Справа № 200/9398/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року Справа№200/9398/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДМС в Донецькій області) за змістом якого просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо відмови у видачі позивачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ.

В обґрунтування позову зазначено таке.

Позивач 15.10.2025 звернувся до відповідача із заявою щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжки зразка 1994 року.

Листом від 15.10.2025 Слов`янський відділ ГУ ДМС України у Донецькій області повідомив позивачу, що запитуваний ним паспорт у формі книжечки зразка 1994 згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 видається громадянам щодо яких прийнято рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України.

У зв`язку із викладеним, позивач звертається до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 03.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у відповідача докази у справі, згідно наведеного в ухвалі переліку.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву за змістом якого спростовуються доводи наведені у позовній заяві та викладено прохання у її задоволенні відмовити, з огляду на таке.

Позов не відповідає вимогам ст. 160 КАС України, що унеможливлює реалізацію судом повноважень щодо розгляду справи.

Питання звільнення/відстрочення сплати судового збору не обґрунтовано належним чином, водночас позивачем не надано жодних документів, які підтверджують його дійсний майновий стан.

По суті спірних правовідносин зазначено, що ГУ ДМС у Донецькій області має правові підстави для вчинення дій, спрямованих на оформлення й видачу позивачу паспорта громадянина України зразка 1994 року виключно на виконання рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року та у разі подання ним особисто документів, зазначених у п. 1 розділу ІІІ Тимчасового порядку.

Відповідач звертає увагу, що позивач разом із законними представниками особисто звернулися до Слов`янського відділу ГУ ДМС України у Донецькій області із заявою у довільній формі про оформлення паспорта громадянина України відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ. У цій же заяві повідомили про відмову від оформлення паспорта у формі ID-картки, ненадання згоди на обробку персональних даних у зв`язку із неприпустимістю втручання в особисте та сімейне життя. Також посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17.

У відповідь на цю заяву відповідачем, згідно Закону України «Про звернення громадян», надано відповідь від 15.10.2025 вих.№ Ш-133/6/1455-25/1402.58/125-25.

Також позивачем від 15.10.2025 подано ще одну заяву з додатками за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України (додаток 1 до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України).

Однак, до заяви довільної форми позивачем не надано оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них) та довідку про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання особи.

Відповідач звертає увагу, що позивач не зазначає конкретної підстави відмови від отримання паспорта у формі ID-картки.

Крім того, відповідач звертає увагу, що надана ним відповідь на заяву позивача від 15.10.2025 згідно Закону України «Про звернення громадян», не є відмовним рішенням суб`єкта владних повноважень, натомість є законним поясненням алгоритму дій для позивача у спірних правовідносинах.

Судом установлено такі фактичні обставини у справі.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження від 28.10.2008 серія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 разом із законними представниками: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 , звернулися до Слов`янського відділу ДМС у Донецькій області із заявою від 15.10.2025 про оформлення паспорта громадянина України, у зв`язку із досягненням шістнадцятирічного віку та надали необхідні для цього документи.

За текстом заяви вказано про відмову від отримання паспорту у формі пластикової картки типу ІD-1, батьки не надають згоди на отримання паспорта вказаної форми. Також висловлена категорична відмова від присвоєння будь-яких ідентифікаторів особистості, не надано згоди на обробку персональних даних.

У зв`язку із вказаним викладено, зокрема, прохання оформити бланк паспорту громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та видати ОСОБА_1 паспортний документ у формі паспортної книжечки на підставі Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-ІІІ.

У якості додатків додано: дві фотокартки 3,5 Х 4,5 см, копія свідоцтва про народження.

Також ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про видачу паспорта у зв`язку із досягненням шістнадцятирічного віку на підставі свідоцтва про народження: ВРАЦС по м. Слов`янську, Слов`янського МУЮ в Донецькій області серія НОМЕР_3 .

ГУ ДМС у Донецькій області, у відповідь на вказану заяву, надано лист від 15.10.2025 вих.№ Ш-133/6/1455-25/1402.58/125-25, де повідомлено, що заяву ОСОБА_1 , від 15.10.2025 розглянуто у порядку Закону України «Про звернення громадян».

За змістом вказаного листа роз`яснено, що оформлення та видача паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки можлива у разі подання рішення суду, яке набрало законної сили та документів, зазначених в пункті 2 розділу четвертого Тимчасового порядку.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Щодо поданого відповідачем клопотання про залишення позову без руху та доводів щодо невідповідності такого вимогам ст. 160 КАС України.

Вказані питання вирішено ухвалою суду від 03.12.2025 про відкриття провадження у справі. Наведені відповідачем у відзиві доводи не дають суду підстав для зміни власної думки. Водночас, заперечення щодо судових рішень, які окремо не оскаржуються, викладаються за текстом апеляційної скарги на відповідне рішення суду.

Щодо суті спірних правовідносин.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначено Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492-VI від 20.11.2012 (далі - Закон №5492-VI).

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону №5492-VI, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України.

За змістом частин 1, 2, 4, 5 ст. 14 Закону №5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Нормами з ч. 1, 2 ст. 21 Закону № 5492-VI, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

У разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Відповідно до п. 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (далі - Положення №2503-XII), бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Однак, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

Пунктом 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено: з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII; з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Відповідно до п. 3 Постанови №302, до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється.

Приписами пункту 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація, зокрема: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи. Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" № 2297-VI від 01.06.2010 (далі - Закон №2297-VI) встановлено, що мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Згідно ст. 2 Закону № 2297-VI, персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Положеннями ч. 5, 6 ст. 6 Закону № 2297-VI передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відтак, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Проте, чинним законодавством України не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює не якість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Статтею 8 Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованій Законом України від 06 липня 2010 року № 2438-VI, зазначено: "Будь-якій особі надається можливість: a) з`ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; c) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст. 5 і 6 цієї Конвенції".

Отже, норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.

Таким чином, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Щодо арґументів відповідача про неповноту поданих документів для оформлення та видачі паспорта зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ згідно з Тимчасовим порядком № 456.

Так, інформація у листі-відповіді відповідача стосується тих випадків, коли оформлення та видача паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюється особі, щодо якої прийнято рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.

Разом із тим, пунктом 13 Положення № 2503-ХІІ встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає: (1) заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; (2) свідоцтво про народження; (3) дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; (4) у необхідних випадках документи, що підтверджують громадянство України.

Наказ Міністерства внутрішніх справ України № 456 від 06.06.2019 «Про затвердження Тимчасового порядку оформленні і видачі паспорта громадянина України» хоч і містить форму заяви про видачу паспорта громадянина України (додаток 1), проте цей наказ, виходячи із його суті і змісту, не може бути застосовано у спірних правовідносинах, оскільки на дату подання документів відсутнє на користь заявника рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач разом із батьками звернувся до відповідача з заявою про оформлення паспорта у формі книжечки і до цієї заяви долучив передбачені Положенням додатки:

- свідоцтво про народження

- дві фотокартки 3,5х4,5;

- заява за формою про видачу паспорта відповідно до наказів МВС України №320 від 13.04.2012, №456 від 06.06.2019;

При цьому, що стосується додавання оригіналів документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), то таке може вимагатися лише у випадку наявності сумніву у набутті громадянства України заявником. Згідно наданого свідоцтва про народження позивача, він народився в Україні, його батько є громадянином України, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 підтверджує його громадянство України.

Крім того, матеріали справи свідчать, що відповідач розглянув заяву позивача у порядку Закону України «Про звернення громадян» й повідомив заявнику про те, що паспорт громадянина України у формі книжечки без рішення суду видати не можливо.

Таким чином, відповідач у спірних правовідносинах не прийняв жодного рішення про відмову, чи видачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки та не навів будь-яких правових підстав для відмови у оформленні паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачем не наведено жодних зазначених зауважень щодо поданої заяви та доданих до неї документів, з урахуванням ст. 16 Закону № 5492, то вказане є підставою для висновку, що відповідач вчинив протиправні дії щодо не оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду у зразковій справі № Пз/9901/2/18 від 19.09.2018, відповідно до якої висновки Верховного Суду у цій зразковій справі підлягають застосуванню у типових адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 року № 456, згідно якого оформлення паспорта громадянина України вперше відбувається на підставі рішення суду, як на правомірність своєї відмови, оскільки рішенню суду передує порушення прав особи, яка до нього звертається.

Ураховуючи усе викладене, позов належить задовольнити повністю.

Підстави для розподілу судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись статями 132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління державної міграційної служби України Донецькій області (87515, м. Маріуполь, вул. Георгієвська, 30а, фактичне місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 23.12.2025.

Суддя І.В. Буряк