Справа № 570/5748/25
Суддя: Таргоній М.В.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№570/5748/25
Номер провадження 2-а/570/59/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суду Рівненської області (як місцевий адміністративний суд) в особі судді Таргоній М.В., з участю секретаря судового засідання Ткачук О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП 7 (м. Корець) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Федорчуа Олега Анатолійовича (відповідач - 1), ВП № 7 (м. Корець) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області (відповідач - 2), Головне управління національної поліції в Рівненській області (відповідач - 3) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області із вказаним адміністративним позовом та просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 6025975 від 27.10.2025 р. за ч. 2 ст. 122 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обгрунтування позову позивач вказує, що 27.10.2025 р. він керував автомобілем та був зупинений працівником поліції. В ході спілкування із поліцейським йому повідомлено про причину зупинення його транспортного засобу, з чим він не погоджувався та намагався отримати у поліцейського додаткові роз`яснення. В подальшому поліцейський повідомив йому про недотримання ним (позивачем) вимог п. 9.9 б Правил дорожнього руху (далі - ПДР), оскільки не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинення працівником поліції, та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначає, що ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення п. 9.9 б ПДР, а тому вважає оскаржувана постанову протиправною та винесеною з порушенням вимог законодавства. Зазначає також і про інші порушення, що мали місце під час оформлення поліцейським вказаної події та розгляду ним справи про адміністративні правопорушення. Позивач просить скасувати вказану постанова щодо нього, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі в письмовому провадженні. Позов підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не подано.

У даному випадку, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, відсутні перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначених даною статтею, учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в межах наявних в справі доказів в письмовому провадженні.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

За матеріалами справи встановлено, що 27.10.2025 р. о 11 год. 08 хв. на вул. Заріччя в с. Головниця Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz Sprinter 211 cdi, д.н.з. НОМЕР_1 , не увімкнув аварійну сигналізацію після зупинки працівником поліції, чим порушив п. 9.9 б ПДР України. Постановою ЕНА № 6025975 від 29.10.2025 р. на ОСОБА_1 накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 4)

Положеннями статті 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одночасно згідно норм статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, нормами процесуального законодавства тягар доказування наявності факту порушення позивачем Правил дорожнього руху покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача, у зв`язку із недотнриманням ним вимог 9.9.б ПДР України, до адміністративної відповідальності саме за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Разом з цим, в контексті спірних правовідносин, враховуючи заперечення позивача факту вчинення ним адміністративного правопорушення, саме відповідач на виконання частини 2 статті 77 КАС України повинен доводити правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Відповідно до п.п. г п. 9.1 ПДР України, увімкнення аварійної сигналізації, відноситься до попереджувальних сигналів.

При чому п. 9.2 цих Правил, встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п.п. б п. 9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм встановлює, в одному випадку увімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов, а у іншому випадку встановлений обов`язок подання попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, при чому за невиконання останніх вимог, прямо передбачена відповідальність, встановлених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Також необхідно зауважити, що диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права непередбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що хоча позивач не дотримався вимоги п.9.9. б Правил дорожнього руху, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, таким чином в діях позивача відстуній склад правопорушення за цією нормою (додатково див. https://reyestr.court.gov.ua/Review/84524542).

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У даному випадку, беручи до уваги встановлені обставини справи, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП суд приходить до висновку про неправильність кваліфікації відповідачем дій позивача, у зв`язку із неикроонанням вимог п. 9.9. б ПДР саме за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за обставин вказаних, та як наслідок притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП. Тому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП підлягає скасуванню постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із надісланням справи на новий розгляд. При новому розгляді необхідно правильно кваліфікувати дії ОСОБА_1 та із урахування цього прийняти рішення відповідно до вимог КУпАП.

При цьому враховується практика ЄСПЛ, яка визначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Керуючись ст.ст. 11, 41, 159, 160, 161, 243 КАС України, ч. 3 ст. 210, ст.ст. 280, 283, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВП 7 (м. Корець) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Федорчуа Олега Анатолійовича (відповідач - 1), ВП № 7 (м. Корець) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області (відповідач - 2), Головне управління національної поліції в Рівненській області (відповідач - 3) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕНА № 6025975 від 27.10.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Надіслати справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 на новий розгляд до ВП № 7 (м. Корець) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в порядку ст. 295, 296 КАС.

Суддя Таргоній М.В.