Справа № 440/3292/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 р. Справа № 440/3292/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Злагода" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2024, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 24.05.24 по справі № 440/3292/24

за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області

до Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Злагода"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Полтавській області (далі - позивач, ГУ ДПС в Полтавській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Злагода" (далі - ВСК "Злагода", апелянт), в якому просило:

- cтягнути кошти з рахунків ВСК «Злагода» () у банках, що обслуговують платника податків у розмірі податкового боргу податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства у розмірі 1 370 716,85 грн на р/р UА0016719, отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/11021000, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2024 адміністративний позов задоволено.

Стягнуто кошти з рахунків ВСК «Злагода» у банках, що обслуговують платника податків у розмірі податкового боргу податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства у розмірі 1370716,85 грн 85 копійок на р/р UА0016719, отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/11021000, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, згідно з якою просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ГУ ДПС у Полтавській області було описане в податкову заставу нерухоме майно ВСК «Злагода» на загальну суму 2403000,00 грн, що майже вдвічі більше розміру суми боргу по пені та штрафним санкціям. Також вказував, що сума, заявлена до стягнення, є більшою за ту, яка зазначена у податковій вимозі від 24.02.2023 № 0-1631. Крім того, зауважував, що із розрахунку пені неможливо визначити, на яку суму здійснено її нарахування.

Позивачем на апеляційну скаргу подано відзив, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до положень ч. 1 ст.308, п. 3 ч. 1 ст.311 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

ВСК "Злагода" зареєстрований як юридична особа, , місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський р-н, село Пальчиківка, вулиця Центральна, будинок, 6а, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 17-22/.

07 листопада 2022 року посадовою особою ГУ ДПС у Полтавській області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податковій декларації з податку на прибуток за 2021 рік ВСК "Злагода", результати якої зафіксовані в акті №5648/16-31-04-05-03/03769706 /а.с. 31-36/.

Проведеною перевіркою виявлено порушення платником вимог пункту 57.1 статті 57 та підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - ПК України) у зв`язку з несплатою (несвоєчасною сплатою) самостійно узгодженої платником суми грошового зобов`язання (3608640,00 грн) за податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2021 рік, поданою до контролюючого органу 01 березня 2022 року.

09 грудня 2022 року ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення №5, яким за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 900 000,00 грн, визначеного пунктом 57.1 статті 57 та підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, із затримкою на 10, 59, 79 календарних днів на підставі пункту 124.2 статті 124 ПК України зобов`язано ВСГК «Злагода» сплатити штраф у розмірі 25% від суми прострочення 225 000,00 грн /а.с. 27-28/.

Також 09 грудня 2022 року ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення рішення №5, яким за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 2108640,00 грн, визначеного пунктом 57.1 статті 57 та підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, із затримкою на 92 календарних дня на підставі пункту 124.3 статті 124 ПК України зобов`язано ВСК «Злагода» сплатити штраф у розмірі 50% від суми прострочення 2108640,00 грн /а.с. 25-26/.

24.04.2023 контролюючим органом сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ю" № 0-1631 про сплату податкового боргу у загальному розмірі 1208640,00 грн /а.с. 23/, яку отримано відповідачем 28.04.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 24/.

Крім того, ГУ ДПС у Полтавській області нараховано пеню ВСК «Злагода» у розмірі 91396,85 грн по податковій декларації з податку на прибуток підприємств від 01.03.2022, про що свідчить розрахунок пені /а.с. 11-15/ та витяг з інтегрованої картки платника податку /а.с. 79 - 82/.

Посилаючись на те, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 1370 716,85 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ГУ ДПС у Полтавській області, оскільки доказів погашення податкового боргу, заявленого до стягнення, відповідачем не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами п.п. 57.1, 57.2 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено пп. 54.3.2 п. 54.2. ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами пункту 42.5. статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п.п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз наведених норм податкового законодавства показав, що порушення платником законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є підставою для визначення зобов`язань і нарахування штрафу згідно відповідних податкових повідомлень-рішень, нарахування пені.

Узгоджена сума грошового зобов`язання підлягає сплаті платником податків у визначені податковим законодавством строки.

За змістом підпункту 129.1.3. пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до положень пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (пп. 129.3.1.).

Згідно із п. 129.4 статті 129 ПК України На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день..

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктом 41.1.1. пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.4. статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з приписами пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Аналіз наведених норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що статусу податкового боргу набуває узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Як свідчать обставини справи, заявлена до стягнення за цим позовом заборгованість в розмірі 1 370 716,85 грн виникла в результаті несплати відповідачем грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом відповідно до податкових повідомлень-рішень форми Ш" від 09.12.2022 №5 та № 5 /а.с. 25-28.

Податкові повідомлення-рішення форми Ш" від 09.12.2022 №5 та № 5 /а.с. 25-28/ та розрахунки штрафних санкцій за ними, отримано відповідачем 16.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 30/.

ВСК "Злагода" оскаржено вказані податкові повідомлення-рішення до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі №440/11122/22 /а.с. 83-86/ відмовлено у задоволенні адміністративного позову ВСК "Злагода" до ГУ ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Полтавській області №5 від 09 грудня 2022 року та №5 від 09 грудня 2022 року.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2023 /а.с. 87-91/ апеляційну скаргу ВСК "Злагода" - залишено без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду залишено без змін.

Суми узгоджених грошових зобов`язань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях, у встановлений ПК України строк відповідачем не сплачено.

Крім того, податковим органом нараховано у відповідності до вимог статті 121 ПК України пеню ВСК «Злагода» у розмірі 91 396,85 грн у зв`язку із несвоєчасною сплатою податкового зобов`язання з податку на прибуток, визначеного у податковій декларації з податку на прибуток підприємств від 01.03.2022, про що свідчить розрахунок пені /а.с. 11-15/ та витяг з інтегрованої картки платника податку /а.с. 79 - 82/.

Наявність за відповідачем заявленого до стягнення податкового боргу з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники, та пені підтверджується довідкою ГУ ДПС у Полтавській області № 5050/5/16-31-13-05-08 від 13.03.2024 /а.с. 7/, розрахунком сум заборгованості ВСК "Злагода" /а.с. 10/, відомостями з інтегрованої картки платника податків /а.с. 79-82/.

Податкову вимогу форми "Ю" № 0-1631 від 24.04.2023 /а.с. 23/ про сплату податкового боргу надіслано відповідачу за його місцезнаходженням рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано ним 28.04.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення /а.с. 24/.

Доказів оскарження та скасування податкової вимоги форми "Ю" № 23849-17 від 01.08.2018 в адміністративному або судовому порядку до суду не надано.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що сума, заявлена до стягнення, є більшою за ту, яка зазначена у податковій вимозі від 24.02.2023 № 0-1631, оскільки відповідно до пп. 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судовим розглядом встановлено, що податковим органом також нараховано у відповідності до вимог статті 121 ПК України пеню ВСК «Злагода» у розмірі 91396,85 грн у зв`язку із несвоєчасною сплатою податкового зобов`язання з податку на прибуток, визначеного у податковій декларації з податку на прибуток підприємств від 01.03.2022, про що свідчить розрахунок пені /а.с. 11-15/ та витяг з інтегрованої картки платника податку.

Отже, збільшення суми податкового боргу не є підставою для надіслання платнику податку іншої податкової вимоги, натомість погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу наявності нерухомого майна в податковій заставі на загальну суму 2403000,00 грн, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Отже, податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу. При цьому черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу визначається таким чином: спочатку здійснюються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Внесення майна платника у податкову заставу не означає вжиття заходів щодо погашення суми боргу за рахунок цього майна, які здійснюються лише у разі недостатності коштів для погашення податкового боргу. Таким чином стягнення коштів з рахунків платника у банку за наявності податкової застави майна жодним чином не порушує права платника та відповідає вимогам податкового законодавства.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про те, що із розрахунку пені неможливо визначити, на яку суму здійснено її нарахування, оскільки із розрахунку пені та відомостей інтегрованої картки платника податку можливо встановити як підставу нарахування пені (прострочення сплати податкового боргу за податковою декларацією з податку на прибуток від 01.03.2022), так і період її нарахування. Заперечень та зауважень щодо розрахунку суми пені відповідачем не наведено.

Повноваження ГУ ДПС у Полтавській області, як контролюючого органу, на стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, визначені статтями 20, 95 ПК України.

Наявність відкритих рахунків ВСК "Злагода" у фінансових установах підтверджено довідкою ГУ ДПС у Полтавській області від 26.02.2024 № 3996/5/16-31-13-05-08 /а.с. 8/.

Щодо клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи платіжних інструкцій на підтвердження сплати податкового боргу та врахуванню даних обставин при розгляду апеляційної скарги по справі, колегія суддів зазначає.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається із доданих до клопотань платіжних інструкцій, які ВСК "Злагода" просить долучити до матеріалів справи та врахувати при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції, на підтвердження сплати податкового боргу, платежі проведено після ухвалення рішення судом першої інстанції. Як наслідок відсутні підстави для врахування зазначених доказів в суді апеляційної інстанці.

Добровільна сплата податкового боргу, до набрання судового рішення законної сили, може бути підставою для врахування на стадії виконання зазначено рішення.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для cтягнення коштів з рахунків ВСК «Злагода» у банках, що обслуговують платника податків у розмірі податкового боргу податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства у розмірі 1 370 716,85 грн.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно дост. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС Україниза наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зістаттею 316 КАС Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Злагода" - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року по справі № 440/3292/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін