Справа № 613/2403/25
Суддя: Сеник О. С.
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/2403/25 Провадження №-2-а/613/154/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові адміністративну справу № 613/2403/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Тризна Є.М., звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову № 651/2815-п начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог пояснив, що за змістом протоколу № 651 про адміністративне правопорушення від 20.11.2025 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, складеного старшим інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 не з`явився без поважних причин у строк до 05.11.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою № 5289891, для уточнення даних, чим порушив абз.2 ч.1, абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Однак, жодних конкретних доказів, які б достовірно фіксували факт отримання позивачем повістки та ігнорування її вимог, протокол не містить.

Окрім того, повістка була надіслана рекомендованим повідомленням через відділення Укрпошти, і повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В силу п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 № 270 обов`язковою умовою для проставлення оператором поштового зв`язку такої відмітки є вчинення працівником об`єкту поштового зв`язку переліку обов`язкових дій з особистого оповіщення адресата : особисте вручення за зареєстрованою адресою адресата, повідомлення останнього за наявним номером телефону та вкладення до абонентської скриньки. Обов`язок щодо належного оповіщення позивача покладений законодавством на уповноважену особу, а також оператора поштового зв`язку. Доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ані протокол, ані постанова не містять.

Позивач постійно проживає за адресою : АДРЕСА_1 , адреси місця проживання ніколи не змінював, однак, станом на час складання протоколу жодної кореспонденції поштовим зв`язком не отримував, у т.ч. з ІНФОРМАЦІЯ_3 . У свою чергу, положення ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» пов`язують виникнення обов`язку громадянина з`явитися до ТЦК виключно після отримання повістки про виклик. Отже, у випадку неналежного оповіщення військовозобов`язаного щодо його виклику до ТЦК, неявка останнього не є порушенням вимог законодавства про мобілізацію, а отже, відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП.

Вказав, що причиною виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 є уточнення даних, проте, які саме щодо позивача відсутні чи потребують уточнення, у протоколі та постанові не зазначено. Згідно з витягом військово-облікового документу «Резерв+» ОСОБА_1 вчасно оновив персональні дані, має відстрочку від призову як багатодітний батько. Таким чином, невідомо, які саме порушення обліку були нібито виявлені та для усунення яких необхідно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, в уточненні персональних даних не було практичної необхідності, оскільки відповідач має всі відомості про військовозобов`язаних та самостійно може отримати відомості про їх зміну, оскільки має доступ до всіх державних реєстрів, які містять персональні дані громадян (податкового, демографічного, актів цивільного стану, реєстру виборців, з питань освіти тощо).

З огляду на ви кладене, стверджує про необґрунтованість оспорюваної постанови та вважає її такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 02.12.2025 адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.12.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 було направлено повістку № 5289891, сформовану за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів 22.10.2025, що була надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 05.11.2025 на 10:00 год. для уточнення даних.

Вказана повістка № 5289891 повернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується поштовим відправленням із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», а отже, у розумінні п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, ОСОБА_1 вважається таким, що належним чином оповіщений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, позивач за викликом не з`явився, у зв`язку з чим було подано звернення до СПД № 1 ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо його доставлення. 20.11.2025 ОСОБА_1 було супроводжено до ІНФОРМАЦІЯ_2 20.11.2025, цього ж дня стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення № 651 за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Протокол був складений у присутності позивача, його було ознайомлено з правами та обов`язками відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, зі змістом протоколу позивач ознайомився, жодних пояснень не надав, другий примірник протоколу отримав під особистий підпис.

24.11.2025 на розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не прибув, будь-яких клопотань не заявляв. ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 за наявними матеріалами було винесено постанову № 651/2815-п у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. Постанову ОСОБА_1 отримав під підпис.

Абзацом 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.21 Порядку № 560 визначено, що у разі отримання повістки про виклик до ТЦК та СП громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та час. Отже, ОСОБА_1 допустив порушення абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а відтак, оскаржувана постанова є обґрунтованою та правомірною, винесеною з дотриманням чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Доводи позивача про неправомірність виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач вважає безпідставними, оскільки відповідно до даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 не користувався правом на відстрочку, та в силу ст.17-1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» мав оновити відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач, представник позивача та представник відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив справу слухати за відсутності його та позивача ОСОБА_1 .. Зазначив, що підтримує позовні вимоги просить їх задовольнити.

Представник відповідача у поданому до суду письмовому відзиві просив розглядати справу за його відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 20.11.2025 старшим інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 складено протокол про адміністративне правопорушення № 651 стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 20.11.2025 о 09 год. 30 хв. у період дії правового режиму воєнного стану, котрий введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 (зі змінами), у порядку, визначеному п.7 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» при перевірці документів у ІНФОРМАЦІЯ_7 у громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було встановлено факт порушення останнім законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. А саме, відповідно до наявних у ІНФОРМАЦІЯ_2 документів було встановлено, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк 05.11.2025 на 10 год. 00 хв., зазначений у повістці № 5289891, сформованій за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього.

Отже, ОСОБА_1 був належним чином оповіщений в розумінні п.41 Порядку № 560, однак, за викликом не з`явився, про причини неприбуття не повідомив.

У зв`язку з цим було подано звернення до СПД№ 1 (Краснокутськ) Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області щодо доставлення ОСОБА_1 як такого, що винив правопорушення за ст.210-1 КУпАП. 20.11.2025 о 09.30 год. ОСОБА_1 було доставлено працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч.1, абз.8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

У протоколі ОСОБА_1 зазначив, що повістки на руки не отримував, тому не з`явився у зазначений термін.

24.11.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 651/2815-п, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення абз. 2 ч.1, абз.8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Як зазначено у постанові, ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним у розумінні п.41 Порядку № 560, не з`явився за викликом без поважних на те причин для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк 05.11.2025, зазначений у повістці № 5289891, яка була направлена через відділення «Укрпошти», рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього, та повернулася з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абз. 8 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі по тексту Порядок № 560) повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований з 14.06.2019 за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 27.11.2025.

Позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , що військово-обліковим документом із застосунку «Резерв+» від 25.11.2025. Позивач має номер в реєстрі «Оберіг» 1.

У вказаному витязі наявні відомості про дату народження позивача, місце проживання, яке6 збігається з місцем реєстрації, ВОС, електроннй пошту, телефон та наявність відстрочки у ОСОБА_1 до 02.02.2026 за п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також відмітка «дані уточнені вчасно».

22.10.2025 на ім`я ОСОБА_1 була створена повістка № 5289891 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 05.11.2025 о 10:00 год. для уточнення даних.

Приймаючи постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідач виходив з того, що позивач є належним чином оповіщеним про дату, час та місце виклику до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 05.11.2025 о 10.00 год., однак, не з`явився за викликом без поважних причин.

В силу п.41 Порядку № 560 датою належного оповіщення призовника, військовозобов`язаного або резервіста, у разі, якщо останній оновив свої персональні дані і повістка була направлена поштою - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Разом з тим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про фактичне направлення цієї повістки, зокрема, опис вкладення до цінного листа, за яким можливо відстежити її відправлення і вручення адресату.

Наявна в матеріалах справи копія конверту з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» не є доказом належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце виклику, оскільки з неї не вбачається, кому та за якою адресою було відправлене це поштове відправлення, а за трек-номером цього визначити неможливо.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, відповідачем не доведено ані фактичного, ані у розумінні п.41 Порядку № 560 належного оповіщення ОСОБА_1 про виклик для уточнення даних на 05.11.2025 на 10.00 год.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених обставин, з урахуванням відсутності доказів належного оповіщення позивача, суд вважає, що в даному випадку неявка ОСОБА_1 за викликом для уточнення даних по повістці № 2689555 на 05.11.2025 не свідчить про порушення ним абз. 8 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, в обґрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на п.69 Порядку № 560, п.17-1 ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», та зазначає, що підставою для виклику позивача було саме те, що ОСОБА_1 необхідно було уточнити персональні дані стосовно визначення ступеня придатності до військової служби.

Так, згідно з п.17-1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Згідно з п.69 Порядку № 560, резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.

Особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

Процедура надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням та відстрочки, передбаченої підпунктами 16-23 пункту 1 додатка 5, не передбачає направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Однак, як вбачається зі змісту повістки № 5289891, ОСОБА_1 було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 не для направлення на проходження медичного огляду, а для уточнення даних.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови, доводи щодо відсутності у відповідача відомостей про результати медичних оглядів не були зазначені як підстава для винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, суд відмічає, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст.210-1 КУпАП не застосовуються - за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч.5 ст.5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч.3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

З наданих відповідачем копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей ОСОБА_1 щодо проходження ним медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Отже, відповідачем не доведено наявності передбачених законом умов, за яких ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП (у розумінні примітки до ст.210 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Разом з тим, оскаржувана постанова прийнята необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 2, 6-9, 72-77, 139, ч.4 ст.229, ст.ст.241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.11.2025 № 651/2815-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя О.С. Сеник