Справа № 260/3864/25
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2025 року м. Ужгород№ 260/3864/25
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо здійснення з 01.03.2025 р. перегляду рішення Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області про перерахунок пенсії позивачу з врахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» неправомірними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити розрахунок пенсії позивача з врахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її перегляду, тобто з 01.03.2025 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач отримує пенсію на пільгових умовах за Списком №1 призначену відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2023 р. №1058-VI.

Позивач звернувся до відповідача 2 із заявою, в якій просив перерахувати пенсію згідно з ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Вищевказаним органом було прийнято рішення про перерахунок пенсії у розмірі згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тобто 80% заробітної плати, а саме 7252,27 грн.

У березні 2025 року Головне управління ПФУ в Луганській області переглянуло рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області, в результаті чого здійснило розрахунок пенсії на загальних підставах, тобто без застосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Таким чином ГУ ПФУ в Луганській вважає, що станом на 27.01.2023 р. у позивача не було необхідного пільгового підземного стажу понад 15 років.

Позивач вважаю дії Головного управління ПФУ в Луганській області неправомірними, а тому за таких обставин пенсійний орган, який був уповноважений розглядати заяву позивача про перерахунок пенсії від 27.01.2023 р., тобто ГУ ПФУ в Закарпатській області має здійснити перерахунок розмірі пенсії позивача, визначивши її з врахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Представником відповідача 1 до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що за заявою ОСОБА_1 від 27.01.2023 р. за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області проведено перерахунок пенсії.

За результатом аналізу електронної пенсійної справи ОСОБА_1 виявлено, що під час опрацювання заяви про звільнення та у зв`язку з додаванням стажу від 27.01.2023 р. за принципом «єдиної черги» завдань та «єдиної черги» спеціалістами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області безпідставно встановлено доплату до пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Представник зазначає, що відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 складає 29 років 5 місяців 6 днів, в тому числі робота за Списком № 1 - 12 років 4 місяці 3 дні, що є недостатнім для проведення виплати пенсії з урахуванням статті 8 Закону.

Представником відповідача 2 до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому звертає увагу, що позивач з 23.02.2020 р. отримує пенсію, призначену відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії страховий стаж ОСОБА_1 складав 27 років 9 місяців 6 днів, в тому числі пільговий стаж на підземних роботах - 12 років 4 місяці 3 дні.

За результатом розгляду заяви позивача від 27.01.2023 р. та доданих до неї документів спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 р.

Представник відповідача 2 стверджує, що, не зважаючи на те, що у позивача відсутній пільговий стаж на підземних роботах 15 років, спеціалістами Головних управлінь Пенсійного фонду України в Закарпатській та Чернівецькій областях у зв`язку з помилкою програмного забезпечення ОСОБА_1 помилково встановлено доплату до пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345.

Представник відповідача 2 наголошує, що Відомості з нарахування заробітної плати позивачу з 01.04.2022 р. по 20.01.2023 р. відсутні, а страхові внески роботодавцем сплачено по 31.12.2021 р. У зв`язку з введенням на території України воєнного стану, ВП «Шахта Гірська» ДП «Первомайськвугілля» з квітня 2022 року не працює, заробітна плата працівникам не нараховується. Отже, підстави для зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у ВП «Шахта Гірська» ДП «Первомайськвугілля» з 01.01.2022 р. по 20.01.2023 р. - відсутні.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та з 23.02.2020 р. отримує пенсію, призначену відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 р. у справі №360/2223/20.

При призначенні пенсії страховий стаж ОСОБА_1 складав 27 років 9 місяців 6 днів, в тому числі пільговий стаж на підземних роботах - 12 років 4 місяці 3 дні (страховий стаж зараховано по 30.04.2020 р., пільговий по 02.03.2020 р.).

До пільгового стажу зараховано періоди роботи:

- з 01.09.1985 р. по 10.01.1989 р. у середньому профтехучилищі № 74 м. Первомайська;

- з 19.01.1989 р. по 17.03.1994 р. у шахті «Первомайська» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля»;

- з 05.05.2016 р. по 28.02.2002 р., з 01.03.2020 р. по 02.03.2020 р. у ВП «Шахта Тошківська» ДП «Первомайськвугілля».

27.01.2023 р. ОСОБА_1 звернувся через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії виду «набуття стажу для повної пенсії».

Заяву позивача про призначення пенсії від 27.01.2025 р. розглянуто за принципом екстериторіальності спеціалістами Головних управлінь Пенсійного фонду України в Закарпатській та Чернівецькій областях.

За результатом розгляду заяви позивача від 27.01.2025 р. та доданих до неї документів спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 р.

До заяви від 27.01.2023 р. ОСОБА_1 долучив трудову книжку серії НОМЕР_1 від 19.01.1989 р., відповідно до якої позивач після призначення пенсії заявник працював:

- по 12.10.2020 р. у ВП «Шахта Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» в якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею;

- з 04.11.2020 р. по 20.01.2023 р. у ВП «Шахта Гірська» ДП «Первомайськвугілля» в якості прохідника з повним робочим днем під землею.

Відповідно до розрахунку від 31.01.2023 р. до страховий стаж ОСОБА_1 склав 29 років 5 місяців 6 днів, в тому числі пільговий стаж на підземних роботах - 12 років 4 місяці 3 дні. На підставі даного перерахунку спеціалістами Головних управлінь Пенсійного фонду України в Закарпатській та Чернівецькій областях ОСОБА_1 встановлено доплату до пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345.

Листом від 31.03.2025 р. № 1200-0208-8/7633 відповідачем 2 повідомлено, що за результатом аналізу електронної пенсійної справи ОСОБА_1 виявлено, що під час опраціювання заяви від 27.01.2023 р. безпідставно встановлено доплату до пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Адже, страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 5 місяців 6 днів, підземний пільговий стаж за Списком №1 8 років 11 місяців 23 дні та навчання за фахом 3 роки 4 місяці 10 днів. Наявний підземний пільговий стаж роботи - 12 років 4 місяці 3 дні, що є недостатнім для обчислення розміру пенсії з урахуванням вимог статті 8 Закону №345.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

За приписом п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакціях, чинних на момент прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії).

Статтею 1 Закону України №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 р. № 345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

На підставі статті 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як визначено абзацом 3 частини першої статті 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, до працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» належать тільки ті, які зазначені у Списку №1, як зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17.

Стаття 1 Закону №345для застосування положень цього закону вимагає дотримання певних умов, а саме:

- робота за професією, яка пов`язана з видобутком вугілля, залізної руди, руд кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритних руд, робота на шахтобудівних підприємствах та в державних воєнізованих аварійно-рятувальних службах (формуваннях) у вугільній промисловості;

- віднесення професії до Списку № 1;

- робота на підземних роботах повний робочий день.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які, містять відомості про періоди роботи.

Трудовий стаж встановлюється на підставі уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці.

Відтак, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 р. у справі № 291/99/17.

Предметом спору в даній справі є наявність необхідного пільгового стажу для визначення розміру пенсії позивача відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Як встановлено судом та не заперечується сторонами до пільгового стажу позивача зараховано періоди:

- з 01.09.1985 р. по 10.01.1989 р. у середньому профтехучилищі №74 м. Первомайська;

- з 19.01.1989 р. по 17.03.1994 р. у шахті «Первомайська» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля»;

- з 05.05.2016 р. по 02.03.2020 р. у ВП «Шахта Тошківська» ДП «Первомайськвугілля».

Разом з тим, до страхового стажу ОСОБА_1 було включено період роботи з 03.03.2020 р. по 30.04.2020 р. та з 01.05.2020 по 31.12.2021 р.

Відповідно до трудової книжки від 19.01.1989 р. серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 після призначення пенсії працював:

- з 05.05.2016 р. по 12.10.2020 р. у ВП «Шахта Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» в якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею;

- з 04.11.2020 р. по 20.01.2023 р. у ВП «Шахта Гірська» ДП «Первомайськвугілля» в якості прохідника з повним робочим днем під землею.

Щодо покликань представника позивача про наявність у ОСОБА_1 понад 15 років пільгового підземного стажу, в тому числі, період з 05.05.2016 р. по 12.10.2020 р. у ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» та з 04.11.2020 р. по 20.01.2023 р. у ВП шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля» суд зазначає наступне.

До пільгового страхового стажу відповідачами не зараховано період з 03.03.2020 по 12.10.2020 р. Даний період роботи підтверджений записами трудової книжки та часткового зарахований до страхового стажу позивача (з 03.03.2020 р. по 30.04.2020 р.).

Також до пільгового страхового стажу відповідачами не зараховано період з 04.11.2020 р. по 20.01.2023 р. Проте до страхового стажу зараховано період з 01.05.2020 по 31.12.2021 р. (1 рік 8 місяців).

Відповідачем 2 зазначено, що за даними Реєстру застрахованих осіб за період роботи ОСОБА_1 :

- у ВП «Шахта Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» заявнику підприємством нараховано заробітну плату та сплачено страхові внески по 12.10.2020 р.;

- у ВП «Шахта Гірська» ДП «Первомайськвугілля» заявнику підприємством нараховано заробітну плату за період з по 31.03.2022 р. Відомості з нарахування заробітної плати з 01.04.2022 р. по 20.01.2023 р. відсутні. Страхові внески підприємством сплачено по 31.12.2021 р.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За приписами ст.20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч.16 ст.106 Закону №1058-IV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та строків сплати страхових внесків; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків; несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

За змістом вказаної норм, обов`язки по сплаті страхових внесків, а також звітування про найманих працівників (застрахованих осіб) та відповідальність за неналежне їх виконання покладена на страхувальника.

Суд зазначає, що періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 02.08.2022 р. у справі № 560/4616/20, від 25.09.2018 р. у справі № 242/65/17, від 22.11.2018 р. у справі № 242/4793/16-а, від 11.07.2019 р. у справі № 242/1484/17, від 04.06.2019 р. у справі № 235/900/17, від 27.02.2019 р. у справі № 242/1871/17 та № 423/3544/16-а.

Разом з цим відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.

З наявної в матеріалах справи довідки форми ОК-5 станом на 27.01.2025 р. щодо позивача, судом встановлено, що заробітна плата позивачу у період з березня 2020 року по жовтень 2020 року нараховувалася та здійснювалася сплата страхових внесків.

Щодо періоду з 04.11.2020 р. по 20.01.2023 р. у вказаній формі ОК-5 наявні відомості про нараховану заробітну плату з листопада 2020 року по березень 2022 року. Сплата страхових внесків здійснювалась з листопада 2020 року по грудень 2021 року.

Разом з тим, як вже зазначалося судом вище, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії, за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Отже, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.05.2020 р. по 12.10.2020 р.

Разом з тим, підстави для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 03.03.2020 по 12.10.2020 р. та з 04.11.2020 р. по 20.01.2023 р. відсутні, з огляду на таке.

Як вже зазначалося судом вище, підставою для зарахування до пільгового стажу періоду роботи є віднесення та підтвердження пільгового стажу позивача на посаді, яка визначена Списком №1; підтвердження зайнятості позивача повний робочий день за Списком №1.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей/уточнюючих довідок про характер виконуваної позивачу роботи у період з 03.03.2020 по 12.10.2020 р. та з 04.11.2020 р. по 20.01.2023 р., а тому такі періоди не можуть бути зараховано до пільгового стажу позивача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 22.10.2025 р. по справі № 200/7392/24.

Разом з тим, ВП «Шахта Гірська» ДП «Первомайськвугілля» розташована на території Гірської міської територіальної громади, яка відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією від 28.02.2025 р. № 376 є окупованою територією з 23.06.2022 р. У зв`язку з введенням на території України воєнного стану, ВП «Шахта Гірська» ДП «Первомайськвугілля» з квітня 2022 року не працює.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.9 КАС України).

Таким чином, визначення предмета спору є прерогативою особи, яка звернулася до суду з позовною заявою, а суд розглядає справу в межах позовних вимог.

Виходячи з позовних вимог, заявлених позивачем щодо визнання дій відповідача 2 щодо здійснення з 01.03.2025 р. перегляду рішення відповідача 1 про перерахунок пенсії позивачу з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» неправомірними та зобов`язання відповідача 1 здійснити розрахунок пенсії позивача з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її перегляду, тобто з 01.03.2025 р., суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

На підставі наведеного та керуючись статтями 5, 9, 14, 77, 78, 139, 243, 246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П.Микуляк