Справа № 307/4484/25
Суддя: Стецюк М. Д.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/4484/25
Провадження № 2-а/307/96/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю представника позивача Цуцуп І.О., представника відповідача Фекете Й.Й. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 вересня 2025 року о 16 год. 22 хв. адвокат Мотринець І.М. своїм супровідним листом, на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 подав його заяву на відстрочку, на підставі пункт 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за його цифровим підписом, що підтверджується супровідним листом адвоката Мотринець І.М. від 24 вересня 2025 року. На підставі поданої заяви йому, ОСОБА_1 , було надано відстрочку на підставі п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 05 листопада 2025 року, що підтверджується військово-обліковим документом сформованого 06 жовтня 2025 року о 08 год. 50 хв.

08 жовтня 2025 року о 09 год. 11 хв. ним, ОСОБА_1 , на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 було подано Заяву в порядку ст.1 Закону України «Про звернення громадян» та п.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» щодозакриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням строків адміністративного стягнення (ч.9 ст.38, ст. 247 КУпАП). Виправлення недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно нього шляхом виключення інформації щодо порушення правил військового обліку та подання його у розшук. Направити повідомлення відповідним органам Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_1 за його цифровим підписом, шо підтверджується: заявою від 08 жовтня 2025 року, протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 08 жовтня 2025 року, час: 09:09:58, скріншотом сторінки електронної пошти про надіслання даного листа від 08 жовтня 2025 poкy 09 год. 11 хв..

01 листопада 2025 року в Резерв + при формуванні витягу він більше не перебував у розшуку, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнив його заяву, що підтверджується витягом з Резерв від 01 листопада 2025 року, який додається. Таким чином, до ІНФОРМАЦІЯ_2 він звертався двічі і це через електронну пошту, а саме 24 вересня 2025 року заява на відстрочку та 08 жовтня 2025 року - заява про зняття із розшуку.

Фізично присутнім у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 він не був, 05 листопада 2025 року, ним при оновлені даних в Резерв було надано відстрочку на підставі п.4 ч.3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 02 лютого 2026 року. Однак, в цей час 05 листопада 2025 року в Резерв + ним було виявлено Постанову № R124714 від 15 жовтня 2025 року про порушення ним частини 3 ст.210-1 КУпАП.

При завантаженні Постанови № R124714 від 15 жовтня 2025 року, в описовій частині було зазначено: Дата надходження від особи заяви, в якій вона зазначає що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності: 08 жовтня 2025 року. Спосіб надходження заяви: Особисто в паперовій формі. Короткий зміст заяви: Повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням правил військового обліку (законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію). За результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000,00 грн.

Підтверджуючим фактом, що дану постанову він отримав 05 листопада 2025 року є протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису 05 листопада 2025 року о 12:00:07.

Вважає, що Постанова №124714 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (за наявності поданої особою заяви, в якій вона зазначає що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності) ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 жовтня 2025 року є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

08 жовтня 2025 року він не перебував у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Він, 08 жовтня 2025 року не подав жодної заяви особисто, в паперовій формі, що він не оспорюю допущене порушення та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності. Такої заяви не існує. У постанові зазначено, що він, ОСОБА_1 , не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу»), чим допустив порушення законодавства про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Також вказує на те, що диспозиція статті є «банкетною», тобто для кваліфікації правопорушення необхідне посилання на конкретний нормативно - правовий акт, що регулює відповідну сферу, зокрема в цьому випадку ІНФОРМАЦІЯ_3 мав зазначити, що порушено абз. 1 ч. 1 та абз. 12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таким чином, сама кваліфікація в постанові не вірна, чим грубо порушено ст.283 КУпАП, не вірно зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення складання центрами. Копія постанови вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається повідомлення про вручення поштового відправлення, проте ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано інформації про вручення поштового відправлення йому. У постанові зазначено, що набирає законної сили з 25 жовтня 2025 року, а таку постанову надіслано йому ОСОБА_2 , в Резерв+ тільки 05 листопада 2025 року.

Враховуючи наведене просить, поновити строк звернення до суду для оскарження постанови. Скасувати постанову №R124714 від 15 жовтня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань 1211,20 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

21 листопада 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

01 грудня 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином завірені копії: заяви ОСОБА_1 , в якій зазначено, що він не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності від 08 жовтня 2025 року; журналу, де ОСОБА_1 зареєстрований на прийом до ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням дати та часу.

05 грудня 2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначають наступне. Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2): проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з направлення для проходження базової військової служби або військово - лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (абзац 3) - виконане правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6 ). Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487. Так, 15 жовтня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № R124714 від 15 жовтня 2025 року за ч. 3 ст . 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , якою накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, зазначає наступне. На підтвердження розміру витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги, до суду подано Договір про комплексне юридичне обслуговування юридичних та фізичних осіб від 27 серпня 2025 року. Таким чином, між позивачем та його представником ще до виникнення спірних правовідносин існували договірні відносини, що не були пов`язані з оскарженням постанови № R124714 від 15 жовтня 2025 року. Згідно п. 3.1 Договору, вартість послуг, яка надається «Замовнику» згідно розділу 1. за домовленістю сторін складає 10000,00 грн. за місяць. Звертає увагу суду, що поданий друкований договір містить ручні виправлення, зокрема внесені від руки зміни до тексту, що порушує вимоги щодо оформлення документів та ставить, під сумнів автентичність його початкового змісту, а також який саме зміст договору було погоджено з Замовником. Звертає увагу, що зазначена в договорі вартість послуг у розмірі 10 000 грн. є оплатою не за конкретну юридичну дію (наприклад оскарження постанови R124714 від 15.10.2025), а фактично є місячною оплатою за комплексне обслуговування. Це підтверджується змістом предмета договору, який охоплює широкий перелік послуг від надання консультації та підготовки різного роду документів до здійснення навіть елементів детективної діяльності. Таким чином, визначена сума не підтверджує саме вартості правничої допомоги саме у межах оскарження постанови R124714 від 15.10.2025 року.

Крім цього, згідно п. 3.2 Договору, вартість одноразової послуги, яка надається згідно розділу 1 Договору, встановлюється за домовленістю Сторін і обумовлюється у відповідному протоколі додатку до цього Договору (див. п.2.1 ). В п. 2.1. Договору зазначено, «Виконавець» зобов`язується виконувати роботи, перелічені в розділі 1. в терміни, узгоджені із «Замовником». При цьому конкретна вимога на виконання робіт або послуг оформлюється двостороннім протоколом - додатком до цього Договору і становить його невід`ємну частину. Позивачем до матеріалів справи не було додано двосторонній протокол який згідно Договору про комплексне юридичне обслуговування юридичних та фізичних осіб від 27 серпня 2025 року с невід`ємною його частиною у разі виконання одноразової послуги. З наданого Акта виконаних робіт неможливо встановити, яку саме позовну заяву було підготовлено та в межах якої справи, документ не містить необхідних реквізитів, конкретизації виконаних дій, а також не визначає період, за який ці послуги нібито надавалися. Оскільки договір було укладено ще 27 серпня 2025 року, наданий Акт виконаних робіт цілком міг стосуватися як вересня, так і жовтня 2025 року, що додатково унеможливлює визначення його зв`язку з постановою. Долучена до матеріалів справи квитанція, виготовлена адвокатом Мотринець, не є первинним бухгалтерським документом та не підтверджує фактичне внесення будь - якої оплати за надані послуги. Таким чином, позивачем не доведено належним чином факту понесення ним витрат на правничу допомогу, оскільки до матеріалів справи не надано детального опису виконаних робіт з розрахунком їх вартості, не додано двосторонній протокол як цього вимагає Договір та доказів на підтвердження отримання адвокатом від ОСОБА_1 гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги. Враховуючи вищевикладене, просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

03 грудня 2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, де зазначає наступне. З наведених статей відповідачем Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ним, ОСОБА_1 , не порушено жодну. Вбачається, що представник ІНФОРМАЦІЯ_2 , який складав відзив на позовну заяву очевидно не знайомився із Постановою №R124714 про адміністративне правопорушення частиною 3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 15 жовтня 2025 року, оскільки в даній постанові зазначено, що «… ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці при цьому невірно зазначено кваліфікацію ст.22 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а мало бути зазначено абз.1 ч.1 та абз.12 ч.3 ст. ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», в якій зазначено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Що ним детально викладено в позові. З наведеного вбачається, що постанова №R124714 про адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 ст.210-1 КУпАП від 15 жовтня 2025 року сфальсифікована, а відзив на позов складений відповідачем не відповідає дійсним обставинам справи. Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 склав Постанову за відсутності будь-яких правових підстав, а відтак дана постанова підлягає скасуванню.

Що стосується зауважень відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, зазначає наступне. Він підтверджую той факт, що ним було укладено Договір з адвокатом Мотринцем І.М. про комплексне юридичне обслуговування 27 серпня 2025 року, за № 35. Згідно усних домовленостей, які може підтвердити і сам адвокат, між ними було укладено договір на юридичний супровід, однак оплата буде виконана коли буде вчинена дія. Така дія була вчинена, коли було складено позовну заяву до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови. У відповідності пп.16 п.1 ч.1 Предмет Договору про комплексне юридичне обслуговування 27 серпня 2025 року, за № 35, адвокат має права представляти інтереси клієнта в адміністративних справах (КАС України), в тому числі із право пред`явлення позову. З даного Договору вбачається, що даються юридичні послуги, а в акті виконаних робіт чи в двосторонньому протоколі зазначається конкретизація наданої послуги у відповідності до п. 2.1 та 3.1 Договору. У відповідності до п.3.1 Вартість послуг, які надаються «Замовнику» згідно розділу 1, за домовленістю сторін складає 10000,00 (десять тисяч) гривень. «за місяць» закреслено, оскільки це ціна одноразової послуги, і це погоджено і підписано сторонами.

Ним на підтвердження понесених на правову допомогу було надано: копію Договору про комплексне юридичне обслуговування від 27 серпня 2025 року №35; Акт №35 від 14 листопада 2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); квитанцію №35-08/25. І ним помилково не було долучено двосторонній протокол про виконання робіт згідно п.п.2.1 і 3.2 Договору про комплексне юридичне обслуговування юридичних та фізичних осіб від 27 серпня 2025 року № 35, та детальний опис виконаних робіт, копії якого додаю до Відповіді. Оплачена ним сума 10000,00 грн. за складання позову (позовна заява це підсумкова послуга, яка включає ряд виконаних робіт) є співмірним у розумінні ч.4 ст.134 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явивсь, згідно поданої заяви просив справу розглянути без його участі.

В судовому засіданні представник позивача Цуцуп І.О. позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2025 року постановою по справі про адміністративне правопорушення № R124714 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., за те, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу"), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (а.с.40).

Із супровідного листа адвоката Мотринець І.М. за вих№133 вбачається, що ним було направлено до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про відстрочку ОСОБА_1 від 24 вересня 2025 року на підставі п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Постанови Кабінету Міністрів від 16 травня 2024 року №560 із додатками (нотаріально засвідченими) та за цифровим підписом ОСОБА_1 (а.с.15).

Із письмової заяви ОСОБА_1 вбачається, що він є особою, яка на підставі абзацу (за наявності) частини 3 статті 23 Закону України " Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. На підставі викладеного просить розглянути його заяву та оформити йому у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Про результати розгляду заяви та прийняте рішення просить повідомити письмово за адресою, що зазначена у заяві (а.с.16-17).

Відповідно до інформації з Резерв+ від 24 вересня 2025 року, вбачається що ОСОБА_1 не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та з 29 листопада 2024 року перебуває у розшуку. Дані уточнено вчасно (а.с.18).

Згідно сповіщення №116 ІНФОРМАЦІЯ_6 від 12 серпня 2025 року адресованого ОСОБА_4 відомо, що її чоловік старший лейтенант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , офіцер резерву 10 запасної роти військової частини НОМЕР_1 зник безвісти 10 серпня 2025 року під час виконання обов`язків військової служби, завдань пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України поблизу населеного пункту Муравка Покровського району Донецької області, внаслідок нанесення противником вогневого ураження невстановленим засобом (а.с.24).

Про даний факт внесено відомості до ЄРДР за №0000518 від 14 серпня 2025 року за ч.1 ст. 115 КК України (а.с.25) та наявна інформація у Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, номер витягу ВГ- від 21 вересня 2025 року (а.с. 27).

Із заяви від 08 жовтня 2025 року відомо, що ОСОБА_1 , на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 було подано Заяву в порядку ст.1 ЗаконуУкраїни «Про звернення громадян» та п.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням строків адміністративного стягнення (ч.9 ст.38, ст. 247 КУпАП) та иправлення недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно нього шляхом виключення інформації щодо порушення правил військового обліку та подання його у розшук (а.с.31-33).

Відповідно до інформації з Резерв+ станом на 06 жовтня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 не прибув за повісткою до ТЦК та СП, дата потачку розшуку 29 листопада 2024 року. Відстрочка до 05 листопада 2025 року, тип відстрочки п.4 ч.3 ст. 23 (а.с. 34).

Згідно інформації з Резерв+ станом на 01 листопада та 13 листопада 2025 року, вбачається тип відстрочки п.4 ч.3 ст. 23, дійсний до 02 лютого 2026 року (а.с. 37,42).

14 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та поновлення строку звернення до адміністративного суду, тобто після закінчення строку на оскарження даної постанови.

З приєднаної копії постанови про накладення адміністративного стягнення № R124714 вбачається, що копію постанови особі, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вручено не було (а.с. 40).

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , було пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому суд вважає про наявність підстави для поновлення позивачу строку для оскарження даної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1-3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 р. «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до частин 1, 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для їх встановлення необхідно керуватись положеннями інших нормативно-правових актів.

Судом встановлено, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП за та, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу"), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Крім того зазначено, що ОСОБА_1 особисто в паперовій формі подав 08 жовтня 2025 року заяву в якій не оспорює допущене порушення та згідний на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560), який, зокрема, визначає, порядок оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації.

Відповідно до пункту 30 Порядку № 560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

Згідно з пунктом 30-1 Порядку № 560 кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі - QR-код).

QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням.

Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.

Пунктом 30-3 Порядку № 560 визначено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до п. 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до положень вищевказаного Порядку № 560 на ім`я ОСОБА_1 04 жовтня 2024 року було сформовано повістку № 308002 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду із відповідною інформацією. Дана повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за № 080 - з описом вкладення на адресу місця проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (а.с.108-109).

Слід зазначити, що оскільки повістку № 308002 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення № 080 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме АДРЕСА_1 , із зазначенням дати 22 жовтня 2024 року (а.с.106).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання є 22 жовтня 2024 року, оскільки саме у цей день поштове відправлення № 080 було повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Натомість, повісткою № 308002, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснено виклик ОСОБА_1 на 14 жовтня 2024 року о 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , для уточнення даних (а.с.108-109).

Таким чином, суд звертає увагу, що поштове відправлення № 080 повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_2 лише 22 жовтня 2024 року, тобто через 8 дні, від дня, який був визначений для явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відтак, в розумінні п. 41 Порядку № 560 ОСОБА_1 вважається належно оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 лише 22 жовтня 2024 року.

Оскільки ОСОБА_1 не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 14 жовтня 2024 року, ним не було порушено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, частиною першою статті 249 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, а також статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно частини першої статті 279-9 КУпАП, у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (частина друга статті 279-9 КУпАП).

Отже, справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності лише у випадку подання такою особою відповідної заяви.

Слід зазначити, що відповідачем не надано суду доказів подання позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяви про згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності особисто в паперовій формі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_3 було порушено процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування такого акту індивідуальної дії.

Крім того, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення також не містить суті правопорушення, а містить лише загальні фрази щодо порушення позивачем нормативних актів та посилання на порушення норми Закону.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положення по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин постанова № R124714 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 15 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Крім того, у позовній заяві позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн..

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно з ч.1, 2ст. 134 КАС України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви додано договір про комплексне юридичне обслуговування від 27 серпня 2025 року №35, акт №35 від 14 листопада 2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), квитанцію №35-08/25 на суму 10000,00грн., двосторонній протокол від 14 листопада 2025 року про виконання робіт згідно п.п.2.1 і 3.2 Договору про комплексне юридичне обслуговування юридичних та фізичних осіб від 27 серпня 2025 року № 35 та детальний опис виконаних робіт за період з 05 листопада 2025 року по 14 листопада 2025 року.

Суд, враховуючи складність справи та значення справи для сторін, час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг, та їх обсяг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, зважаючи на заперечення представника відповідача щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, дійшов висновку про те, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд ураховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 про те, що судовий збір за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

При подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.401192525.1 від 14 листопада 2025 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. слід стягнути з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № R124714 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 15 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 3000 грн. 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу.

Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір з Державного бюджету України у розмірі 605 грн. 60 коп., відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АТ КБ «ПриватБанк» № 2.401192525.1 від 14 листопада 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційноїскарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , житель: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 22 грудня 2025 року.

Суддя М.Д. Стецюк