Справа № 160/28634/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
02.10.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідачі), в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ з 18 вересня 2025 року, у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках, виданих Південно-Східною митницею від 18.09.2025 №7.5-22/44 та від 18.09.2025 №7.5-22/45, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах в митних органах з 06.12.1993 по 02.04.2024 та з 04.04.2024 по 17.09.2025 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами з 22.10.2025, відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, та витребувано матеріали, що були на розгляді при прийнятті спірного рішення.
20.10.2025 від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшли матеріали з пенсійної справи позивача на вимогу ухвали суду від 07.10.2025.
Разом з тим, суд зауважує, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області станом на 22.12.2025 не скористалося правом на подання до суду відзиву на цю позовну заяву.
28.10.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позову та просить відмовити у позовних вимогах в повному обсязі. В обґрунтування доводів відзиву представник відповідача зазначає, що відсутні підстави для врахування до стажу роботи віднесення посад до відповідних категорій посад державних службовців митних органів з 16.12.1993 по 01.05.2016. Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» поширене право на призначення пенсії державного службовця виключно на осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, і які на день набрання чинності Законом, станом на 01.05.2016, мають необхідний спеціальний стаж. Так, відповідно до ст.3 Закону №889 - сфера дії цього Закону не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюється спеціальні звання. Відповідно до ст. 573 Митного кодексу України, посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання.
03.11.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якій заначено, що відповідачем-2 у відзиві на позов не заперечується та визнається та обставина, що після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж. Також позивач зауважує, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2025 №618 в митних органах (крім органів, зазначених у підпункті 5 пункту 2 цієї постанови) та наказу Державної митної служби України від 03.06.2025 №495 «Про проведення класифікації посад державної служби» проведено класифікацію посад державної служби. За результатами проведеної класифікації посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Кривий Ріг», яку обіймала позивач, класифіковано за кодом 2-VII-2. Отже, позивач працювала з 01.01.2024 в державному органі (Південно-Східній (Дніпровській) митниці), що провів класифікацію посад державної служби у червні 2025 та звільнилася 17.09.2025 з державної служби.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та одержує пенсію за віком, призначену з 29.04.2025 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
18.09.2025 позивач звернулася по пенсійного органу із заявою про перехід на пенсію за віком згідно Прикінцевих положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII Про державну службу, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ Про державну службу, у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках про складові заробітної плати, виданих Південно-Східною митницею від 18.09.2025 № 7.5-22/44 та від 18.09.2025 № 7.5-22/45, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах в митних органах з 06.12.1993 по 02.04.2024 та з 04.04.2024 по 17.09.2025.
Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 з 06.12.1993 по 17.09.2025 працювала в митних органах. В періоди роботи в митних органах, зокрема, з 06.12.1993 по 01.05.2016 присвоювались персональні звання: з 20.04.1994 інспектора митної служби 3 рангу, з 23.04.1996 інспектора митної служби 2 рангу, з 29.04.1998 інспектор митної служби І рангу, з 13.09.2000 радник митної служби III рангу, з 11.11.2003 радник митної служби ІІІ рангу, з 29.06.2004 інспектор митної служби І рангу, з 29.06.2005 радник митної служби ІІ рангу, 01.04.2004 інспектор митної служби І рангу, 01.07.2005 радник митної служби 3р., 27.11.2006 радник митної служби 2 рангу, 01.01.2014 радник податкової та митної справи ІІ рангу. Звільнена з 17.09.2025.
Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (надалі Закон № 889) визначено, що для осіб, які на день набрання чинності Законом (01.05.2016), мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993.
Статтею 46 Закону №889 визначено стаж державної служби, який дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, механізм обчислення якого затверджений Порядком обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229 (застосовується з 01.05.2016). До 01.05.2016 механізм обчислення стажу державної служби був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. № 283 (втратила чинність з 01.05.2016). Поряд з цим, цими постановами не визначено механізму віднесення посад до відповідних категорій посад державних службовців.
Отже, на думку відповідача, відсутні підстави для врахування до стажу роботи віднесення посад до відповідних категорій посад державних службовців митних органів з 16.12.1993 по 01.05.2016.
Враховуючи викладене вище, відділом перерахунків пенсій прийнято спірне рішення відмовити ОСОБА_1 в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки на день набрання чинності Законом станом на 01.05.2016 у заявниці відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, які дають право на призначення пенсії державного службовця.
Вважаючи, такі дії відповідача протиправними, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.
Таким чином, суд зазначає, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та зарахування періоду роботи до стажу державної служби, а отже, питання щодо розрахунку розміру пенсії відповідно до довідок про складові заробітної плати є похідним і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на переведення на пенсію державного службовця
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Згідно пункту 1 частини першої статті 8 цього Закону, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку, чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідно виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За приписами ст. 9, 10 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за вибором.
Відповідно до частини третьої ст. 45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Відповідно до частини першої ст. 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Страховий стаж, це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону №1058-IV).
Із змісту наведених правових норм Закону №1058-IV, вбачається, що:
- право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку;
- в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати як пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника;
- особі яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за вибором;
- переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду;
- розрахунок розміру пенсійних виплат згідно із пенсією на яку було переведено особу за її заявою проводиться тільки із заробітної плати (доходу) за періоди страхового стажу, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, визначені Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», який набрав чинності 01.05.2016 (далі - Закон №889-VIII).
Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно пп. 1 п. 2 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», затверджено «Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі - Порядок №622).
Пунктом 2 Порядку №622, встановлено, що згідно із пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу»:
- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно пункту 3 Порядку №622, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:
чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.;
61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.;
Отже, відповідно до наведених правових норм Законів України №3723-XII, №889-VIII, Порядку №622, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» мають жінки, а саме:
- державні службовці та особи, за наявності не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;
- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016), займали посади державної служби (працювали на посадах державних службовців), та мають не менш як 10 років стажу на посадах державної служби у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та на час досягнення віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працювали на посадах державних службовців;
- особи, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016), мали не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- державні службовці та особи, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: за наявності страхового стажу 30 років;
- особи, яким не призначали пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» за умови наявності достатнього страхового стажу, стажу державної служби та досягнення певного віку.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
В ході розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців та має необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про державну службу».
Так, за змістом записів трудової книжки Позивача серія НОМЕР_1 вбачається, що Позивач працювала на посадах державної служби в періоди:
- з 06.12.1993 по 14.08.1997 на посаді інспектора Криворізької митниці, що становить 3 роки 08 місяців 08 днів (записи у трудовій книжці №№ 12-16);
- з 15.08.1997 по 21.10.2010 на посадах інспектора; старшого інспектора відділу бух обліку, звітності та розрахунків по митних платежах з Держбюджетом; головного інспектора відділу фінансів та бухгалтерського обліку; провідного інспектора відділу митних платежів; провідного інспектора організаційно-контрольної роботи; провідного інспектора оперативного сектору автоматизованої обробки інформації по контролю за переміщенням товарів відділу контролю за переміщенням товарів; головного інспектора сектору ведення розрахунків та обліку матеріальних цінностей на балансових та позабалансових рахунках служби фінансів, бухгалтерського обліку та звітності Криворізької митниці ДМСУ, що становить 13 років 2 місяці 06 днів (записи у трудовій книжці №№ 17- 31);
- з 22.10.2010 по 31.05.2013 на посадах головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Кривий Ріг»; головного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг»; провідного інспектора відділу митного оформлення «Криворіжсталь» митного поста «Кривий Ріг»; Дніпропетровської митниці, що становить 2 роки 07 місяців 09днів (записи у трудовій книжці №№ 31- 34);
- з 01.06.2013 по 14.12.2014 на посадах провідного інспектора відділу митного оформлення «Криворіжсталь» митного поста «Кривий Ріг»; старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Криворіжсталь» митного поста «Кривий Ріг» Дніпропетровської митниці Міністерства доходів і зборів України, що становить 1 рік 06 місяці 13днів (записи у трудовій книжці №№ 35-39);
- з 15.12.2014 по 04.12.2019 на посадах старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Криворіжсталь» митного поста «Кривий Ріг»; старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Кривий Ріг» Дніпропетровської митниці ДФС, що становить 4 роки 11 місяців 19днів (записи у трудовій книжці №№ 40-42); - з 05.12.2019 по 29.06.2021 на посадах старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці Держмитслужби, що становить 1 рік 06 місяців 24дні (записи у трудовій книжці №№ 43-46);
- з 30.06.2021 по 02.04.2024 на посадах старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці, що становить 2 роки 09 місяців 03дні (записи у трудовій книжці №№ 47-48);
- з 04.04.2024 по 17.09.2025 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Кривий Ріг» Південно-Східної (Дніпровської) митниці, що становить 1 рік 05 місяців 13днів (записи у трудовій книжці №№ 49-52). Відповідно до наказу Державної митної служби України від 08.08.2025 № 775 «Про реорганізацію територіальних органів Держмитслужби» територіальний орган як відокремлений підрозділ Державної митної служби України Дніпровську митницю (код 43971371) перейменовано на Південно-Східну митницю (код 43971371), про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідний запис 20 серпня 2025 року.
Присягу державного службовця прийнято позивачем 14.06.1995, про що також здійснено запис в трудовій книжці №13.
Відповідно до даних трудової книжки позивачу присвоєно:
20.04.1994 персональне звання «Інспектор митної служби ІІІ рангу (запис у трудовій книжці №14) підстава наказ ДМКУ №132к від 20.04.1994;
23.04.1996 персональне звання «Інспектор митної служби ІІ рангу» (запис у трудовій книжці №15) підстава наказ ДМСУ №139к від 23.04.1996;
29.04.1998 персональне звання «Інспектор митної служби І рангу» (запис у трудовій книжці №18) підстава наказ ДМСУ №185к від 29.04.1998;
13.09.2000 персональне звання «Радник митної служби 3 рангу» (запис у трудовій книжці №20) підстава наказ ДМСУ №424к від 13.09.2000;
11.11.2003 - персональне звання «Радник митної служби 2 рангу» (запис у трудовій книжці №22) підстава наказ №685-к від 11.11.2003;
01.04.2004 спеціальне звання «Інспектор митної служби 1 рангу» (запис у трудовій книжці №23) підстава наказ ДМСУ №290к від 30.03.2004;
01.07.2005 - спеціальне звання «Радник митної служби 3 рангу» (запис у трудовій книжці №24) підстава наказ ДМСУ №1117к від 01.07.2005;
27.11.2006 - спеціальне звання «Радник митної служби 2 рангу» (запис у трудовій книжці №26) підстава наказ ДМСУ №1175к від 27.11.2006;
01.06.2013 присвоєно 12 ранг державного службовця (запис у трудовій книжці №36) підстава наказ Міністерства доходів і зборів України №12о від 31.05.2013;
01.01.2014 присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІ рангу (запис у трудовій книжці №38) підстава наказ №4260 від 30.12.2013;
05.12.2019 присвоєно 7 ранг державного службовця (запис у трудовій книжці №44) підстава наказ №17о від 05.12.2019;
01.07.2020 присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби ІІ рангу» (запис у трудовій книжці №45) підстава наказ №440о від 01.07.2020;
Таким чином, Позивач станом на 01.05.2016 має 22 роки 04 місяці 24 дні, а загалом 31 рік 09 місяців 11 днів державної служби в митних органах, що також підтверджується виданими Південно-Східною митницею довідками від 18.09.2025 №7.5-22/44 та від 17.09.2025 №33/7.5-12
Частиною першою статті 569 Митного кодексу України, встановлено, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Відповідно до ч. 1 статті 588 МКУ - пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Таким чином, на дату набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, позивач мала понад 20 років стажу державної служби та понад 30 років страхового стажу.
На дату звернення позивача до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», позивачу виповнилося 63 роки.
Крім того, судом не встановлено жодних обмежень щодо неможливості в переведенні Позивача на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII.
Отже, спірність позицій сторін в даному випадку полягає у виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Разом з тим, виходячи з аналізу законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вбачається, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.
Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.
Спірні правовідносини стосуються саме переведення позивача з одного виду пенсії, за віком, на інший вид - пенсію за віком, в межах іншого закону.
Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, з чого слідує, що спірні правовідносини не стосуються перерахунку одного і того ж виду пенсії.
Суд звертає увагу на те, що за наявності у особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє останній після призначення пенсії, перейти з одного виду пенсії на інший, або звернутись органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за іншим законом.
Щодо позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з огляду на те, що оскаржуване рішення було прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, суд доходить висновку, що відповідачем ГУ ПФУ в Дніпропетровській області права позивача не були порушені, а тому в задоволенні позовних вимог до цього відповідача слід відмовити в повному обсязі.
За таких обставин, ефективним способом захисту суд вважає зобов`язати вчинити дії по відновленню порушених прав позивача саме Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
Отже, інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.
За приписами частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 968,96 грн, що документально підтверджується квитанцією № 9854-4385-6551-6168 від 02.10.2025.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132,139,193,241-246, 250, 251,257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ з 18 вересня 2025 року, у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках, виданих Південно-Східною митницею від 18.09.2025 №7.5-22/44 та від 18.09.2025 №7.5-22/45, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах в митних органах з 06.12.1993 по 02.04.2024 та з 04.04.2024 по 17.09.2025 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець