Справа № 160/27709/25
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2025 року м.Дніпросправа № 160/27709/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі № 160/27709/25 (суддя Лозицька І.О.) за позовом Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення в частині, визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в кому просило:

- визнати протиправним та скасувати частково «рішення про проведення аналітичного дослідження» Державної податкової служби України (далі - відповідач) відносно Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» прийнятого керівником структурного підрозділу Відповідача на підставі якого було здійснено аналітичне дослідження результатом якого є Висновок аналітичного дослідження від 06.10.2023 № 506/99-00-08-01-04-20/0191000;

- визнати протиправними дії посадових осіб Державної податкової служби України щодо проведення дослідження фінансово-господарської діяльності Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»;

- визнати протиправним та скасувати Висновок аналітичного дослідження від 06.10.2023 №506/99-00-08-01-04-20/0191000 «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (), Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (), Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (), Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» () щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення, та/або інших правопорушень за період з 01.01.2017 по 31.12.2022» в частині результатів дослідження фінансово-господарської діяльності Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ().

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення в частині, визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування висновку, на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи позивач просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає, що «рішення про проведення аналітичного дослідження» ДПС України відносно ПРАТ «ЦГЗК» яке прийняте керівником структурного підрозділу відповідача на підставі якого було здійснено аналітичне дослідження результатом якого є висновок аналітичного дослідження від 06.10.2023 № 506/99-00-08-01-04- 20/00191000 містить всі ознаки акту індивідуальної дії та підлягає оскарженню в адміністративному порядку. Вказує, що дії відповідача, у формі дослідження та висновку, стали підставою для відкриття кримінального провадження № 0000049 від 09.11.2023 та внаслідок вказаних дій на позивача здійснюється негативний вплив та позивач змушений змінити свою поведінку (існує ризик бути притягнутим до відповідальності).

Відповідач своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позивачем позов не належить до розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як встановив суд першої інстанції, що відповідає змісту позову та наявним у справі доказам, про існування спірного висновку аналітичного дослідження №506/99-00-08-01-04-20/0191000 від 06.10.2023 «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (), Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (), Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (), Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» () щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення, та/або інших правопорушень за період з 01.01.2017 по 31.12.2022» позивачу стало відомо після ознайомлення 20.06.2025 представником Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», адвокатом Верещага Т.В., з матеріалами кримінального провадження №0000049 в процесі розгляду справи №761/25065/25 в Шевченківському районному суді м. Києва.

Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» не погодилося із діями посадових осіб Державної податкової служби щодо проведення дослідження своєї фінансово-господарської діяльності та документів, складених за його результатом, та звернулося до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Тобто, суть публічно-правового спору за поданою у цій справі позовною заявою, зводиться передусім до перевірки правомірності дій відповідача щодо проведення аналітичного дослідження та рішень, складених за його результатом.

У відповідності до вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При цьому публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та/або його посадовими особами в цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність суб`єкта владних повноважень із виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Водночас право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод.

Отже, з метою належного звернення за судовим захистом особа на момент звернення до суду повинна обґрунтувати існування його порушеного права або законного інтересу.

Водночас, обов`язковою ознакою рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Як свідчать матеріали справи, оспорювані дії посадових осіб Державної податкової служби України щодо проведення аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та оформлення висновку за його результатом були вчинені у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000049, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2023, та не потягнули за собою будь-яких наслідків у виді нарахування податкових зобов`язань чи штрафних санкцій контролюючим органом на підставі приписів Податкового кодексу України.

За правилами статті 84 Кримінально-процесуального кодексу України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При цьому оспорюване аналітичне дослідження було використане Головним підрозділів детективів Бюро економічної безпеки України як доказ у рамках вказаного кримінального провадження, про що, зокрема, зазначено у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи.

За правилами пункту 2 частини 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Колегія суддів звертає увагу, що питання правомірності отримання доказів у кримінальному провадженні не може бути предметом судового розгляду адміністративного суду, оскільки такі обставини підлягають перевірці судом за правилами кримінального судочинства.

В контексті встановлених обставин цієї справи, за обраного позивачем способу захисту як оскарження складеного у межах кримінального провадження висновку аналітичного дослідження, надання адміністративним судом оцінки правомірності такого висновку, який є доказом у досудовому розслідуванні, виходить за межі адміністративного судочинства та суперечить вимогам КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у даній справі, оскільки розгляд спору, з урахуванням предмету і суб`єктного складу, перебуває поза межами юрисдикції адміністративних судів.

Згідно частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В даному випадку оскаржена ухвала прийнята судом першої інстанції у відповідності до наведених вище вимог КАС України, підстави для її скасування або зміни відсутні, з огляду на що, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі № 160/27709/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак