозапис не містить жодного підтверджуючого факту вчинення правопорушення, а саме - керування транспортним засобом. Натомість, зміст відеоматеріалу обмежується лише фіксацією процесуальної послідовності винесення постанови серії ЕНА № 5651631 від 05.09.2025. З даних підстав, відеозапис є доказом процедури оформлення процесуального документу, що був складений щодо правопорушення, яке ОСОБА_1 не вчиняв.

У Відповіді на відзив представник позивача також заначив, що відеозапис з нагрудної камери інспектора № 473581 підтверджує, що працівником поліції порушено права ОСОБА_1 , передбачені статтею 268 КУпАП, що призвело до порушення процедури складання постанови про адміністративне правопорушення та обмеження права на захист. Також представник звертав увагу суду на те, що працівниками поліції в постанові не вказано ні назву, ні модель, ні серійний номер пристрою, який застосовувався для відео зйомки, не зазначено номер та серію дисків, а також відомості про відео фіксації руху автомобіля, моменту зупинки транспортного засобу та обставин винесення самої постанови про адміністративне правопорушення, що є недостатнім для повного і об`єктивного встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до постанови серії ЕНА № 5651631 від 05.09.2025, водій ОСОБА_1 о 12 год. 08 хв., керуючи автомобілем AUDI Аб номерний знак НОМЕР_2 в м. Києві здійснював рух по проспекту Степана Бендери 16, в смузі руху для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, яка забороняє рух і зупинку транспортного засобу на цій смузі, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Постанову складено за ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

В оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додається відеозапис з бодікамери 473581.

Так події, порушення про які зазначено у постанові, містяться у відеозаписі з відеореєстратора нагрудної камери поліцейського (відео з камери № 473581).

З відео вбачається, що поліцейськмй під час розмови з позивачем ставлять йому питання:

«Ви не маєте посвідчення водія і ніколи його не отримували? Правильно?

ОСОБА_1 відповідає: «Так, все вірно».

Поліцейський продовжує розмову та перепитує: «Ви керуєте автомобілем. Автомобіль чий?»

Позивач відповідає: « Мій ».

Поліцейський перепитує: «Ви власник автомобіля?»

ОСОБА_1 відповідає: «По технічному паспорту - ні».

Поліцейський дивиться технічний паспорт та зачитує : « ОСОБА_3 . Ви у ОСОБА_4 взяли автомобіль?»

Позивач: «Ні, я придбав у неї».

Поліцейський: «По дорученню?»

Позивач: «Ні, по техпаспорту».

Поліцейський: «По техпаспорту купили машину?.... У вас немає ні доручення, ні права власності, нічого немає ?»

Поліцейський зачитує « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та пропонує зійти з проїжджої частини. В подальшому повідомляє: «23 червня 2025р. на вас було накладено штраф за керування транспортним засобом без посвідчення водія у розмірі 3400 грн. Тобто, ви вже повторно протягом року керуєте транспортним засобом без посвідчення водія. Щодо вас буде складено протокол за відповідною статтею».

Позивач відповідає про те, що немає коштів для сплати штрафу. На що поліцейський відповідає про те, що суму штрафів визначає суд.

В подальшому зафіксоване оформлення протоколу.

Поліцейський перепитував у ОСОБА_1 : «До нас конкретно є якісь питання?», на що ОСОБА_1 відповів - «Немає».

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є публічними та врегульовані ст.ст. 1, 9, 122, 251, 280, 283 КпАП України.

Згідно з положеннями статті першої завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За положеннями статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пункту 17.1 ПДР встановлено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З встановлених фактів та вказаних положень нормативних актів вбачається, що дії позивача по вчиненню правопорушення мали місце та мають склад правопорушення зазначеного у постанові. Вчинення правопорушення позивачем підтверджується записом з нагрудної камери поліцейського, який зазначено у оскаржуваній постанові, поясненнями позивача безпосередньої після зупинки.

Згідно запису встановлено, що ОСОБА_1 на твердження поліцейського не заперечував такі обставини: що керував транспортним засобом, що керував у смузі для маршрутного таксі, що керував ТЗ без посвідчення водія.

Ураховуючи наведене вбачається, що доводи позивача повністю спростовані. Також немає об`єктивних підстав вважати, що відповідачем порушені вимоги ст.ст. 9, 126, 251, 268, 276, 280, 283 КпАП України при розгляду справи, які вплинули істотно на результати розгляду справи та встановлення у діях позивача складу зазначеного правопорушення.

На підставі наведеного суд вважає, що постанова винесена відповідачем обґрунтовано і законно, а тому слід залишити рішення відповідача без змін, а позов без задоволення.

Інші заперечення позивача проти постанови поліцейського не спростовують доказів та обставин вчинення правопорушення, а тому не впливають на результати розгляду справи судом.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 242-245, 250, 257- 258, 262-263, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні його позову до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Войтенко