Справа № 295/6337/25
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/6337/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Чішман Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк на звернення до суду з даним позовом, визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, скасувати постанову Департаменту патрульної поліції України Національної поліції України від 22.08.2024 серії 4АВ №06983746 про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу, зупинити виконавче провадження №77939650 від 30.04.2025 на період провадження справи.

У позові вказано, що 08.05.2025 у Богунському ВДВС м. Житомира позивачу надано копії документів, з яких він вперше дізнався про наявність оскаржуваної постанови, згідно якої інспектор ДПП Каліта М.В., розглянувши дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад, 040-1219, встановила, що 22.08.2024 за адресою: М06 Київ-ЧОП на транспортному засобі Ауді А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивач перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 23 км/год, чим порушив п. 12.9/6 Правил дорожнього руху та накладено штраф у подвійному розмірі 680 грн.

З 22.08.2024 та до моменту звернення до суду з даною позовною заявою від відповідача ОСОБА_1 не надходило жодних повідомлень про вчинення адміністративного правопорушення та винесеної постанови, чим позбавлено позивача права виконати постанову шляхом сплати 50% розміру штрафу.

Не виконавши приписи ст.ст. 279-1, 291, 300-1 КУпАП, на думку позивача, відповідач не мав правових підстав для направлення оскаржуваної постанови до органу виконавчої служби для примусового виконання у подвійному розмірі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.05.2025 позовну заяву залишено без руху (а.с. 10).

Ухвалою суду від 26.11.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 14).

03.12.2025 представником позивача подано до суду через підсистему «Електронний суд» клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з істотним пропущенням строків на оскарження постанови.

Разом з тим, суд зазначає, що однією з підстав для винесення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху слугувала відсутність заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

У заяві на виконання вимог ухвали від 14.05.2025 позивач зазначив, що йому стало відомо про наявність постанови 08.05.2025, звернувся до суду з позовною заявою 13.05.2025, тобто в межах визначеного 10-го строку.

У зв`язку з цим відпали підстави для залишення позовної заяви без руху, в тому числі щодо пропущених строків для звернення до суду з такою позовною заявою, ухвалою суду від 26.11.2025 у справі відкрито провадження.

Таким чином, правових підстав для залишення позову без розгляду та задоволення клопотання представника відповідача від 03.12.2025 немає.

04.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а адміністративний позов ОСОБА_1 без задоволення.

В обґрунтування відзиву зазначив, що оскаржувану постанову винесено інспектором Департаменту патрульної поліції Каліта М.В. на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі Система).

Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 040-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».

Інформація про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є безоплатною та розміщена в мережі Інтернет за посиланням https://bdr.mvs.gov.ua/user/g/r/4АВ/06983746/ ідентифікатор доступу gn0VNcrAgMH.

Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленої обмеження швидкості автомобілем AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , є фотокартки з зображенням транспортного засобу та відеозапис правопорушення.

На фотокартках міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме:

- дата та час вчинення правопорушення;

- місце вчинення правопорушення;

- географічні координати місця вчинення правопорушення;

- фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку;

- швидкість руху автомобіля, км/год;

- обмеження (перевищення) швидкості, км/год;

- напрямок руху автомобіля.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі відеофіксації та фотокарток автомобіля AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості доведений в повній мірі.

Подані стороною відповідача докази відповідають вимогам статті 251 КУпАП, статей 72,73,74,75,76 КАС України, відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом є достовірними та достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП.

На виконання вимог абзацу 2 пункту 9 розділу ІІ наказу МВС від 13.01.2020 № 13, постанова протягом п`ятнадцяти днів із дня її винесення була передана національному оператору поштового зв`язку для доставлення за адресою місця реєстрації позивача АДРЕСА_1 (що відповідає адресі, зазначеній в позовній заяві позивача).

Факт направлення оскаржуваної постанову позивачу за вказаною адресою підтверджується поштовим відправленням 960 від 05.09.2024. 09.12.2024 поштове відправлення 960 з оскаржуваною постановою серії 4АВ № 06983746 від 22.08.2024 повернулося Відповідачу із позначкою про невручення за закінченням терміну зберігання.

Тому висновки позивача про порушення його прав є недостовірними з огляду на надані документи. Поштове відправлення було направлено в установлені строки, а невручення постанови не можна вважати порушенням прав позивача з боку відповідача.

Введення воєнного стану на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який досі триває, тримісячний строк для пред`явлення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання, перервався, аналогічний підхід застосований і Верховним Судом у постанові від 09.11.2023 у справі №0440/5997/18.

16.12.2025 ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що відзив на позовну заяву не містить обов`язкових положень, а є набором вже відпрацьованих і складених численних стандартних відзивів в інших аналогічних справах, у відзиві викладені численні норми права без системного та/або буквального аналізу, з наведенням «Прикладів» рішень Верховного Суду України та Європейського суду з прав людини, однак всі вони не стосуються обставин і суті даної справи.

Також ОСОБА_1 зазначив у відповіді на відзив, що відповідач у відзиві намагається ввести суд в оману та «захистити честь мундира» відповідального працівника поліції, який не виконав покладених на нього обов`язків та порушив приписи нормативних документів, що не спростовує доводів, викладених у позові.

На думку позивача, у поштовому відправленні №960 від 05.09.2024, якого він не отримував у відділенні №29 Укрпошти м. Житомира, обов`язкові графи є незаповненими та відсутні будь-які підписи і відповідні записи працівників такого поштового відділення із печаткою про вручення чи не вручення відправлення позивачу у встановлені строки, відсутній підпис позивача про отримання.

У 2024-2025 роках позивач із міста Житомира нікуди не виїжджав, тому при надходженні вказаного поштового відправлення обов`язково його отримав би і виконав би його із встановленою пільгою у 10-ти денний термін.

На особисте звернення до начальника відділення №29 Укрпошти у м. Житомирі позивачу повідомлено, що зазначене по номеру вище відправлення до відділення N?29 не надходило, тому твердження представника відповідача є недостовірним.

Також позивач зазначив про наявність сумніву відносно повноважень представника позивача, оскільки позивачу не надано до відзиву копії довіреності, завіреної в установленому порядку.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КУпАП, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані сторонами докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови серії 4АВ №06983746, 22.08.2024 о 08 год. 41 хв за адресою М06 Київ-Чоп 66 км + 250 м, особа, яка керувала транспортним засобом AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушила пункт 12.9. «б» ПДР України.

За дане правопорушення відповідальну особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, що передбачено частиною першою статті 122 КУпАП (а.с. 5).

На виконання вимог абзацу 2 пункту 9 розділу ІІ наказу МВС від 13.01.2020 № 13, постанова протягом п`ятнадцяти днів із дня її винесення була передана відповідачем національному оператору поштового зв`язку для доставлення за адресою: місця реєстрації позивача АДРЕСА_1 .

Факт направлення оскаржуваної постанови позивачу за вказаною адресою підтверджується поштовим відправленням 960 від 05.09.2024, що долучений відповідачем до заяви про залишення позову без розгляду.

09.12.2024 поштове відправлення 960 з оскаржуваною постановою серії 4АВ № 06983746 від 22.08.2024 повернулося відповідачу із позначкою про невручення за закінченням терміну зберігання.

Судом встановлено, що позивач не заперечує факту вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення.

Постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Блажиєвською Л.В. від 30.04.2025 на підставі вказаної постанови серії 4АВ № 06983746 від 22.08.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77939650 про стягнення з позивача штрафу в подвійному розмірі 680 грн (а.с. 3).

З цієї ж постанови встановлено, що ОСОБА_1 отримав як оскаржувану постанову, так і постанову про відкриття виконавчого провадження 08.05.2025, про що особисто розписався (а.с. 3).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до підпункту «б» пункту 12.9 Правил дорожнього руху передбачає, що водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В примітці до ст. 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Ст. 14-2 КУпАП передбачає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

При цьому, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу (ст. 14-2 ч. 3 КУпАП).

Для автоматизованого обліку зареєстрованих транспортних засобів та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Державтоінспекція Міністерства внутрішніх справ України.

Органи, які здійснюють відомчу реєстрацію транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування, після реєстрації (внесення змін у відомості про реєстрацію) транспортного засобу невідкладно подають відомості про нього до Міністерства внутрішніх справ України для внесення їх до Єдиного державного реєстру.

Суб`єктами адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), виступають юридичні та фізичні особи, за якими зареєстровано транспортний засіб. Такими особами можуть бути власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах. До останніх, зокрема, належать володарі транспортних засобів, тимчасово ввезених на митну територію України для власного користування більш як на два місяці.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, а тому притягнення його до відповідальності за спірне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП є правомірним.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, встановлюються статтями 279-1-279-4 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 січня 2020 року № 13 (далі Інструкція № 13).

Згідно до статті 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 13 зазначається, що при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі наявності доказів учинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах автоматичної фіксації даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням цифрового підпису.

Винесена уповноваженим поліцейським адміністративна постанова друкується з використанням засобів Системи та протягом трьох днів із дня її винесення передається національному оператору поштового зв`язку для доставлення на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII доповнено пунктом 10-2, відповідно до якого, зокрема, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Так, указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який досі триває.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 25.06.2020 року по справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

До відзиву представником відповідача долучено фотокартки з зображенням транспортного засобу та відеозапис моменту правопорушення позивачем.

Більше того, як зазначалося вище, позивач не оскаржує факту інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та по суті як позовної заяви, так і відповіді на відзив зазначив, що в разі отримання у визначені законом строки оскаржуваної постанови сплатив би штраф в сумі 340, 00 грн.

Також відповідачем спростовано належними та допустимими доказами і головну підставу для оскарження позивачем постанови ненаправлення її у 10-денний строк з дня її винесення відповідальній особі, шляхом долучення до матеріалів справи поштового відправлення 960 від 05.09.2024, яке 09.12.2024 повернулося відповідачу із позначкою про невручення «за закінченням терміну зберігання».

Інші посилання, якими обґрунтована позовна заява та відповідь на відзив, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Отже, доводи позивача, викладені ним в адміністративному позові, про те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, суд розцінює як версію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, що спростовуються дослідженими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а також відсутністю доказів зі сторони позивача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача є правомірними та свідчать про законність прийнятого ним рішення стосовно винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, за вчинене останнім адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та направлення вказаної постанови на адресу позивача.

Крім того, слід зазначити, що несвоєчасне направлення постанови особі які вчинила адміністративне правопорушення не є підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 76, 77, 90, 242-246 КАС України, ст.ст. 122, 268, 280 КУпАП суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 23.12.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя Л.М. Чішман