Справа № 160/25109/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 грудня 2025 року Справа №160/25109/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Маковська О.В. розглянувши заяву Головко Володимира Володимировича про відвід судді у справі №160/25109/25 за позовом ОСОБА_1 до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області щодо ненадання інформації про результати дисциплінарного провадження стосовно секретаря судового засідання Юлії Біди та ненадання належним чином завірених копій наказів керівника апарату суду;

- зобов`язати Коломийській міськрайонний суд Івано - Франківськоїасті надати позивачу належним чином завірені копії наказу про призначення дисциплінарного провадження та наказу про його завершення (закриття).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від позивача 22.12.2025 до суду надійшла заява про відвід судді, в якій він просить суд: відвести суддю Маковську О.В. від розгляду справи і призначити іншого суддю.

В обґрунтування заяви про відвід судді позивач зазначає, що не може довірити розгляд своєї позовної заяви ОСОБА_2 , оскільки з часу прийняття ухвали про відкриття провадження пройшло майже три місяці, а клопоння про прискорення розгляду справи розглянуто не було.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відводу судді, суд виходить з такого.

За змістом приписів КАС України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені в статті 36 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 36 КАС України встановлено, що до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За приписами ч. ч. 1-2 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У ст. 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах «Piersac vs Belgium, Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі «Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Згідно уставленої практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). Довіра - це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

При розгляді заяви позивача, встановлено, що підставами для заявлення відводу судді стало те, що суддею порушено норми КАС України щодо строків розгляду позовної заяви.

Суд відхиляє зазначені посилання позивача, як на обставину, яка викликає сумнів у неупередженості суду при розгляді даної адміністративної справи, з огляду на те, що приписами ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Доводи позивача є суб`єктивними, посилання на нібито упередженість ґрунтуються виключно на його суб`єктивних припущеннях та не підтверджуються доказами. Зазначене не може вплинути на справедливе та неупереджене вирішення спору з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів особи, а суб`єктивна думка позивача не може бути підставою для задоволення заяви.

Не встановлено судом й інших підстав, передбачених статтями 36-37 КАС України, які б унеможливлювали розгляд справи суддею Маковською О.В. та викликали необхідність її відводу.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач звертає увагу на процесуальні дії судді в частині не надання відповіді на подане позивачем клопотання про прискорення розгляду справи.

Так, частиною четвертою статті 36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В даному випадку доводи позивача, які зазначені як підстава для відводу судді Маковської О.В., суд розцінює як незгоду з процесуальними діями судді, що є підставою для висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді.

Також слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України немає статті, яка б регулювала процедуру розгляду саме такого клопотання, як окремого процесуального документа. Вказане клопотання долучено до матеріалів справи.

З урахуванням викладеного, враховуючи відсутність будь-яких інших обґрунтувань щодо наявності підстав для відводу судді Маковської О.В., суд доходить висновку, що заява позивача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами абз. 1 ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене та приписи абз. 1 ч. 4 ст. 40 КАС України, суд вважає за необхідне передати матеріали адміністративної справи №160/25109/25 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 236, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №160/25109/25 відмовити.

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №160/25109/25 за позовом ОСОБА_1 до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Передати матеріали адміністративної справи №160/25109/25 для визначення складу суду та вирішення питання про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Маковської О.В.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 КАС України.

Суддя О.В. Маковська