Справа № 160/26142/25
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що Державною казначейською службою України протиправно повернуто його заяву про безспірне списання недоплаченої суми пенсії. В даному випадку, ним було подано всі необхідні документи передбачені як Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», так і пунктом 6 Порядку № 845.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
03.10.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує та зазначає, що поданий позивачем пакет документів не містив оригіналу виконавчого листа у справі № 160/9454/21, а казначейство здійснило розгляд заяви відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та листом від 03.09.2025 повідомило, що у разі надходження документів, зокрема оригіналу виконавчого листа, передбачених пунктом 6 Порядку № 845, Головним управлінням Казначейства будуть вжиті заходи щодо виконання судового рішення у справі № 160/9454/21. Вказує, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 160/9454/21 не є виконавчим документом у розумінні статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак не може бути підставою для безспірного списання коштів органами Казначейства.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року у справі №160/9454/21 набрало законної сили 17.09.2021 року.

06.10.2021 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року у справі №160/9454/21 видано виконавчий лист.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду задоволено, змінено встановлений порядок та спосіб виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року у справі №160/9454/21, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 недоплачену пенсію за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 року у розмірі 214 421,36 грн та компенсацію втрати частини доходу за період з 01.04.2019 року по 04.06.2021 року у розмірі 33 002,85 грн.

27.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Державної казначейської служби України із заявою, в якій просив невідкладно стягнути в безспірному порядку з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 недоплачену пенсію за період з 01.04.2019 року по 28.02.2022 року та компенсацію втрати частини доходу за період з 01.04.2019 року по 04.06.2021 року згідно виконавчого документа, а саме ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі № 160/9454/21 у відповідності ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

До заяви було додано: оригінал ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року у справі № 160/9454/21; засвідчену копію рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 року у справі № 160/9454/21; засвідчену копію документа, що підтверджує реквізити банку; засвідчену копію паспорта з копією ідентифікаційного номера; засвідчену копію посвідчення інваліда війни ІІ групи; засвідчену копію розрахунку недоплаченої суми пенсії; засвідчену копію листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській від 19.12.2022 року; копії прийнятих головним державним виконавцем чотирьох виконавчих документів; засвідчену копію виконавчого листа № 160/9454/21 від 06 жовтня 2021 року.

03.09.2025 року Державною казначейською службою України листом № 5-11/19276 повідомлено позивачу, що відповідно до пункту 6 Порядку № 845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб, зокрема оригінал виконавчого документа. Проте, позивачем до заяви надано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду про зміну способу та порядку виконання рішення по справі №160/9454/21. Повідомлено, що ухвала суду про заміну способу та порядку виконання судового рішення не є виконавчим документом у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак не може бути підставою для безспірного списання коштів органами Казначейства. Враховуючи викладене вище, відповідач повернув надіслані документи та повідомив, що з метою виконання судового рішення по справі необхідно подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області документи, передбачені пунктом 6 Порядку, в т.ч. оригінал виконавчого документа.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо повернення заяви з документами та не стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській згідно ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року у справі № 160/9454/21 сум недоплаченої пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частинами 2, 3 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Згідно з пунктом 8 Порядку № 845 органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку: 1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; 2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Порядку №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку; не відповідає вимогам, передбаченим Законом України Про виконавче провадження.

З матеріалів справи встановлено, що 27.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Державної казначейської служби України із заявою, в якій просив невідкладно стягнути в безспірному порядку з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на його користь недоплачену пенсію та компенсацію втрати частини доходу за період з 01.04.2019 року по 04.06.2021 року згідно виконавчого документа, а саме ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі № 160/9454/21.

Проте Державною казначейською службою України листом від 03.09.2025 року № 5-11/19276 серед іншого повідомлено позивачу, що відповідно до пункту 6 Порядку № 845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб, зокрема оригінал виконавчого документа. Проте, ухвала суду про заміну способу та порядку виконання судового рішення не є виконавчим документом у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак не може бути підставою для безспірного списання коштів органами Казначейства.

Так відповідно до частин 3, 7, 9 статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України, що виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

У разі вирішення питання про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; забезпечення виконання судового рішення; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочення чи розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання (дії) судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження суд вносить відповідну ухвалу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше двох днів з дня її постановлення у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих документів затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України.

Зі змісту вказаних норм випливає, що виконання судового рішення здійснюється саме на підставі виконавчого листа або ухвали суду, якщо у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

Так, Державна судова адміністрація України та Міністерство юстиції України опублікували наказ від 14.06.2022 № 177/2370/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих документів», пунктом 1 якого затвердили Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих документів.

Згідно пункту 6 Наказу Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 1 цього наказу, який набирає чинності через 30 днів із дня опублікування повідомлення про початок функціонування Реєстру в газеті "Голос України" та на вебпорталі судової влади України.

Однак, станом на момент прийняття цього рішення програмне забезпечення Єдиного державного реєстру виконавчих документів наразі не розроблено.

Водночас, відповідно до підпунктів 18.1, 18.2 пункту 18 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року у справі №160/9454/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням раніше встановлених 82 відсотків грошового забезпечення за вислугу років з урахуванням надбавок, підвищень, доплат та премії без обмеження максимальним розміром, нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходу за період з 01.04.2019 року по 04.06.2021 року

Поряд з цим, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду задоволено, змінено встановлений порядок та спосіб виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року у справі №160/9454/21.

Суд зауважує, що згідно приписів Кодексу адміністративного судочинства України виконавчий лист видається виключно на рішення суду.

Ухвала суду про зміну способу і порядку виконання судового рішення є самостійним процесуальним документом, та не може бути підставою для видачі окремого виконавчого листа. Процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб.

Крім того, як було зазначено вище, відповідно до підпунктів 3, 4 пункту 6 Порядку № 845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб, зокрема, оригінал виконавчого документа і судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності).

Тобто в цьому випадку позивач повинен подати органам Казначейства як ухвалу про зміну способу виконання, так і виконавчий лист.

Так, на виконання вказаних законодавчих норм, позивачем до заяви від 27.08.2025 року було додано, зокрема: оригінал ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року у справі № 160/9454/21 та засвідчену копію виконавчого листа № 160/9454/21 від 06 жовтня 2021 року.

При цьому, згідно статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу.

Суд зазначає, що повертаючи без розгляду заяву позивача про безспірне списання недоплаченої пенсії, Державна казначейська служба України вказала на необхідність надання оригіналу виконавчого листа разом з іншими документами.

Однак, відповідачем при вирішенні питання про повернення заяви не було дотримано приписи статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та не надано позивачу місячний строк для усунення недоліків поданих документів.

Отже, суд приходить до висновку, що повертаючи позивачу подані документи, відповідач діяв не у спосіб передбачений статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», чим вчинив протиправні дії відносно позивача.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

За приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну казначейську службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.08.2025 року про стягнення в безспірному порядку недоплаченої пенсії у відповідності до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Щодо негайного стягнення у відповідності до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року у справі № 160/9454/21, статей 1, 2, 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України суд зазначає наступне.

Так, згідно частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) включення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, виключення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій з такого переліку та надання доступу до активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283, пунктами 1 і 2 частини першої статті 289 цього Кодексу.

Отже, зазначена норма стосується виконання рішень про присудження, тобто стягнення, пенсії, у яких зазначається конкретний розмір пенсії (заборгованості) з наведенням в мотивувальній частині відповідного розрахунку, у той час як у даній справі виплаті пенсії позивачу мають передувати дії органу Державної казначейської служби України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.08.2025 року, внаслідок чого норма статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України у даному випадку застосуванню не підлягає.

Враховуючи, що заяву позивача не було розглянуто по суті, вимоги про зобов`язання відповідача негайно стягнути суми пенсії та компенсації не підлягають задоволенню як передчасні.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а підтвердження наявності інших судових витрат матеріали справи не міститься, то судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної казначейської служби України щодо повернення листом № 5-11/19276 від 03.09.2025 року заяви ОСОБА_1 від 27.08.2025 року та доданих документів.

Зобов`язати Державну казначейську службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.08.2025 року про стягнення в безспірному порядку недоплаченої пенсії у відповідності до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська