Справа № 520/6161/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 р. Справа № 520/6161/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.06.24 по справі № 520/6161/24

за позовом ОСОБА_1

до Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Північного регіону

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з вказаним позовом до Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (далі відповідач, апелянт), у якому просив:

- визнати протиправними дії гарнізонної військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_1 щодо передчасного складання висновку у вигляді довідки № 8797 від 23.10.2023 відносно солдата військової служби за призовом військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати гарнізонну військово-лікарську комісію в/ч НОМЕР_1 повторно провести військово-лікарську експертизу стану здоров`я ОСОБА_1 з повним обстеженням, за необхідності - в умовах стаціонару, з метою оцінки стану здоров`я і фізичного розвитку ОСОБА_1 на момент огляду та визначення ступеня придатності до військової служби.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії гарнізонної військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_1 щодо передчасного складання висновку у вигляді довідки № 8797 від 23.10.2023 відносно солдата військової служби за призовом військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Зобов`язано гарнізонну військово-лікарську комісію в/ч НОМЕР_1 повторно провести військово-лікарську експертизу стану здоров`я ОСОБА_1 з повним обстеженням, за необхідності - в умовах стаціонару, з метою оцінки стану здоров`я і фізичного розвитку ОСОБА_1 на момент огляду та визначення ступеня придатності до військової служби

Відповідач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позивач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст.308 та п. 3 ч. 1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, є військовозобов`язаним.

У лютому 2023 року позивача мобілізовано до Збройних Сил України та військову службу він проходить у Військовій частині НОМЕР_2 як солдат, старший оператор роти протитанкових ракетних комплексів.

В наслідок наявності у позивача ряду хронічних захворювань, на підставі направлення від 05.09.2023 № 4820/2764 його направлено на військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби.

Гарнізонною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд позивача, за результатами якого складено довідку гарнізонної військово-лікарської комісії № 8797 від 23.10.2023, згідно із якою ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

Згідно означеної вище довідки військово-лікарською комісією проведено медичний огляд солдата позивача, за наслідками якого установлено наявність причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): вегето-судинна дистонія за змішаним типом з лікворно-венозною дистензією, астенічним синдромом; спондилогенна цервікобрахіалгія ліворуч, м`язово-тонічний больовий синдром, нестійка ремісія, спондилогенна люмбоішіалгія праворуч (змішаний) варіант, нестійка ремісія, багатовузловий нетоксичний зоб 1 ступеню еутиреоз. При цьому вказано, що захворювання пов`язані з проходженням військової служби. Також зазначено, що виразкова хвороба 12-палої кишки, ремісія; помірна рубцева деформація цибулини 12-палої кишки без порушення моторно-евакуаторної функції, гастроезофагальна рефлюксна хвороба, без езофагіту, грижа стравохідного отвору діафрагми 1 ступеню, міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного, поперекового відділів хребта, протрузії дисків С5-С6, L4-L5, грижа диску L5-S1, з незначним порушенням функцій, викривлення носової перетинки вправо з порушенням носового дихання. При цьому зазначено, що вказані захворювання не пов`язані з проходженням військової служби.

Не погодившись із вказаною довідкою позивач 26.10.2023 подав заяву командиру Військової частини НОМЕР_2 про перегляд вказаної довідки, яка 01.11.2023 направлена для розгляду до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.

Згідно листа Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 26.11.2023 №598/14199 позивача повідомлено, що за результатами розгляду його звернення направлено за належністю до 12 регіональної військово-лікарської комісії.

В подальшому, листом 12 регіональної військово-лікарської комісії від 30.11.2023 № 3436, скарга позивача щодо незгоди з постановою гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2023 № 8797, яка була переадресована з ЦВЛК ЗСУ, постанову гарнізонної військово-лікарської комісії визнано такою, що винесена обґрунтованою, та повідомлено про те, що вказана постанова є чинною протягом 12 місяців. Підстав для скасування постанови гарнізонної військово-лікарської комісії не встановлено. При цьому зазначено, що за даними наданих військово-медичних документів, встановленими діагнозами, які зображені в виписних епікризах, висновках лікарів, даними інструментальних досліджень та згідно довідки гарнізонної ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 23.10.2023 №8797, на підставі статей 83-б, 23-г, 13-г, 53-в, 52-г, 64-в, 45-г графи ІІ Розкладу хвороб, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , 1982 р.н., визнаний «придатним до військової служби», захворювання не пов`язані з проходженням військової служби.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232).

Президент України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановив вести в Україні воєнний стан з 24.02.2022 по всій підконтрольній Україні території. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними указами Президента та триває до теперішнього часу.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року оголошено загальну мобілізацію.

Статтею 70 Закону України від 19 листопада 1992 року №2801-XII "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (далі - Закон №2801-XII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців і військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів ( п. 1.2 розділу І Положення № 402).

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК), зокрема, належать гарнізонні ВЛК.

Згідно з пунктом 2.6.2 розділу І Положення № 402 гарнізонна ВЛК при поліклініках, поліклінічних відділеннях (усіх найменувань) закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України. Під час дії воєнного стану можуть створюватися додаткові гарнізонні ВЛК залежно від навантаження, що розміщуються в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності із включенням лікарів цих закладів до складу ВЛК. Такі гарнізонні ВЛК у ході своєї діяльності використовують гербову печатку та штампи відповідного закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, в якому вони створені.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається:- проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення;- ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів;- проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження;- проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право:- приймати постанови відповідно до цього Положення;- перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні;- залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.

Відповідно до розділу IІ «Медичний огляд» Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності військовослужбовців до військової служби, військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю, а також з метою визначення можливості проходження військової служби військовослужбовцями, необхідності в їх тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Згідно із розділом 22 «Оформлення постанов ВЛК» Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає (п.22.7).

Згідно з пунктом 20.1 глави 20 розділу II Положення № 402, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК.

Розглядаючи вказану справу, суд зважає на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 згідно яких у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний / не придатний до військової служби.

Відповідно повноваження суду поширюються на перевірку дотримання відповідачем процедури ухвалення постанови військово-лікарської комісії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновок винесено внаслідок неналежного медичного огляду, без застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби , ненадання оцінки усім захворюванням позивача.

Згідно направлення на військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби від 05.09.2023 року №4820/2764 попереднім діагнозом позивача визначено: лівобічна редікулопатія L5, правобічна м`язово-тонічна люмбоишалнія внаслідок полісегментарного осеохондрозу з протрузіями дисків, килою L5-S1, рецидивируючий перебіг; стадія затягнутого загострення; лівобічна цервікобрахіалгія, торакалгія внаслідок остеохондрозу з протрузіями дисків, килою диску С6-С7, спонділоартрозу; рецедивуючий перебіг; стадія загострення; проста мігрень з частими пароксизмами; гастрезофагеальна рефлюксна хвороба, стадія загострення, кила СОД II ст. виразкова хвороба; виразка цибулини дванадцятипалої кишки; стадія нестійкої ремісії; рубцева деформація цибулини дванадцятипалої кишки; правобічний ахилобурсит; артроз правого гомілково-стопного суглоба; вузловий зоб, на рентгенограмах попереково-крижового відділу хребта в 2-х проекціях остеохондроз; грижі Шморля по нижньому краю тіла хребця L2; деформуючий спондильоз; спондилоартроз; сколіоз 1 ст.; ретролістез L5, L4.

Колегія суддів зауважує, що приписи зазначеного Положення № 402 (п.6.8.) містять вказівку про те, що огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

П.6.8. Положення №402 передбачено, що під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що довідка винесена внаслідок неналежного медичного огляду, без застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби та ненадання оцінки усім захворюванням позивача.

Колегія суддів зауважує, що у матеріалах справи наявні рентгенологічні дослідження органів шлунково-кишкового тракту позивача № 1014510 від 14.10.2023, у, УЗД щитоподібної залози № 739 від 06.10.2023, консультаційні висновок спеціаліста від 12.10.2023, із зазначенням діагнозу: багатовузловий нетоксичний) зоб, УЗД щитовидної залози від 24.08.2023, виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного ) хворого від 23.08.2023 № 3580, МРТ шийного, грудного відділу хребта від 15.08.2023,результати фіброгастродуоденоскопії № 160 від 05.06.2023,, висновок невролога, акти дослідження стану здоров`я № 174 від 06.02.2023, виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 594/1 від 02.02.2023, МРТ попереково-крижового відділу хребта від 31.01.2023, акт дослідження стану здоров`я від 08.02.2023 № 200 висновки езофагогастродуоденоскопії від 08.02.2023 (а.с.16-38).

Як встановлено із довідки гарнізонної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2023 №8797, листа 12 РВЛК від 30.11.2023 № 3436 за результатами проведеного медичного огляду позивача 23.10.2023, аналізу наданих військово-медичних документів встановлено захворювання, які пов`язані з проходженням військової служби, а саме: вегето-судинна дистонія за змішаним типом з лікворно-венозною дистензією, астенічним синдромом; спондилогенна цервікобрахіалгія ліворуч, м`язово-тонічний больовий синдром, нестійка ремісія, спондилогенна люмбоішіалгія праворуч (змішаний) варіант, нестійка ремісія, багатовузловий нетоксичний зоб 1 ступеню еутиреоз, а також захворювання, які не пов`язані з проходженням військової служби, а саме: виразкова хвороба 12-палої кишки, ремісія; помірна рубцева деформація цибулини 12-палої кишки без порушення моторно-евакуаторної функції, гастроезофагальна рефлюксна хвороба, без езофагіту, грижа стравохідного отвору діафрагми 1 ступеню, міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного, поперекового відділів хребта, протрузії дисків С5-С6, L4-L5, грижа диску L5-S1, з незначним порушенням функцій, викривлення носової перетинки вправо з порушенням носового дихання.

Також викладено висновок стосовно того, що на підставі статей 83-б, 23-г, 13-г, 53-в, 52-г, 64-в, 45-г гр. ІІ розкладу хвороб позивач придатний до військової служби.

Відтак колегія суддів дійшла висновку про те, що при складенні довідки гарнізонної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2023 №8797 досліджено усі захворювання позивача та ним надано відповідну оцінку, що свідчить про недопущення порушення прав позивача під час проведення медичного огляду.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року по справі № 520/6161/24 - скасувати. Ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін