Справа № 460/16337/25
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2025 року

м. Київ

справа №460/16337/25

адміністративне провадження № К/990/51989/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Єресько Л. О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі №460/16337/22 за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради, Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради, Володимирецького селищного голови ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання здійснити належний розгляд звернень і спонукання до вчинення інших дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 щодо незабезпечення дотримання зобов`язань, передбачених статями 15, 19 Закону України «Про звернення громадян» та статті 40 Конституції України, при наданні відповіді на письмове звернення позивача від 28 травня 2025 року в частині, що стосується переобладнаного під житло гуртожитку ПМК-173 по АДРЕСА_1 ;

визнати протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 щодо незабезпечення дотримання зобов`язань, передбачених статями 15, 19 Закону України «Про звернення громадян» та статі 40 Конституції України, при наданні відповіді на письмову заяву (звернення) позивача від 18 червня 2025 року;

визнати протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради щодо щорічного невизначення кількості новозбудованої та вивільнювальної жилої площі для надання жилих приміщень громадянам за заявою (зверненням) позивача від 18 червня 2025 року та всупереч пункту 36 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затв. постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11 грудня 1984 року;

зобов`язати селищного голову Володимирецької селищної ради об`єктивно та всебічно перевірити викладені у заяві позивача від 28 травня 2025 року обставини в частині, що стосується переобладнаного під житло гуртожитку ПМК-173 у АДРЕСА_1 і невідкладно вжити заходів до припинення неправомірних дій, виявити та усунути причини та умови, які сприяли порушенням відповідно до статей 15, 19 Закону України «Про звернення громадян», забезпечити поновлення порушених прав заявника та надати обґрунтовану відповідь на дане звернення відповідно до статті 40 Конституції України;

зобов`язати селищного голову Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 об`єктивно та всебічно перевірити викладені у заяві позивача від 18 червня 2025 року та даному позові обставини та факти, невідкладно вжити заходів до припинення неправомірних дій, виявити та усунути причини та умови, які сприяли порушенням відповідно до статей 15, 19 Закону України «Про звернення громадян», забезпечити поновлення порушених прав заявника та надати обґрунтовану відповідь на дане звернення відповідно до статті 40 Конституції України;

зобов`язати Виконавчий комітет Володимирецької селищної ради визначити щорічну кількість вивільнювальної жилої площі безпосередньо в межах селища Володимирець відповідно до пункту 36 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затв. постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11 грудня 1984 року, вчинивши належну, об`єктивну та всебічну перевірку правомірності набуття права володіння та набуття права власності на житлові приміщення жителями селища Володимирець, за виключенням житла збудованого громадянами;

зобов`язати Володимирецьку селищну раду прийняти рішення про відміну усіх преміальних нарахувань (премій), як і їх виплати, селищному голові Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 з дати надходження даного позову до суду і до належного приведення у відповідність заявлених у позові порушень;

стягнути з Володимирецької селищної ради моральну шкоду на йог користь у розмірі 200000 грн, яку перерахувати до благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Повернись живим».

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 щодо не надання відповіді на звернення від 28 травня 2025 року позивача у відповідності до Закону України "Про звернення громадян".

Зобов`язано селищного голову Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 надати відповідь на звернення від 28 травня 2025 року у відповідності до Закону України "Про звернення громадян".

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" з касаційною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

У цій справі суд першої інстанції дійшов висновку про можливість її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник вказує, що підставою касаційного оскарження судових рішень є підпункти "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що спір між сторонами стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

При цьому, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.

Тому, Судом не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Отже, скаржник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи.

Відтак, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин справи, то у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі №460/16337/22 за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради, Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради, Володимирецького селищного голови ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання здійснити належний розгляд звернень і спонукання до вчинення інших дій.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді А. Г. Загороднюк

Л. О. Єресько