Справа № 160/2537/25
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/2537/25

Головуючий суддя І інстанції Серьогіна О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 в адміністративній справі №160/2537/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 15.11.2019 року по 07.11.2020 року включно із застосуванням індексації - різниці (щомісячної фіксованої індексації) в сумі 43620,56 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з 15.11.2019 по 07.11.2020 року включно в сумі 43620,56 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 року № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 15.11.2019 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 року, адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 15.11.2019 року по 07.10.2020 року та з 17.07.2023 року по 18.07.2023 року із застосуванням індексації - різниці (щомісячної фіксованої індексації), відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 15.11.2019 року по 07.10.2020 року та з 17.07.2023 року по 18.07.2023 року із застосуванням індексації - різниці (щомісячної фіксованої індексації), відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 15.11.2019 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо встановлення конкретного розміру суми індексації-різниці (фіксованої індексації) за період з 15.11.2019 по 07.10.2020 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що належним та ефективним способом захисту права позивача у спірних відносинах буде зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з 15.11.2019 по 07.11.2020 року включно в сумі 43620,56 грн.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягів із наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.11.2019 року №249, від 18.07.2023 року №181, ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 15.11.2019 року по 18.07.2023 року (а.с. 20, 23).

Відповідно до витягу із наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.10.2020 року №218, від 17.07.2023 року №180, ОСОБА_1 у період з 08.10.2020 року по 17.07.2023 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 21, 22).

05.11.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за спірний період відповідно до п. 5 Порядку від 17.07.2003 року № 1078.

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2024 року № 1145/188/791/пс, серед іншого, повідомлено про відсутність підстав для здійснення нарахування та виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 15.11.2019 року по 08.10.2020 року, оскільки розрахунки про отримане грошове забезпечення з попереднього місця служби, а саме Військової частини НОМЕР_2 , при зарахуванні до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 надано не було. При цьому, у зазначеному листі відповідач повідомляє про те, що позивач у період з 08.10.2020 по 17.07.2023 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і грошове забезпечення не отримувала, а тому підстав для перерахунку його не має (а.с. 55-47).

Не погодившись із вказаними доводами відповідача, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з 15.11.2019 по 07.11.2020 року включно в сумі 43620,56 грн., суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення до суду з даним позовом, порушене виключно право позивача на отримання індексації-різниці за спірний період, отже спору щодо суми індексації на даний час між сторонами не має.

Відповідно до частини 2 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частинами 1-3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 03 липня 1991 року (далі - Закон № 1282-ХІІ).

За приписами статті 1 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІвизначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З аналізу положень Закону № 2011-XII та Закону № 1282-ХІІ убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер.

Правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1078 цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Пунктом 5 Порядку № 1078 встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1цього Порядку.[…]

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 дають підстави для висновку, що саме у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача належало вирішити питання, чи має право позивач на отримання суми індексації-різниці.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на 1 березня 2018 року позивач не проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , а зарахована до списку особового складу Військової частини НОМЕР_1 на посаду планшетиста взводу управління роти управління розвідувально-інформаційного відділу Військової частини НОМЕР_1 наказом № 249 від 15.11.2019 з 15 листопада 2019 року з посадовим окладом 2640 гривень (а.с 20).

Згідно з пунктом 10-2 Порядку № 1078 (в редакції станом на 15.11.2019, тобто зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ) для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що індексація-різниця виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) з умови перебування на тій же посаді.

Враховуючи те, що позивач прибула на військову службу до відповідача з 15 листопада 2019 року, тобто проходила військову службу у відповідача пізніше березня 2018 року - місяця підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає військовослужбовець, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для нарахування та виплати позивачу індексації-різниці за періоди проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 відсутні.

Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки) та від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21 з подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підлягає врахуванню під час розгляду даної справи.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції враховує і те, що той факт, що позивач прибула на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 з 15 листопада 2019 року, тобто пізніше березня 2018 року, робить неможливим виконання Військовою частиною НОМЕР_1 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025, адже відповідач не має у своєму розпорядженні відомостей про грошове забезпечення позивача з попереднього місця служби, як наслідок здійснити розрахунок індексації-різниці з урахуванням місяця підвищення тарифної ставки (посадового окладу) не є можливим.

Згідно з довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивача з 01.02.2018 по 31.03.2018 таку довідку видано за попереднім місцем служби Військовою частиною НОМЕР_2 , з кодом ЄДРПОУ НОМЕР_3 (а.с. 30), в той час як Військова частина НОМЕР_1 має код ЄДРПОУ НОМЕР_4 (а.с. 20), тобто є іншою юридичною особою.

Зважаючи на те, що вимоги позивача щодо зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з 15.11.2019 по 07.11.2020 року включно в сумі 43620,56 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 року № 1078 не підлягають задоволенню, колегія суддів не вбачає підстав і для задоволення вимог щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 15.11.2019 року, оскільки такі вимоги є похідними.

Також, колегія суддів вважає такими, що не гуртуються на вимогах Закону і висновки суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 17.07.2023 року по 18.07.2023 року, оскільки пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію, зокрема, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Зважаючи на те, що під час апеляційного розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції встановлено порушення норм матеріального права, які впливають на правильність вирішення цієї справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 в адміністративній справі №160/2537/25 скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва