Справа № 200/8121/25
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року Справа№200/8121/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України (про визнання протиправної бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України (далі - відповідач, Міністерство), в якій просив: - визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України по ненаданню відповіді Міністерством соціальної політики, сім`ї та єдності України в строк встановлений абз. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» на звернення-скаргу ОСОБА_1 від 19.08.2025 (вхідний номер реєстрації звернення у відповідача 8677/0/4-25 від 20.08.2025); - зобов`язати Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України надати відповідь на звернення-скаргу ОСОБА_1 від 19.08.2025 (вхідний номер реєстрації звернення у відповідача 8677/0/4-25 від 20.08.2025).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувані докази.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається те, що відповідач не виконав приписи ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та не додержався граничного строку надання відповіді на звернення позивача від 19.08.2025, яке зареєстроване відповідачем 20.08.2025 за № 8677/0/4-25, та який (строк для відповіді) сплив фактично 21.09.2025.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що він листом від 10.09.2025 № 363/0/186-25 розглянув скаргу позивача від 19.08.2025 та за результатами розгляду повідомив позивача шляхом надсилання листа 11.09.2025 на електронну пошту.

Позивач надав заперечення на відзив, в яких стверджує, що станом на 29.10.2025 на його електронну пошту відповідь на його скаргу від відповідача не надходила. Про лист від 10.09.2025 року та його суть позивач дізнався тільки після ознайомлення в підсистемі "Електронний суд" у додатках до відзиву відповідача.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 засобами електронної пошти надіслав до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України скаргу від 19.08.2025 на діяльність УСЗН м. Києва (Святошинський р-н).

У вказаній скарзі позивач просив визнати діяльність УСЗН м. Києва (Святошинський р-н) по викладенням (у скарзі) причинам відхилення його заяви від 16.08.2025, поданої відповідно до п. 4 Положення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1994 року № 521 - протиправною. Зобов`язати УСЗН м. Києва (Святошинський р-н) розглянути його заяву від 16.08.2025, подану відповідно до п. 4 Положення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1994 № 521 по суті та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" та Положення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1994 року № 521.

Також позивач зазначив, що відповідь на скаргу просить надіслати на його електронну пошту.

У скарзі зазначена електронна пошта позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом № 363/0/186-25 від 10.09.2025 Міністерство надало відповідь на вказану скаргу, в якій рекомендовано позивачу звернутися до центру надання адміністративних послуг за місцем проживання із заявою та необхідними документами для отримання посвідчення і нагрудного знака «Ветеран праці». Також у цій відповіді роз`яснено відповідні приписи законодавства.

Указаний лист 11 жовтня 2025 року (о 9 год. 17 хв.) був направлений засобами електронної пошти на електронну скриньку позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 з електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 (Кебкал Алла), що підтверджується роздруківкою з електронної скриньки відправника (лист позивачу в папці «Надіслані»).

Спірні правовідносини виникли з приводу своєчасного надання відповіді на скаргу позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР) установлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 393/96-ВР передбачено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону № 393/96-ВР установлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право: одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Також ст. 19 указаного Закону передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Частиною 1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР установлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

У запереченнях на відзив позивач посилається на приписи ст. 11 Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - Закон № 851-IV), якими передбачено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Водночас судом установлено, що для листування з Міністерством позивач використовував електронну пошту «gmail».

Позивачем не надано доказів і не наведено належних обґрунтувань того, що технічні можливості його електронної пошти передбачають отримання повідомлень про підтвердження одержання адресатом електронного відправлення в автоматизованому порядку.

Крім того, відправник (відповідач) не може впливати на налаштування електронної скриньки позивача, зокрема, застосування фільтрів, використання налаштувань щодо небажаної пошти тощо.

Щодо іншого порядку підтвердження одержання адресатом електронного відправлення, зокрема шляхом написання листа відповіді самою особою (позивачем), суд зазначає, що таке підтвердження повністю залежить від дій (бездіяльності) самого отримувача. Тому не надіслання особою (позивачем) листа-відповіді із підтвердженням про факт одержання електронного документа не може бути безумовною підставою для твердження про бездіяльність відправника (відповідача).

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 3 ст. 10 Закону № 851-IV передбачено, що вимоги підтвердження факту одержання документа, встановлені законодавством у випадках відправлення документів рекомендованим листом або передавання їх під розписку, не поширюються на електронні документи. У таких випадках підтвердження факту одержання електронних документів здійснюється згідно з вимогами цього Закону.

Законом № 393/96-ВР не встановлено вимоги щодо підтвердження факту одержання документа у випадку відправлення документів рекомендованим листом або передавання їх під розписку.

Відтак відсутні підстави для обов`язкового застосування визначеного ст. 11 Закону № 851-IV порядку підтвердження факту одержання електронного документу.

Щодо посилання позивача на те, що електронна адреса Кебкал Алли « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з якої, як зазначає відповідач, проводилася відправка відповіді на скаргу, не є офіційною електронною адресою, з якої контактує відповідач, суд зазначає, що ця електронна скринька має домен «mlsp.gov.ua», який використовується Міністерством.

Позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів, які б вказували не те, що відвідач не має право здійснювали листування з використанням різних електронних скриньок.

Лист відповідача № 363/0/186-25 підписано КЕП Матвійчука Богдана Олександровича (генеральний директор директорату) саме 10.09.2025, про що свідчить відповідний QR-код на цьому листі.

Указаний лист надіслано на поштову скриньку позивача « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (як і просив сам позивач) 11 вересня 2024 з поштової скриньки відповідача «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Отже, судом установлено, що листом № 363/0/186-25 від 10.09.2025 Міністерство надало відповідь на скаргу позивача від 19.08.2025 у встановлений частиною 1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР строк.

Відтак відповідачем не допущено протиправної бездіяльності в спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України (ідентифікаційний код: 37567866; 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10) про визнання протиправної бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Повне рішення суду складене 23 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков