Справа № 532/2302/25
Суддя: Омельченко І. І.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Омельченко І.І.,

за участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Пасюк В.В.,

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

представник відповідача - Горб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Пасюка Василя Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

Встановив:

25 вересня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Пасюка Василя Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 25.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та дізнався про відкрите виконавче провадження на підставі постанови № 3969 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, виданої 15.07.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цією постановою застосовано до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень за те, що він нібито отримав повістку для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) на 12.06.2025 року, але не з`явився на вказану дату, про причини неприбуття не повідомив, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Не відповідає дійсності твердження про те, що на адресу позивача направлялась повістка та він її начебто отримував, оскільки поштова служба повернула лист з відміткою про відсутність адресата за місцем проживання. 02.05.2025 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 визнано придатним до ВС. Підлягає повторному огляду 02.05.2030 року. Твердження відповідача про необхідність уточнення даних ОСОБА_1 та його виклик за повісткою на 12.06.2025 року є неправдивим, оскільки 02.05.2025 року при проходженні медичної комісії ним були уточнені всі дані. Жодної повістки, в тому числі тієї, про яку вказано в оскаржуваній постанові, позивач не отримував. Оскаржувана постанова не направлялася на адресу позивача та про її існування він дізнався від державного виконавця.

Таким чином, представник позивача прохав суд визнати протиправною та скасувати постанову № 3969 від 15.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.20-21).

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2025 року поновлено позивачу строк на оскарження постанови, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.30-33).

24 листопада 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачу була надіслана повістка № 3618827 рекомендованим листом через оператора «Укрпошта», згідно якої, він повинен з`явитися 05.06.2025 року, однак у вказаний час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про причини неявки не повідомив. З довідки про повернення рекомендованого листа «Укрпошта» вбачається, що була невдала спроба вручити позивачу повістку працівниками поштового відділення, оскільки «адресат відсутній за вказаною адресою», та 25.04.2025 року повернута відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання. Тобто якщо військовозобов`язаний не отримав повістку протягом встановленого терміну і такий лист повернуто відправнику в ТЦК та СП з поміткою, то підпис про отримання повістки за Постановою № 560 не є обов`язковим, все рівно повістка вважається офіційно врученою. За вчинення даного адміністративного правопорушення на позивача складений протокол № 3969 від 10.07.2025 року. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 10 год. 00 хв. 15.07.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протокол був підписаний ОСОБА_1 без зауважень. Клопотань про відкладення розгляду справи, в тому числі, з метою скористатися правничою допомогою, позивач не заявляв. Після розгляду справи про адміністративне правопорушення була складена постанова № 3969 від 15.07.2025 року, якою накладено штраф у розмірі 17000,00 гривень. Копія постанови була направлена позивачу засобами зв`язку. Позивачем не сплачено штраф в установлені законом строки і ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено постанову № 3969 від 15.07.2025 року до Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для стягнення штрафу.

Таким чином, представник відповідача прохав суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позов підтримує.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пасюк В.В. у судовому засіданні позов підтримав та прохав задовольнити. Звернув увагу суду на ненадання відповідачем конверту «Укрпошта» про надсилання ОСОБА_1 повістки. З наданої відповідачем копії довідки ф.20 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» неможливо встановити адресата, а саме, що конверт надсилався саме ОСОБА_1 . Опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення не містить печатки «Укрпошта». Також наголосив на тому, що у відзиві на позовну заяву зазначено номер трекінга рекомендованого листа 905, хоча представником відповідача долучено до відзиву роздруківку трекінга зовсім під іншим номером - 285, з якої вбачається, що чомусь лист прийнято 29.05.2025 року відділенням «Укрпошта» в м. Київ, а не в м. Кобеляки. Дані про відправлення за номерами 905 та 285 взагалі не зареєстровані в системі.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що з 06.09.2007 року ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11-зворот).

02.05.2025 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 визнано придатним до ВС. Підлягає повторному огляду 02.05.2030 року (а.с.9).

26.05.2025 року на ім`я ОСОБА_1 була сформована повістка № 3618827 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05.06.2025 року о 14 год. 00 хв. з метою уточнення даних (а.с.55-зворот).

Зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 .

Доказів повідомлення відповідача або ІНФОРМАЦІЯ_3 про іншу адресу проживання, зокрема, шляхом оновлення персональних даних через електронний кабінет призовника з використанням мобільного додатку «Резерв+» чи «Оберіг» або шляхом звернення до Центру надання адміністративних послуг, позивачем суду не надано.

Вказана повістка направлена позивачу рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення (у відзиві вказано трекінг № 905) та повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_2 , яка повернулася відправнику без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.60).

10.07.2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол № 3969 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 05.06.2025 року йому було направлено засобами поштового зв`язку повістку, відповідно до якої, йому належало з`явитися 12.06.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 12.06.2025 року в поштовому повідомленні було поставлено відмутку ф.20 про повернення в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, тобто був оповіщений належним чином. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 на визначену дату не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 15 липня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет № 12 (а.с.54).

15.07.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 винесено постанову № 3969 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень (а.с.16).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 1, 2 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 288 КУпАП передбачено, що оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до пунктів 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

У статті 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 ст. 210-1 КУпАП - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Судом установлено, що згідно протоколу № 3969 від 10.07.2025 року та постанови № 3969 від 15.07.2025 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 12.06.2025 року по повістці та за не повідомлення про поважні причини такої неявки.

Однак інформація, зазначена в цих документах, не відповідає інформації, вказаній в повістці № 3618827 від 26.05.2025 року, згідно якої, ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 05.06.2025 року, а не 12.06.2025 року.

Відповідач вважає, що ОСОБА_1 порушив, зокрема, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У пункті 28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, зазначено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Позивач стверджує, що не отримував ні повістки, ні повідомлення про надходження повістки на його адресу. З відділення «Укрпошта» йому не телефонували.

Натомість, відповідач стверджує, що повістка позивачу вручена належним чином, посилаючись на пункт 41 постанови КМУ № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» та пункт 82 постанови КМУ № 270 від 05.03.2009 року «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку».

Пунктом 41 Порядку 560 визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З аналізу наведених норм убачається, що повернення поштового відправлення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання є належним доказом вручення повістки.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними, визначається Правилами надання послуг поштового зв`язку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила).

Відповідно до абзацу 2 пункту 16 Правил, повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками «Повістка ТЦК, Вручити особисто».

Згідно абзацу 2 та 4 пункту 82 Правил, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). В разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

В силу пункту 6.12.3 Регламенту внутрішньої поштової кореспонденції, затвердженого Наказом АТ «Укрпошта» від 28.12.2023 року № 6668 (далі - Регламент № 6668), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Адресат (одержувач) власноруч проставляє своє прізвище та підпис в аркуші ф.8 чи іншому документі, за яким здійснюється вручення. На бланку повідомлення про вручення адресат (одержувач) у відповідному місці зазначає дату вручення рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», розписується та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

Згідно з пунктом 6.12.4 Регламенту № 6668, у разі відсутності адресата (одержувача), за зазначеною на рекомендованому листі з позначкою «Повістка ТЦК» адресою, працівник ОПЗ інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22а, де додатково проставляє позначку «Повістка ТЦК». В аркуші ф. 8 проставляє відмітку про причину невручення, на зворотному боці відправлення зазначає дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.

Відповідно до пункту 6.16 Регламенту № 6668, інформація щодо вручення рекомендованої письмової кореспонденції, в тому числі з повідомленням про вручення, заноситься до автоматизованої системи.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку по повістці до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Представник відповідача стверджуючи, що повістка позивачу вручена належним чином, залишив поза увагою відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження дотримання працівниками АТ «Укрпошта» порядку вручення поштового відправлення згідно з вимогами Регламенту № 6668, зокрема, дані про інформування поштою адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» .

Частиною 2 статті 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести належними та допустимими доказами правомірність складення ним постанови.

Відповідачем не надано суду копії конверту «Укрпошта», а тому не можливо встановити надсилання конверту з повісткою № 3618827 саме ОСОБА_1 . Також не можливо встановити наявність чи відсутність на конверті контактного номеру телефону позивача, що в свою чергу, унеможливлює стверджувати про належне/не належне виконання обов`язку листоноші інформувати адресата про надходження повістки засобами телефонного зв`язку. З опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення, на якому відсутня печатка «Укрпошта», і довідки «Укрпошта» ф.20 не можливо встановити таку інформацію.

Матеріали справи не містять копії повідомлення ф.22 з проставленням позначки «Повістка ТЦК» та відмітки на зворотному боці відправлення дати вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки позивача.

Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначено трек-номер рекомендованого листа 905. Але представником відповідача долучено до відзиву роздруківку зовсім іншого трек-номеру - 285, з якої вбачається, що чомусь лист прийнято 29.05.2025 року відділенням «Укрпошта» в м. Київ, а не в м. Кобеляки.

Судом перевірено трек-номери 905, 285 та встановлено, що дані про відправлення за цими номерами взагалі не зареєстровані в системі «Укрпошта».

Відтак, у матеріалах справи відсутні докази щодо здійснення спроб вручення повістки позивачу зазначеними вище способами.

Не здійснення відповідачем перевірки належного сповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, не може покладати на ОСОБА_1 негативних наслідків.

Таким чином, наявні підстави вважати, що позивач не був обізнаний про надходження на його адресу рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» з метою уточнення даних 05.06.2025 року о 14 год. 00 хв.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку. Підставою для накладення адміністративного стягнення може бути визнана виключно умисна поведінка, направлена на ухилення від обов`язку прибути по повістці.

Крім того, ні в протоколі, ні в постанові, ні у відзиві на позов не конкретизовано які саме персональні дані були відсутні у відповідача, в зв`язку з чим виникла необхідність виклику позивача на 05.06.2025 року та які дані підлягали уточненню з урахуванням того, що 02.05.2025 року ОСОБА_1 пройшов медичну комісію при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно примітки до статті 210 КУпАП, положення, зокрема, статті 210-1 КУпАП не застосовуються в разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Втім, обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 в спосіб, встановлений в примітці до статті 210 КУпАП, відповідачем не надано. Зазначеною приміткою не передбачено жодних виключень щодо можливості її застосування.

Згідно статті 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року по справі № 463/1352/16-а викладено правовий висновок про те, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню в справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не перевірив докази щодо належного сповіщення позивача, маючи при цьому реальну можливість (під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та до винесення оскаржуваної постанови), що тягне за собою скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу, що в разі прийняття протиправної постанови про накладення адміністративного стягнення належним способом захисту порушених прав особи є скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення. При цьому, в силу приписів ст. 286 КАС України, додаткове визнання протиправною постанови в справі про адміністративне правопорушення не вимагається, оскільки це автоматично випливає з висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення та охоплюється задоволенням вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення із закриттям справи.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2025 року позивач звільнений від сплати судового збору.

Тому з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,-

Ухвалив:

Позов адвоката Пасюка Василя Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 3969 від 15.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у сумі 17000,00 гривень.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя