Справа № 200/9054/25
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року Справа№200/9054/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТИЗ» про стягнення податкового боргу,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

21 листопада 2025 року Головне управління ДПС у Донецькій області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (місцезнаходження: вул. Італійська 59, м. Маріуполь, Донецька область; код ЄДРПОУ ВП 44070187), позивач, звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТИЗ» (місцезнаходження: вул. Шота Руставелі, буд. 3, кв. (офіс) 9, смт. Олексiєво-Дружкiвка, м. Дружківка, Краматорський район, Донецька область, 84293; ) з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТИЗ» до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу 60117,23 грн., а саме:

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100), у сумі 60117,23 грн.

За змістом викладеного за відповідачем наявна сума податкового боргу в розмірі 60117,23 грн., а саме: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100). Платником не виконуються належним чином обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі сплати податкових зобов`язань, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, з клопотаннями або заявами під час розгляду справи до суду не звертався, проти задоволення заявлених позивачем вимог не заперечував.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Вирішено ряд процесуальних питань.

В порядку частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що копію ухвали суду від 24 листопада 2025 року направлено рекомендованим листом на поштову адресу відповідача: вул. Шота Руставелі, буд. 3, кв. (офіс) 9, смт. Олексiєво-Дружкiвка, м. Дружківка, Краматорський район, Донецька область, 84293, який повернувся на зворотну адресу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим конвертом, після чого таку ухвалу опубліковано на офіційному сайті суду. З огляду на що, така ухвала відповідно до положень частини шостої статті 251 КАС України вважається врученою належним чином.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно статті 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТИЗ» (), є юридичною особою, зареєстрованою за адресою: вул. Шота Руставелі, буд. 3, кв. (офіс) 9, смт. Олексiєво-Дружкiвка, м. Дружківка, Краматорський район, Донецька область, 84293, та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Краматорська ДПІ, як платник податків за основним місцем обліку з 01 січня 2025 року, попереднє місце обліку Головне управління ДПС у Донецькій області, Дружківська ДПІ, з 17 вересня 2002 року.

За відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТИЗ», обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у в розмірі 60117,23 грн., з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно, донарахованих штрафних санкцій та пені, з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100), у сумі 60117,23 грн., а саме:

47432,72 грн. нараховано ПДВ по декларації, податкова декларацiя з податку на додану вартість № вiд 19 вересня 2022 року, термін сплати 30 вересня 2022 року;

12178,00 грн. нараховано ПДВ по декларації, податкова декларацiя з податку на додану вартість № вiд 20 жовтня 2022 року, термін сплати 31 жовтня 2022 року;

2,11 грн. нараховано пенi IКП на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19) за період з 30 грудня 2022 року по 22 жовтня 2024 року на податкову декларацiю з податку на додану вартiсть № вiд 19 вересня 2022 року, термін сплати 22 жовтня 2024 року;

23,20 грн. нараховано пенi IКП на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19) за період з 30 грудня 2022 року по 22 жовтня 2024 року на Податкову декларацiю з податку на додану вартiсть № вiд 19 вересня 2022 року, термін сплати 22 жовтня 2024 року;

34,23 грн. нараховано пенi IКП на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19) за період з 30 грудня 2022 року по 22 жовтня 2024 року на Податкову декларацiю з податку на додану вартiсть № вiд 19 вересня 2022 року, термін сплати 22 жовтня 2024 року;

446,97 грн. донараховано штрафнi санкцiї за актом поточного року, податкове повiдомлення-рiшення (форма «Н») №3245/05-99-04-05/32163862 вiд 04 червня 2025 року, термін сплати 08 липня 2025 року.

Позивачем проведено камеральну перевірку, за підсумками якої складено акт від 09 травня 2025 року №2648/05-99-04-05/32163862 про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних по Товариству з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТИЗ», який 09 травня 2025 року направлено платнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист з зазначеним актом не вручено та повернуто поштою 29 травня 2025 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У результаті проведення зазначеної перевірки, встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10. статті 201 та згідно з пунктом 120-1.1. статті 120-1, пунктом 89 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення», та згідно з пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та складено податкове повідомлення-рішення форми «Н» №3245/05-99-04-05/32163862 вiд 04 червня 2025 року, яке 04 червня 2025 року направлено платнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист з зазначеним податковим повідомленням-рішенням не вручено та повернуто поштою 24 червня 2025 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

14 червня 2024 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкову вимогу форми «Ю» №0-0599, якою визначено станом на 13 червня 2024 року суму податкового боргу у сумі 59892,80 грн. Зазначена податкова вимога 18 червня 2024 року направлена на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням. Зазначене поштове відправлення повернуто відправнику 08 липня 2024 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується копією рекомендованого повідомлення.

Податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.

Вказані заходи не призвели до сплати податкового боргу.

Інтегрованою карткою платника податків підтверджується наявність боргу зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у розмірі 60117,23 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 68 Конституції України зазначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Обов`язок сплати податків платником передбачений і підпунктом 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України, відповідно до якого платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно пункту 36.1, пункту 36.2 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до пункту 49.1. статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пунктом 49.2. статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Усупереч наведеним нормам чинного законодавства платник податків не вжив жодних заходів для своєчасного погашення податкових зобов`язань.

Податковим боргом згідно з пунктом 14.1.175. статті 14 ПК України є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 39.14. статті 39 ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно з підпунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У пункті 57.1. статті 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пунктів 203.1., 203.2. статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з пунктом 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3. статті 59 ПК України).

Як встановлено судом вище, у зв`язку з несплатою Товариством з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТИЗ» узгоджених податкових зобов`язань, Головним управлінням ДПС у Донецькій області сформовано податкову вимогу форми «Ю» №0-0599 від 14 червня 2024 року, яку 18 червня 2024 року спрямовано на адресу відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернуто відправнику 08 липня 2024 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Вказана податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 41.4 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №807/495/17, де Суд аналізуючи процесуальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають предмет доказування у справі (частина перша статті 138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, а натепер аналогічні положення містить частина друга статті 73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкова вимога суб`єкта владних повноважень, згідно з якою відповідне зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати її правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Дотримання податковим органом встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку підтверджується податковою вимогою.

Суд бере до уваги, що позивачем була дотримана процедура формування та направлення податкової вимоги, яку не оскаржено відповідачем.

Таким чином, враховуючи, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму податкового боргу, суд висновує про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, (місцезнаходження: вул. Італійська 59, м. Маріуполь, Донецька область; код ЄДРПОУ ВП 44070187) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТИЗ» (місцезнаходження: вул. Шота Руставелі, буд. 3, кв. (офіс) 9, смт. Олексiєво-Дружкiвка, м. Дружківка, Краматорський район, Донецька область, 84293; ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТИЗ» до бюджету суму податкового боргу у загальному розмірі 60117 (шістдесят тисяч сто сімнадцять) грн. 23 коп., а саме:

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 60117,23 грн.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 24 грудня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна