Справа № 200/8688/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року Справа№200/8688/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду у складі Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) через свого представника, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач-2) в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування усього стажу ОСОБА_1 при призначення пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з 25.02.2024, зарахувавши до загального стажу періоди роботи з 01.09.1984 по 19.07.1987, з 17.08.1987 по 11.09.1992, з 15.09.1992 по 31.12.1998 та зарахувавши до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи з 23.09.2014 по 30.04.2015.

В обґрунтування позову вказано, що позивачу з 25.02.2024 призначено пенсію за віком на пільгових умовах. Станом на день подання позову жодних пенсійних виплат не отримано.

Згідно розрахунку стажу періоди роботи позивача з 01.09.1984 по 19.07.1987 навчання, з 17.08.1987 по 11.09.1992, з 15.09.1992 по 31.12.1998 не зараховано до стажу, та до пільгового стажу за списком №2 не зараховано з 23.09.2014 по 30.04.2015.

Вважаючи таку бездіяльність органу пенсійного фонду протиправною, позивач звернулася до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 13.11.2025 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 15.12.2025 залучено до участі у справі у якості співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ).

15 грудня 2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на адміністративний позов, де зазначено, що відповідно до матеріалів справи позивач засобами веб-порталу 29.08.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV за результатами розгляду заяви від 29.08.2025 №5913 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за роботу за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон №1058) з 25.02.2024.

Звернення ОСОБА_1 , від 29.08.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058- IV було розглянуто за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ.

Враховуючи вказане, відповідачем наголошено, що в даному випаду обов`язок розгляду наданих матеріалів та прийняття рішення було покладено саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, а отже, вимога позивача зобов`язального характеру, звернена до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не є вірною та не відповідає вимогам чинного законодавства щодо порядку розгляду звернень в порядку екстериторіальності.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надано відзив на позовну заяву, де зазначено таке.

ОСОБА_1 29.08.2025 звернулась із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Розглянувши документи, подані для призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду в Закарпатській області (структурного підрозділу, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності), встановлено, що страховий стаж позивача становить 25 років 07 місяців 11 днів та пільговий стаж за Списком №2 17 років 00 місяців 00 днів.

Стаж врахований з 01.01.1999 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ок-5.

До страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.08.1987 не зараховано періоди роботи та навчання: з 01.09.1984 по 19.07.1987 період навчання та періоди роботи з 17.08.1987 по 11.09.1992, з 15.09.1992 по 31.12.1998 оскільки прізвище в дипломі « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_3 » у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.11.2011 № 1.

До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період роботи з 23.09.2014 по 30.04.2015, оскільки відсутня сплата внесків згідно з даними про спеціальний стаж у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по підприємству ПАТ «Великоанадольський вогнетривний завод» ().

Фактичні обставини, встановлені судом у справі, такі.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ID- НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

29.08.2025 позивач звернулась із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява про призначення пенсії та додані до неї документи розглянуті за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду в Закарпатській області.

До страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.08.1987 не зараховано періоди роботи та навчання: з 01.09.1984 по 19.07.1987 період навчання та періоди роботи з 17.08.1987 по 11.09.1992, з 15.09.1992 по 31.12.1998 оскільки прізвище в дипломі від 19.07.1987 № 6569 « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_3 » у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.11.2011 № 1.

До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період роботи з 23.09.2014 по 30.04.2015, оскільки відсутня сплата внесків згідно з даними про спеціальний стаж у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по підприємству ПАТ «Великоанадольський вогнетривний завод» ().

В матеріалах справи наявні:

Трудова книжка НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 (російською мовою), згідно паспорта НОМЕР_4 виданий 09.02.1988 прізвище змінено на ОСОБА_5 .

Трудова книжка містить наступні записи щодо спірних періодів:

запис без номеру про навчання з 01.09.1984 по 19.07.1987 диплом НОМЕР_5 ;

запис № 1-2 з 17.08.1987 по 11.09.1992 маляр штукатур третього розряду, Красногорівське будівельномонтажне управління №1;

запис № 3 з 15.09.1992 маляр штукатур третього розряду, Красногорівський вогнетевкий комбінат ім. Леніна;

Диплом НОМЕР_5 виданий та заповнений двома мовами на ім`я ОСОБА_4 (російською мовою), ОСОБА_6 (українською мовою).

У витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.11.2011 № 1 дошлюбним прізвищем позивача вказано ОСОБА_3 .

За встановлених фактичних обставин правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 9 Закону № 1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону № 1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Приписами частини другої статті 26 Закону № 1058 встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки зокрема мають особи за наявності страхового стажу по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із абзацом 1 пункту Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 8 Порядку № 637 передбачено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу);

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам;

4) відомості про місце проживання особи;

5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

6) документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком;

7) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку;

8) документи, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону;

9) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Абзацами першим та другим пункту 2.9 Порядку №22-1 передбачено, що під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном, надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою. В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні.

Також п.2.22 Порядку №22-1 встановлено, що для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

При цьому відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу.

Підставою для неврахування до страхового стажу періодів роботи та навчання позивача згідно трудової книжки стадо те, що прізвище в дипломі « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_3 » у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.11.2011 № 1.

Дослідженням трудової книжки суд встановив, що у трудовій книжці НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_4 (російською мовою), на титульній сторінці наявні зокрема записи про зміну прізвища, а саме: «прізвище змінено на ОСОБА_5 згідно паспорта НОМЕР_4 виданий 09.02.1988.

Ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях до 29.07.1993 здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі Інструкція №162), а з 29.07.1993 відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерство праці України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція №58).

Під час заповнення та внесення змін до трудової книжки позивача діяли норми Інструкції №162.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №162 у трудову книжку, зокрема, вносяться відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції №162 всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно п.2.12 Інструкції №162 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Вказані положення також передбачені Інструкцією №58, яка діє з 29.07.1993 року (пункти 2.11 та 2.13).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Зміст викладених норм свідчить про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб.

Обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи та навчання до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

У даному випадку записи трудової книжки позивача містять повні відомості, засвідчені підписами посадових осіб та відбитками печаток.

Суду не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.

До того ж суд наголошує, що саме по собі не вірне тлумачення та написання прізвища при перекладі з російської мови на українську в документах про трудову діяльність не можуть бути підставою для незарахування такого періоду до страхового стажу.

Відтак суд не погоджується із доводами відповідача-2 щодо неврахування трудового стажу та періоду навчання та роботи позивача, вказаних у її трудовій книжці та дипломі.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи з 23.09.2014 по 30.04.2015 через відсутність сплати внесків згідно з даними про спеціальний стаж у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по підприємству ПАТ «Великоанадольський вогнетривний завод» () суд зазначає таке.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону №1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною 12 статті 20 Закону №1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина 3 статті 24 Закону №1058).

Відповідно до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частинами 11 та 12 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на положення частин 1 та 2 статті 24 Закону №1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:

1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;

2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині 2 статті 24 Закону №1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі №688/947/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд урахував висновки щодо застосування норм права, які викладені у вказаних постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Таким чином, судом встановлено порушене право позивача на зарахування спірних періодів навчання та трудової діяльності до загального страхового та до пільгового стажу роботи. Зауваження ГУ ПФУ щодо недоліків заповнення трудової книжки позивача відсутні.

Також суд зазначає, що у цій справі належним відповідачем є саме ГУ ПФУ у Закарпатській області, як суб`єкт владних повноважень, що проводив розрахунок стажу на підставі принципу екстериторіальності, а тому враховуючи предмет спору, підстави для задоволення вимог, заявлених до ГУ ПФУ в Донецькій області відсутні.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що позов належить задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності саме Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо неврахування при призначенні пенсії до загального стажу періодів навчання з 01.09.1984 по 19.07.1987, роботи з 17.08.1987 по 11.09.1992, з 15.09.1992 по 31.12.1998, та до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 23.09.2014 по 30.04.2015 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з 25.02.2024, зарахувавши до загального стажу періоди навчання з 01.09.1984 року по 19.07.1987, роботи з 17.08.1987 по 11.09.1992, з 15.09.1992 по 31.12.1998 року, до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 23.09.2014 по 30.04.2015.

Щодо судового збору.

Сплату судового збору позивачу ухвалою суду від 13.11.2025 було відстрочено, а тому такий підлягає стягненню на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Закарпатській області (до якого заявлена основна вимога) у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, Площа Соборна, буд. 3, ) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо неврахування ОСОБА_1 при призначення пенсії до загального стажу періодів навчання з 01.09.1984 по 19.07.1987, роботи з 17.08.1987 по 11.09.1992, з 15.09.1992 по 31.12.1998 та до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 23.09.2014 по 30.04.2015.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок, призначеної пенсії ОСОБА_1 з 25.02.2024, зарахувавши до загального стажу періоди навчання з 01.09.1984 по 19.07.1987, роботи з 17.08.1987 по 11.09.1992, з 15.09.1992 по 31.12.1998 та до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 23.09.2014 по 30.04.2015.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2025 року.

Суддя І.В. Буряк