Справа № 420/41936/25
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кузьменко Н.А., вивчивши матеріали позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 23.05.2025 року ВП № 78172310, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 18.12.2025 року надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. Кузьменка І.М. від 23.05.2025 по ВП № 78172310 про стягнення з ХЗВ ВСП ЗСУ виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, о чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву, суддя вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку звернення до суду від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч.1, 2 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З сукупного аналізу матеріалів позову вбачається, що позивач пропустив десятиденний строк на звернення до суду, оскільки він оскаржує постанову від 23.05.2025 року, при цьому з позовом до суду звернувся лише 03.12.2025 року.

В позовній заяві позивач просить суд поновити строк звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. Кузьменка І.М. ВП № 78172310 від 23.05.2025 про стягнення з ХЗВ ВСП ЗСУ виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.

Таку вимогу позивач обґрунтовує тим, що 05.06.2025 російські війська вдарили по центру Херсона чотирма керованими авіабомбами. Поцілили у будівлю обласної державної адміністрації й частково її зруйнували. Також пошкоджені будинки та магазини, які розташовані поряд. Руйнівних пошкоджень зазнала будівля тимчасового місцезнаходження документів ХЗВ ВСП ЗСУ, в тому числі претензійно-позовної роботи, та там могли бути матеріали ВП № 78172310. За даним фактом відкрито кримінальне провадження №0000277 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення: частина перша статті 438 КК України (Воєнні злочини). Таким чином позивач не може ані підтвердити, ані спростувати факт надходження від Відповідача постанови про відкриття ВП № 78172310 від 23.05.2025.

Позивач вказує, що станом на 06.08.2025 оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору від 23.05.2025 ВП № 78172310 у нього була відсутня.

З метою належного захисту інтересів ІНФОРМАЦІЯ_2 подано рапорт з проханням надати доручення помічнику начальника відділу - начальнику фінансово-економічної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо здійснення оплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 2 422,40 грн. за зазначеними у додатку реквізитами у термін до 25.08.2025 року.

З Фінансово-економічної служби ХЗВ ВСП ЗСУ була отримана платіжна інструкція, що підтверджує сплату судового збору. Несвоєчасне отримання квитанції пояснюється постійними обстрілами та розосередженістю підрозділів Позивача у різних населених пунктах Херсонської та Миколаївської області з міркувань безпеки.

У зв`язку з ненадходженням від забезпечувального фінансового органу Міністерства оборони України квитанції про сплату судового збору, ХЗВ ВСП ЗСУ почав вживати заходи врегулювання спору та поновлення порушеного права, шляхом звернення зі скаргами на дії державного виконавця до посадових осіб УЗПВР у Херсонській обл.

На адресу ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. направлено заяву про отримання постанови про відкриття ВП № 78172310. У відповідь на запит, ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. надіслав на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 постанову про відкриття ВП № 78172310.

13.10.2025 на електронну адресу ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. направлено скаргу на дії державного виконавця у зв`язку з порушеннями державним виконавцем при виконанні рішення норм пункту 10-2 Розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Як вказує позивач, станом на теперішній час відповідь на скаргу на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходила.

Як вказує позивач, 08.10.2025 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла відповідь на скаргу від 15.09.2025, в якій, по суті зазначено про відмову у проведенні перевірки законності виконавчого провадження начальником ВПВР УЗПВР у Херсонській обл., оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору не скасовано, та таким чином відмовлено і у відновленні порушених прав Позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає, що поведінка позивача після отримання оскаржуваної постанови ВП № 78172310 від 23.05.2025 та дотримання десятиденного строку з моменту отримання відповіді Департаменту, упродовж якого було реалізовано звернення до ВПВР та Департаменту щодо відновлення порушених прав, в десятиденний строк відбулося звернення до суду з позовом після отримання відповіді від Департаменту, вказує про вжиття ІНФОРМАЦІЯ_3 активних дій, спрямованих на з`ясування підстав, з приводу яких прийнято оскаржуване рішення, що, на думку Позивача, зокрема, але не виключно, свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 вказує, що причинами пропуску строку стало: запровадження воєнного стану на території країни і продовження строку дії воєнного стану в Україні; перебування позивача в зоні бойових дій та задіяння до бойових завдань 100 % його особового складу; першочерговість вирішення завдань ХЗВ ВСП ЗСУ, який є органом військового управління, та виконує бойові задачі та вирішення завдань, пов`язаних з відбиттям нападів, охорони та оборони пункту управління підрозділів ХЗВ ВСП ЗСУ; боротьбою з ДРГ і забезпечення патрулювання під час комендантської години; організації комендантської служби на багатьох блокпостах в умовах воєнної загрози, організації збору, супроводження та охорони військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених, участі у боротьбі з ворожими диверсійно-розвідувальними групами в зоні відповідальності; запровадження довготривалих повітряних тривог, ракетна чи інше збройне ураження території; авіаудар по будівлі тимчасового місцезнаходження представників ХЗВ ВСП ЗСУ; погіршення ситуації у енергосистемі, спричинене масованими російськими обстрілами об`єктів енергетики, що призводить до стабілізаційних відключень світла.

Суддя зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суддя зазначає, що хоча позивач і не вказує дату коли він дізнався про існування оскаржуваної постанови, однак ще до 25.08.2025 року ним вже вживалися заходи щодо оплати судового збору для подання позову про оскарження цієї постанови про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, щонайменше станом на 25.08.2025 року позивач був обізнаний про порушення своїх прав, однак з позовом до суду звернувся 18.12.2025 року,

Згідно з ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Щодо посилання позивача на звернення зі скаргами на дії державного виконавця, які подавалися ним з метою досудового врегулювання спору, як на причину пропуску строку звернення до суду, то суд зазначає, що подання скарг на дії виконавця не є досудовим порядком вирішення спору, оскільки в обов`язковому порядку законом не передбачено, тобто ці обставини не можуть створити об`єктивні передумови для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та стати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Також, посилання позивача, як на поважність причин пропуску строку звернення до суду, на запровадження воєнного стану на території країни і продовження строку дії воєнного стану в Україні, перебування позивача в зоні бойових дій, на погіршення ситуації у енергосистемі, суддя вважає необґрунтованими та безпідставними, що жодним чином не підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Суддя зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Крім того, посилання позивача на відсутність можливості своєчасно сплатити судовий збір, в якості поважності причин пропуску строку звернення до суду, суддя оцінює критично.

В даному випадку суддя враховує висновки Верховного Суду викладені в постанові від 30 вересня 2025 року у справі № 120/4637/24, в якій зазначено: «…перевіряючи аргументи військової частини НОМЕР_1 щодо наявності перешкод у сплаті судового збору, як поважну причину для поновлення процесуального строку, суд апеляційної інстанції слушно зауважив, що органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків. Відповідаючи на аргументи заявника касаційної скарги, Верховний Суд підкреслює, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання відповідачем своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними».

Таким чином, тривале ненадходженням від забезпечувального фінансового органу Міністерства оборони України квитанції про сплату судового збору не може вважатись поважною причиною пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

З урахуванням зазначеного, зазначені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду суддя вважає неповажними, тому в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Суддя зазначає, що дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Згідно з ч.ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За таких обставин позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зазначені недоліки необхідно усунути шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку з підтверджуючими доказами.

Керуючись ст.122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 287 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Залишити без руху позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 23.05.2025 року ВП № 78172310.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем. В іншому випадку позов буде повернутий позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Кузьменко