Справа № 170/905/25
Суддя: Жевнєрова Н. В.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 170/905/25
Провадження № 2-а/170/12/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року сел. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області під головуванням судді Жевнєрової Н.В., за участю секретаря судового засідання Остапчук Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Сеніва Т.В., представника відповідача Любохинця І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шацьк адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора п`ятої роти першого батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області Петрука Юрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

01 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з указаним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 20.11.2025 інспектором 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Петруком Юрієм Володимировичем щодо ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6191318. У постанові вказано, що 20.11.2025 о 15:52:21 у с. Вишнів, вул. Володимирська, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz Sprinter", номерний знак НОМЕР_1 , що використовується для надання послуги з перевезення пасажирів, а саме здійснював рух за маршрутом між населеними пунктами м. Львів - с. Гаївка, при цьому керував транспортним засобом у якого кількість зовнішніх приладів світлових не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив пп. 31.4.3.а. ПДР України, п. 6.1.5. ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання", чим порушив п. 31.1. ПДР - керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені ч. 1 цієї статті. У постанові вказано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні вказаного правопорушення та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень. Приймук С.А. з указаною постановою не погоджується, вважає її незаконною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки фабула постанови не містить опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, тому позивач просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Не погоджуючись із позовом представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Любохинець І.С. подав відзив на позовну заяву, у якому вказує, що причиною зупинки транспортного засобу марки "Mercedes-Benz Sprinter", номерний знак НОМЕР_1 , була наявна видима технічна несправність транспортного засобу, а саме непрацююча права фара в режимі ближнього світла, а також встановлення та транспортному засобі додаткових зовнішніх світлових приладів. Під час перевірки документів було встановлено особу водія транспортного засобу ОСОБА_1 , якому було роз`яснено суть вчиненого правопорушення. Представник відповідача не погоджується з доводами позивача про те, що суть адміністративного правопорушення описана у постанові не точно, а поліцейський не роз`яснив позивачу суті вчиненого ним правопорушення. Відповідач вважає помилковим тлумачення позивачем Правил дорожнього руху України. Відповідно до п. 31.1. ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Відповідно до п. 31.4.3.а. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно з законодавством, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Відповідно до п. 6.1 ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" не дозволено змінювати розташування пристроїв зовнішніх світлових, їх демонтувати, встановлювати додаткові пристрої зовнішні світлові, а також змінювати режим роботи пристроїв зовнішніх світлових, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання колісного транспортного засобу. Відповідно до п. 6.1.5. кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1. У якій вказано, що на колісному транспортному засобі має бути встановлено фари ближнього світла білого кольору у кількості двох. Відповідно до вказаної таблиці не передбачено встановлення на транспортному засобі додаткового освітлення, яке було встановлено на маршрутному т. з. яким керував позивач. Відповідно до вказаних норм існує чітка заборона встановлення додаткових світлових приладів на транспортні засоби крім передбачених нормами ДСТУ. Частиною 2 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність за керування водієм транспортних засобів, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною 1 цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам. Винесена поліцейським постанова серії ЕНА №6191318 від 20.11.2025 містить усі відомості, відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП. Опис обставин, викладений у оскаржуваній постанові, є чітким та цілком описує вчинене позивачем порушення, зазначене у п. 31.1 ПДР України.

Представник позивача адвокат Сенів Т.В. подав відповідь на відзив, у якому вказує, що у відзиві відповідач конкретизував суть адміністративного правопорушення та вказав, вчинене ОСОБА_1 правопорушення полягає у тому, що технічний стан та обладнання експлуатованого транспортного засобу не відповідали вимогам стандартів, оскільки він був обладнаний додатковими зовнішніми світловими приладами, що становить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП. Однак не зрозуміло з яких фактичних даних інспектор зробив висновок, що додаткові зовнішні світлові прилади не передбачені конструкцією транспортного засобу. Поліцейський не здобув жодних даних для того щоб зробити висновок, що конструкція транспортного засобу була змінена. Поліцейський не здійснював жодних замірів та не перевіряв чи спірні зовнішні світлові прилади встановлені з порушенням. Представник відповідача подав заперечення, у якому не погоджується з аргументами позивача про те, що фабула зазначена в оскаржуваній постанові є нечіткою та незрозумілою. В оскаржуваній постанові чітко зазначено місце, час вчинення правопорушення, ідентифікуючі ознаки транспортного засобу, яким керував позивач, та містить посилання на правові норми, які порушив позивач. Тому, формулювання правопорушення є недвозначним та чітко сформульованим, а оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 280, 283 КУпАП. З долучених до постанови відеозаписів та фото, вбачається, що світлові прилади додатково встановлені на транспортному засобі, яким керував позивач, розміщуються та прикріплені до

силового захисту бамперу, який встановлюється на транспортному засобі додатково в процесі експлуатації. Дана обставина вказує про те, що світлові прилади були встановлені на

транспортному засобі не виробником, а самостійно. На відеозаписі видно наявність передбачених конструкцією місць для встановлення передніх протитуманних фар на передньому бампері, а не на додатково встановлених засобах захисту. Також такі фари повинні мати відповідні лампи світла встановленого типу. Зважаючи на вказані обставини, у разі відповідності зовнішніх світлових приладів вимогам технічної конструкції, що стосується їх кількості, такі прилади повинні бути встановлені належним та передбаченим способом. У даному випадку транспортний засіб, яким керував позивач, був переобладнаний

у невстановлений спосіб, шляхом встановлення додаткових світлових пристроїв. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сенів Т.В. підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Любохинець І.С. на підтвердження своїх повноважень надав суду посадову інструкцію, просив в задоволенні позову просив відмовити, вважає його необгрунтованим. Суд установив, що постановою інспектора 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Петрука Юрія Володимировича серії ЕНА №6191318 від 20.11.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень за те, що він 20.11.2025 о 15:52:21 у с. Вишнів, вул. Володимирська, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz Sprinter", номерний знак НОМЕР_1 , що використовується для надання послуги з перевезення пасажирів, а саме, здійснював рух за маршрутом між населеними пунктами м. Львів - с. Гаївка, при цьому керував транспортним засобом у якого кількість зовнішніх приладів світлових не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив п. 31.1., пп. 31.4.3.а. ПДР України, п. 6.1.5. ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання".

Частина 2 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Зі змісту постанови серії ЕНА №6191318 від 20.11.2025 вбачається, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.4.3.а. ПДР України, п. 6.1.5. ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби", п. 31.1. ПДР.

Пункт 31.1. передбачає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У п. 31.4.3.а. ПДР України вказано, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, якщо зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Примітка 1 мотоцикли (мопеди) можуть бути додатково обладнані однією протитуманною фарою, інші механічні транспортні засоби - двома. Протитуманні фари повинні розміщуватися на висоті не менше 250 мм від поверхні дороги (але не вище фар ближнього світла) симетрично до поздовжньої осі транспортного засобу і не далі 400 мм від зовнішнього габариту за шириною.

У пункті 6.1.5. ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" вказано, що кількість, колір та наявність зовнішнішніх світлових приладів на колісних транспортних засобах визначають відповідно до таблиці 1, у якій зокрема вказано, що факультативно на всіх автомобілях та автобусах може бути встановлено 2 або 4 фари дальнього світла білого кольору, 2 фари ближнього світла та дві передні протитуманні фари білого або жовтого кольору. Заборонено на причепах.

Суд установив, що на транспортному засобі марки "Mercedes-Benz Sprinter", номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 встановлено дві фари ближнього/дальнього світла та дві передні протитуманні фари, що по кількості відповідає вимогам пункту 6.1.5. ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання".

Не дотримання інших норм щодо встановлення зовнішніх світлових приладів в постанові серії ЕНА №6191318 від 20.11.2025 у провину ОСОБА_1 не ставиться.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

При цьому адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП). Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідачем належних допустимих і достовірних доказів на підтвердження події правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні не зібрано і суду не надано.

Тому на підставі оцінки наданих суду доказів у їх сукупності суд установив, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, у якій вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у якого кількість зовнішніх приладів світлових не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, що не знайшло обґрунтування під час розгляду справи судом, та не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху за викладених у ній обставин.

В силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та винуватість особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення є недоведеним.

У зв`язку з цим оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 серії ЕНА №6191318 від 20.11.2025 не можна вважати законною і обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Отже оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності потрібно скасувати і справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог статей 132, 134 КАС України на користь позивача потрібно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Волинській області судовий збір в розмірі 484,48 гривень (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Керуючись статтями 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора п`ятої роти першого батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Петрука Юрія Володимировича серії ЕНА №6191318 від 20.11.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484,48 гривень (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 22.12.2025

Суддя /підпис/ Н.В.Жевнєрова Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова