Справа № 420/34728/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Одесі клопотання представника ОСОБА_1 від 10.12.2025 про накладення штрафу, заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) від 12.12.2025 про виконання ухвали,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 по справі №420/34728/24 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ; задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 29.06.2021 по 19.05.2023 грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення), з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"; зобов`язано військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) у період з 29.06.2021 по 19.05.2023 грошове забезпечення, у тому числі, грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, враховуючи посадовий оклад та оклад за військовим званням, що визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

20.08.2025 до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі, з огляду на те, що рішення суду не виконано відповідачем.

Ухвалою суду від 28.08.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено судовий контроль.

12.12.2025 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про виконання ухвали суду.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/9746/25 від 9 грудня 2025 року відповідач надає: -перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 29.06.2021 по 19.07.2023 на 1 арк. в 1 прим; -довідку - розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 на 1 арк. в 1 прим; платіжна інструкцію № 2434 від 28 березня 2025 про виплату та виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 на 1 арк. в 1 прим.

В свою чергу, від представника позивача надійшло клопотання від 10.12.2025 у прохальній частині якого представник просить суд: накласти штраф на керівника військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб та встановити новий строк в 15 днів для подання звіту про виконання рішення суду, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 28.08.2025 про встановлення судового контролю та неподання звіту про виконання рішення суду по справі №420/34728/24.

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Як передбачено ч. 2 ст. 382-3 КАС України, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

За приписами ч.ч. 3-4 ст. 382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 10 ст. 382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 11 ст. 382-3 КАС України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення у справі, судом встановлено, що відповідач не виконав рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 по справі №420/34728/24.

Так, з наданого до суду перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.06.2021 по 19.05.2023 та визначеної суми різниці, вбачається, що відповідач здійснив перерахунок без вираховування посадового окладу та окладу за військовим званням, що визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

При цьому, обставини, на які посилається відповідач у заяві про виконання ухвали суду є фактично непогодженням з рішенням суду та не вважаються виконанням рішення.

Однак, суд також враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту.

Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду (див. зокрема постанову Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 160/13013/19).

Суд також враховує, що з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який наразі триває ,у зв`язку із чим воєнні частини переводяться на військовий стан.

Крім того, загальновідомим є той факт, що з початку 2025 року триває реформа організаційної структури Збройних сил України, зокрема, тривають заходи з переміщення та відрядження військовослужбовців із небойових до бойових військових частин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про накладення штрафу є передчасним, і про наявність підстав для відмови у прийнятті звіту відповідача, викладеного в заяві від 12.12.2025 і надання нового 90 денного строку для подання звіту про виконання рішення по цій справі.

Керуючись статтями 248, 256, 382-2, 382-3 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 від 10.12.2025 про накладення штрафу відмовити.

У прийнятті заяви (звіту) Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) від 12.12.2025 року про виконання ухвали суду -відмовити.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 по справі №420/34728/24.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 по справі №420/34728/24 у 90-денний строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 256 КАС України та оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.294- 296 КАС України.

Суддя К.О. Танцюра