Справа № 183/11034/25
Суддя: Оладенко О. С.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11034/25

№ 2-а/183/123/25

17 грудня 2025 року м.Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Оладенко О.С., за участі секретаря судового засідання Павлюк А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

21.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просив визнати неправомірними дії інспектора з питань з контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Ю.В. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1ІД №668006 від 22.09.2025 до повідомлення серія ІД №01536363; постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 22.09.2025 відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серія 1ІД №668006 до повідомлення серія ІД №01536363, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 27.08.2025 12 год 09 хв транспортний засіб позивача, здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою вул. Івана Акінфієва, 10, чим порушив п. 15.9 ПДР в частині заборони зупинки транспортному засобу ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Зазначив, що здійснив вимушену зупинку, за адресою вул. Івана Акінфієва, 10 з правого боку яка не була заборонена жодними знаками чи розміткою, як така, на якій «Зупинка заборонена». Інспектором не було з`ясовано чи був розміщений транспортний засіб таким чином, що суттєво перешкоджав дорожньому руху, оскільки це є необхідною умовою для притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП. Крім того, позивач за станом здоров`я був змушений здійснити вимушену зупинку та повернутися до госпіталізації, де і отримав невідкладну допомогу. Відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а саме те, що позивач порушив правила зупинки чи стоянки, що створило перешкоди дорожньому руху. Позивач вважає, що інспектор допустив неправильний розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, без врахування дійсних обставин справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до безпідставного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді від 31 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 06 листопада 2025 року було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Не погоджуючись із пред`явленим позовом, відповідач подав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що оскаржувана позивачем постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, посилаючись на положення КУпАП; Правила паркування транспортний засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342. Відповідач зазначив, що вчинене 27.08.2025 позивачем правопорушення було зафіксовано в режимі фотозйомки, якою була зафіксована дата вчинення правопорушення, місце розташування транспортного засобу, географічні координати, час вчинення порушення. У зв`язку з чим, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.45-49).

16 листопада 2025 року позивач подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою від 19 листопада 2025 року клопотання позивача задоволено, призначено судове засідання.

У судове засідання, призначене на 17 грудня 2025 року позивач не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив про розгляд справи без його участі.

Позивачем подано відповідь на відзив, а відповідачем подано заперечення. У відповідності до ст.269 КАС України, у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності заявами по суті справи є позов та відзив на позовну заяву, подання інших заяв, у тому числі відповіді на відзив та заперечень у даній категорії справ нормами КАС України не передбачено.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши позиції сторін, викладені в заяві та у відзиві, встановив наступне.

Постановою серії 1ІД №668006 від 22.09.2025 до повідомлення серія ІД №01536363, складеною головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Ю.М., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 680 грн. У постанові зазначено, що 27 серпня 2025 року о 12:09 год. транспортним засобом SUZUKI SX 4 державний номер НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Івана Акінфієва,10, чим порушено вимоги підпункту и) пункту п.15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, в частині заборони зупинки транспортному засобу ближче 10 м від прилеглих територій, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Предметом судового дослідження у цій справі за спірними правовідносинами є протиправність постанови інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху.

Суд враховує, що згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями статей 245, 252, 280 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, згідно із п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 15.9«и» ПДР передбачено, що зупинку заборонено ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за правопорушення - ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-8 цього Кодексу.

Частинами 3-5 ст.279-1 КУпАП встановлено, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Приписами ч.1 ст.72 та ст.73 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає, що за визначенням пункту 1.10 ПДР, прилегла територія територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. Проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Наведені визначення дають підстави вважати, що прилегла територія межує з проїзною частиною і розпочинається безпосередньо на цій межі, яка є місцем прилягання до дороги. Виїздом з прилеглої території є уявна лінія, яка прилягає до проїзної частини.

Крім цього, згідно пункту «з» ч.3 ст.265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб зокрема, розташовано ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

При цьому, пунктом 15.9«и» ПДР передбачено, що зупинку заборонено ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

На підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення спірної постанови від 22.09.2025 відповідач надав суду матеріали фотофіксації автомобіля марки SUZUKI SX 4 державний номер НОМЕР_1 .

У примітці до ст.14-2 КУпАП зазначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Отже, належним чином оформлені матеріали фото/відео фіксації є допустимим доказом.

В матеріалах справи містяться фотографії місця події із зображенням автомобіля позивача у різних ракурсах, із відображенням дати, часу та місця фотофіксації разом з місцем розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого майна, відповідно до яких достеменно можливо встановити розміщення автомобіля позивача і з яких слідує, що належний позивачу автомобіль SUZUKI SX 4 державний номер НОМЕР_1 27 серпня 2025 року здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглох території, що у повній мірі підпадає під норму пп. «и» п. 15.9 ПДР.

Верховний Суд у постанові від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а у п. 24 зазначив, що належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а.

Як убачається зі змісту фотознімків, інспектором з паркування проведено заміри відстані за допомогою якого встановлено, що відстань від транспортного засобу позивача до місця виїзду з прилеглої території складає приблизно 2 метри.

Отже, надані до матеріалів справи фотознімки є належними доказами, що фіксують і підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується факт знаходження автомобіля позивача, у момент фіксації правопорушення, ближче за 10 м від виїзду з прилеглої території, відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій щодо її складання протиправними.

Суд не погоджується із позицією позивача, що транспортний засіб не був перешкодою для дорожнього руху та не створював загрозу безпеці дорожнього руху, оскільки позивач у своїй позиції не враховує дорожню обстановку, а саме: що його транспортний засіб розміщений ближче 10 метрів з виїзду з прилеглої території, що зменшує оглядовість для автомобілів, які здійснюють виїзд із прилеглої території, і при цьому мають надати перевагу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі згідно з правилами дорожнього руху.

Також суд зазначає, що наявні у справі фотознімки свідчать про те, що розташування автомобіля біля будинку №10 по вул.Івана Акінфієва у м. Дніпро, без дотримання відстані у 10 метрів перед виїздом з прилеглої території створює значні перешкоди дорожньому руху, оскільки звужує огляд та можливість маневру для автомобілів виїжджаючих з двору вищезазначених будинків.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність постанови серії 1ІД №668006 від 22.09.2025 до повідомлення серія ІД №01536363 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

З приводу доводів позивача про вимушену зупинку суд зазначає, що вимушена зупинка є припиненням руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. Згідно п. 15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 Правил.

ОСОБА_1 вказує, що зупинка була вимушеною через стан його здоров`я, проте він не здійснив заходи для означення такої вимушеної зупинки, передбачені Правилами дорожнього руху, не вказав аварійним світловим покажчиком іншим учасникам руху свою вимушену зупинку.

Позивач вказав, що аварійні світлові покажчики не вмикав через можливість розрядження акумуляторної батареї. Проте, такі доводи не звільняють позивача від обов`язку дотримуватися Правил дорожнього руху.

Стосовно строків звернення з даним позовом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.122 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивачем подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови. При цьому, до клопотання додано належні та допустимі докази щодо дати отримання позивачем оскаржуваної постанови 07.10.2025, а також щодо наявності поважних причин, а тому строк звернення до суду з позовом підлягає поновленню.

Розподіляючи судові витрати, суд керується статтею 139 КАС України та враховуючи відмову у позові, покладає судові витрати у виді судового збору, понесені позивачем, на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 120, 132,134, 139, 229, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серія 1ІД №668006 від 22.09.2025 до повідомлення серія ІД №01536363, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено і підписано 17 грудня 2025 року .

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

відповідач - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, , адреса: м.Дніпро, пр.-т Д.Яворницького, буд. 75.

Суддя Оладенко О.С.