Справа № 440/14570/25
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/14570/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі також - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 , 1980 р.н., у підготовці та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нової довідки про розмір грошового забезпечення Позивача станом на 29.06.2025 з урахуванням визначення посадового окладу на підставі нового тарифного розряду (25-го тарифного розряду) посади аозивача для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 29.06.2025;

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , 1980 р.н., станом на 29.06.2025 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 N?2262-XIІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 N?704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням визначення посадового окладу на підставі нового тарифного розряду (25-го тарифного розряду) посади позивача для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 29.06.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що у зв`язку із збільшенням у січні 2025 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет на 2025 рік, у нього виникло право на перерахунок його грошового забезпечення, а відтак і на отримання довідки про розмір грошового забезпечення. Натомість, відповідачем безпідставно відмовлено у виготовленні такої довідки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на його необгрунтованість.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

ОСОБА_1 реалізував право на державне пенсійне забезпечення та отримує з 20.05.2025 пенсію за вислугу років (27 років) відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що не заперечується сторонами.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 08.09.2025, у якій просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 20.05.2025 відповідно до нового тарифного розряду посади (25т.р.) з урахуванням визначення посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (у розмірі 3028.00грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт моєї посади; всі складові (додаткові види) грошового забезпечення прохав розраховувати відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого станом на 1 січня 2025 року у розмірі 3028.00 грн.

Листом від 06.10.2025 №912/5302 повідомлено про відсутність підстав для видачі довідки.

Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.06.2025 з урахуванням визначення посадового окладу на підставі нового тарифного розряду (25-го тарифного розряду), позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У пункті 8, 9 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивача визначено як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; а відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З наведених процесуальних норм Закону слідує, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливості реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 08.09.2025, у якій просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 20.05.2025 відповідно до нового тарифного розряду посади (25т.р.) з урахуванням визначення посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (у розмірі 3028,00грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт моєї посади; всі складові (додаткові види) грошового забезпечення прохав розраховувати відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого станом на 1 січня 2025 року у розмірі 3028,00 грн.

Листом від 06.10.2025 №912/5302 повідомлено про відсутність підстав для видачі довідки.

Разом з тим, до суду позивач звернувся з вимогами про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.06.2025 з урахуванням визначення посадового окладу на підставі нового тарифного розряду (25-го тарифного розряду) та зобов`язання видати довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.06.2025.

Матеріали справи не містять доказів звернення позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.06.2025.

Отже, в даній справі відсутнє порушене право позивача на видачу довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.06.2025, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою та не отримував відмову у видачі довідки станом на 29.06.2025.

Відсутність порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволені адміністративного позову.

Оскільки у задоволенні адміністративного позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко