Справа № 140/10569/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/10569/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо припинення з 01 січня 2025 року нарахування та виплати доплати як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (далі - Закон №4059-ІХ); зобов`язання здійснити нарахування та виплату доплати як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону №4059-ІХ, що дорівнює 2361,00 грн, з 01 січня 2025 року та до зміни законодавчого регулювання цих правовідносин.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи та непрацюючим пенсіонером; на виконання рішення суду у справі №140/12642/23 йому було призначено та виплачувалося підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-ХІІ). Виплату вказаного підвищення відповідач припинив з 01 січня 2025 року.

Позивач вважає, що відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ має право у 2025 році на доплату непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі 2361,00 грн. Однак відповідач не проводить виплату такої доплати до пенсії з підстав відсутності у Єдиному державному демографічному реєстрі відомостей про проживання у зоні гарантованого добровільного відселення у період з 27 вересня 2000 року по 22 грудня 2000 року.

Позивач не погоджується із діями відповідача щодо припинення з 01 січня 2025 року доплати до пенсії та вказав, що тимчасова зміна місця проживання була зумовлена необхідністю здобуття освіти в Маневицькому профтехучилищі, до якого він був зарахований з 01 вересня 2000 року, але фактичного припинення проживання у зоні гарантованого добровільного відселення не відбулося.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалами судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року позовну заяву в частині позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за період з 01 січня 2025 року по 11 березня 2025 року повернуто позивачеві (а.с.44-45); в решті позовних вимог позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с.46).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив, у задоволенні позову просив відмовити (а.с.51-52), зазначивши, що з 01 січня 2025 року приписами статті 45 Закону №4059-IX на період воєнного стану в Україні по-новому визначено коло осіб, які мають право на відповідні доплати, розмір цих виплат та порядок їх встановлення. Виконуючи норми Закону №4059-ІХ, ГУ ПФУ у Волинській області за результатами звірки відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі встановило проживання ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення у період з 29 листопада 1980 року по 27 вересня 2000 року, з 22 грудня 2000 року по 23 серпня 2001 року та з 23 серпня 2001 року по даний час. Оскільки безперервне проживання у зоні гарантованого добровільного відселення (чи у зоні безумовного (обов`язкового) відселення) не підтверджено, то відсутні підстави для встановлення доплати позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає на території радіоактивного забруднення.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (3 категорія); перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не перебуває у трудових відносинах. Ці обставини підтверджуються посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.10), рішенням від 26 лютого 2025 року №19 про перерахунок пенсії (а.с.54), листом ГУ ПФУ у Волинській області від 13 серпня 2025 року №10859-10040/О-02/8-0300/25 (а.с.15-16).

З витягу з Реєстру територіальної громади від 17 липня 2025 року (а.с.17) встановлено, що позивач зареєстрований: з 29 листопада 1980 року по 27 вересня 2000 року - у селі Оленине, з 22 грудня 2000 року по 23 серпня 2001 року у селищі Маневичі, з 23 серпня 2001 року у селі Оленине Камінь-Каширського району Волинської області.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року у справі №140/12642/23, яке набрало законної сили 25 липня 2023 року, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 грудня 2022 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

З 01 січня 2025 року позивачу припинено виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, передбачене статтею 39 Закону №796-ХІІ, про що видно із рішення від 26 лютого 2025 року №19 (а.с.54) та не є спірним.

Листом від 13 серпня 2025 року №10859-10040/О-02/8-0300/25 (а.с.15-16) у відповідь на звернення щодо доплати як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, ГУ ПФУ у Волинській області повідомило про умови з урахуванням норм статті 45 Закону №4059-ІХ для встановлення у 2025 році доплати в сумі 2361,00 грн, зокрема, виплата припиняється у разі залишення особою свого місця проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення чи у зоні гарантованого добровільного відселення; після актуалізації даних в Єдиному державному демографічному реєстрі питання встановлення доплати буде переглянуто.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 45 Закону №4059-ІХ установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.

Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.

Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.

Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.

Відповідно до статті 45 Закону №4059-IX Кабінет Міністрів України 27 грудня 2024 року прийняв постанову №1524 «Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення» (набрала чинності з 01 січня 2025 року, далі Постанова №1524), пунктами 1, 1-1 якої (зі змінами) установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:

особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.

Установлено, що у 2025 році виплата за проживання на забруднених територіях встановлюється у розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», як самостійна доплата до пенсії, на яку має право особа згідно із законом.

Отже, у зв`язку із набранням чинності з 01 січня 2025 року Законом №4059-ІХ, змінилося правове регулювання правовідносин щодо здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. Статтею 45 Закону №4059-ІХ чітко регламентовано розмір та підстави виплати у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. При цьому особам, які після 01 січня 1993 року змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.

Зі змісту листа ГУ ПФУ у Волинській області від 13 серпня 2025 року №10859-10040/О-02/8-0300/25 (а.с.15-16) слідує, що позивачу з 01 січня 2025 року не була встановлена доплата в сумі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ з тих підстав, що відомостями Єдиного державного демографічного реєстру не підтверджено факт постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення чи у зоні безумовного (обов`язкового) відселення.

Як уже зазначалося вище, відповідно до витягу з Реєстру Камінь-Каширської територіальної громади, Маневицької територіальної громади від 17 липня 2025 року (а.с.17) ОСОБА_1 був зареєстрований з 29 листопада 1980 року по 27 вересня 2000 року - у селі Оленине, з 22 грудня 2000 року по 23 серпня 2001 року у селищі Маневичі, з 23 серпня 2001 року у селі Оленине Камінь-Каширського району Волинської області.

Вказані населені пункти - село Оленине Камінь-Каширського району, селище Маневичі Маневицького району (тепер теж Камінь-Каширського району) Волинської області відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року №106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Відомості про місце проживання позивача у період з 28 вересня 2000 року по 21 грудня 2000 року у Реєстрі територіальної громади дійсно відсутні.

Стосовно відсутності в Реєстрі територіальної громади, Єдиному державному демографічному реєстрі відомостей про проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення з 28 вересня 2000 року по 21 грудня 2000 року, то суд бере до уваги доводи позивача про те, що він у вказаний період проживав у селищі Маневичі Волинської області, де навчався у Маневицькому професійно-технічному училищі. Про факт навчання ОСОБА_1 з 01 вересня 2000 року по 27 червня 2001 року внесено запис до трудової книжки НОМЕР_2 (а.с.12-14).

Ці обставини відповідач мав можливість перевірити і за матеріалами пенсійної справи.

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що позивач фактично не вибував за межі зони гарантованого добровільного відселення, що не спростовано відповідачем.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 має право на отримання у 2025 році доплати у розмірі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ з огляду на наявність у нього статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та непрацюючого пенсіонера, факту постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, яке не змінювалося. З цих підстав та зважаючи на ухвалу від 13 жовтня 2025 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимоги за період з 01 січня 2025 року по 11 березня 2025 року позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону №4059-ІХ, в сумі 2361,00 грн, та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 12 березня 2025 року (у межах строку звернення до суду) нарахування та виплату доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону №4059-ІХ, в сумі 2361,00 грн.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 12 вересня 2025 року, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.6, 21).

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX «Про Державний бюджет на 2025 рік», в сумі 2361,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 12 березня 2025 року нарахування та виплату доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX «Про Державний бюджет на 2025 рік», в сумі 2361,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк