Справа № 140/9796/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/9796/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросеплай» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросеплай» (далі ТзОВ «Агросеплай») звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 21 липня 2025 року №UA205140/2025/000214/1, №UA205140/2025/000215/1, від 22 липня 2025 року №UA205140/2025/000216/1 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001890, №UA205140/2025/001891, №UA205140/2025/001899.

В обґрунтування позову позивач вказав, що з метою митного оформлення трьох партій товару (L-треонін кормовий клас), імпортованого на умовах CIF зі складу продавця за одним контрактом, позивач подав до Волинської митниці митні декларації (далі - МД) від 18 липня 2025 року №25UA45U6, №25UA36U6 та від 22 липня 2025 року №25UA94U0, визначивши митну вартість товару за основним методом з урахуванням витрат на перевезення товару до кордону України. Однак відповідач відмовив у митному оформленні за заявленою вартістю і прийняв рішення від 21 липня 2025 року №UA205140/2025/000214/1, №UA205140/2025/000215/1, від 22 липня 2025 року №UA205140/2025/000216/1, якими митну вартість трьох партій товару відкоригував за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно зі статтею 59 Митного кодексу України (далі МК України), що призвело до збільшення митних платежів.

Позивач не погоджується з такими рішеннями й вважає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 МК України декларант надав документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом - вартість самого товару, а також витрати на транспортування до кордону України (до порту Клайпеда з урахуванням витрат на навантаження товару та інші витрати згідно з фактурою №DZA00779, яка розподілена частинами на три партії товару пропорційно обсягу партії), та які дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Позивач вважає безпідставними зауваження митного органу щодо невідображення вартості навантажувальних/розвантажувальних робіт у рахунках про надання транспортно- експедиційних послуг. Вказав, що транспортування кожної партії товару здійснювалось від морського порту у місті Клайпеда до кінцевого пункту призначення в Україні. При цьому усі дії з товаром (навантажувальні та розвантажувальні роботи, складське обслуговування) з моменту його завантаження на корабель у порту Сінган (Китай) та включно до моменту його завантаження у місті Клайпеда на транспортні засоби для подальшого транспортування на територію України здійснювала (організовувала) компанія CF&S Lithuania UAB, а ці послуги були включені та описані в інвойсах №DZA00779 від 10 липня 2025 року та №DZA00790 від 16 липня 2025 року, які надані до митного оформлення. Розвантаження товару із наземного транспорту вже відбувалось на території України, тому витрати на такі послуги до митної вартості товару не включалися, а відомості про них не надавались. На переконання позивача, відомості про вартість навантаження та розвантаження товару до моменту його ввезення на територію України були у повному обсязі підтверджені належними документами, а відповідач не взяв до уваги, що пункт 3.1.5 договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 09 липня 2025 року №954 стосується обов`язків замовника, яким є ТзОВ «Агросеплай», тож такі не підлягають оплаті на свій рахунок.

Неаргументованим, на думку позивача, є зауваження митного органу щодо непідтвердження оплати за товар. Так оплата за три партії товару була проведена банківським платіжним документом від 24 березня 2025 року №64 на суму 79980,00 доларів США, який стосується розрахунків за контрактом та ідентифікується з конкретною партією товару відповідно до проформи-інвойсу №8022-1; до митному органу надано засвідчену банком платіжну інструкцію, що є належним доказом оплати.

Позивач вважає, що відповідачем не доведені обставини, які зумовили витребування додаткових документів, а спірне рішення не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України. Зауважив, що коригування митної вартості трьох партій товару на підставі МД №UA205140/2024/036493 від 10 червня 2024 року митним органом здійснено без дотримання правил статті 59 МК України та статті 2 Угоди про застосування статті 7 ГАТТ, оскільки порівнювані товари повинні експортуватись в той самий або майже в той самий час, тоді як у цьому випадку час експорту оцінюваних та порівнюваних товарів має різницю у майже календарний рік. Поряд з тим графік ринкових коригувань для амінокислоти L-треонін на китайському ринку у 2025 році за даними найбільш рейтингового профільного ресурсу Feed Info вказує, що на ринку з`явився профіцит амінокислоти, що вплинуло на зниження цін саме в період купівлі.

З урахуванням наведеного позивач просив задовольнити позов, скасувавши рішення відповідача та як наслідок - картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.74-94). В обґрунтування цієї позиції вказав, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару (трьох партій) встановлено розбіжності у поданих разом із митними деклараціями документах: в рахунках про надання транспортно-експедиційних послуг відсутні відомості щодо вартості навантажувальних та розвантажувальних робіт, відсутнє документальне підтвердження експедиційних послуг; не надано договору про надання послуг перевезення, а документи про вартість перевезення засвідчені отримувачем ТзОВ «Агросеплай», тоді як продавець - UAB CF&S Lithuania; банківський платіжний документ від 24 березня 2025 року №64 на суму 79980,00 доларів США не ідентифікується з конкретною партією товару та він не містить підписи відповідальної(их) особи (іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком; експертний висновок Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків від 16 липня 2024 року №115/25 не відповідає вимогам Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 (далі Національний стандарт №1).

Відповідач також зауважив, що у кожному випадку митного оформлення товару мало місце автоматичне спрацювання профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР). У зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, декларанту запропоновано надати додаткові документи. Однак ТзОВ «Агросеплай» надало лише виписку по рахунку за дату 24 березня 2025 року. Крім того було встановлено, що банківський платіжний документ від 24 березня 2025 року №64 не засвідчений належним чином надавачем платіжних послуг. Неподання декларантом усіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України, зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядного методу у цьому разі за ціною договору щодо ідентичних товарів на підставі цінової інформації в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби (ЄАІС).

З урахуванням наведеного відповідач вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваних рішень.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.184).

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

16 липня 2025 року для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України на умовах СIF Клайпеда (Литва) товару №1 «Продукт L-треонін кормовий клас (L-Threonine Feed Grade) - 21500 кг нетто …» ТзОВ «Агросеплай» подало МД №25UA45U6 (а.с.97). Фактурна вартість імпортованого товару становить 26660,00 доларів США (еквівалентно 1114950,5190 грн), митну вартість визначено на рівні 1214998,53 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 100048,00 грн). Для митного оформлення надано (графа 44 МД): контракт від 21 березня 2024 року №21_2024 (а.с.17-22); специфікацію від 28 лютого 2025 року №8 до договору (а.с.23), рахунок-проформу від 21 березня 2024 року №8022-1 (а.с.24), рахунок-фактуру від 18 квітня 2025 року №0459-1 (а.с.25), платіжну інструкцію від 24 березня 2025 року №64 (а.с.26), коносамент від 18 квітня 2025 року MEDUVX343811 (а.с.30), договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 09 липня 2025 року №954 (а.с.111-112), документ, що підтверджує вартість перевезення (інвойс) від 10 липня 2025 року №DZA00779 (а.с.35), рахунок на оплату від 14 липня 2025 року №101 (а.с.115), довідку до інвойсу на оплату №DZA00779 (а.с.106), заявку на перевезення вантажу від 11 липня 2025 року №ІМ010733 (а.с.105 зворот), автотранспортну накладну від 14 липня 2025 року (а.с.115 зворот), пакувальний лист від 18 квітня 2025 року (а.с.108 зворот), сертифікат про походження товару від 24 квітня 2025 року 24С071000237/00307 (а.с.28), сертифікат аналізу від 16 березня 2025 року GC-07-JYZD-211201-12 (а.с.29).

Також 18 липня 2025 року для митного оформлення товару №2 «Продукт L-треонін кормовий клас (L-Threonine Feed Grade) - 21500 кг нетто …» декларант подав МД №25UA36U5 (а.с.123). Фактурна вартість імпортованого товару становить 26660,00 доларів США (еквівалентно 1116174,2120 грн). Митну вартість визначено з урахуванням транспортних витрат у сумі 99727,92 грн. Разом з митною декларацією подано: контракт від 21 березня 2024 року №21_2024 (а.с.17-22); специфікацію від 28 лютого 2025 року №8 до договору (а.с.23), рахунок-проформу від 21 березня 2024 року №8022-1 (а.с.24), рахунок-фактуру від 18 квітня 2025 року №0459-2 (а.с.52), платіжну інструкцію від 24 березня 2025 року №64 (а.с.26), коносамент від 18 квітня 2025 року MEDUVX343811 (а.с.30), договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 09 липня 2025 року №954 (а.с.111-112), документ, що підтверджує вартість перевезення (інвойс) від 10 липня 2025 року №DZA00779 (а.с.35), довідка до інвойсу на оплату №DZA00779 (а.с.127 зворот), рахунок на оплату від 15 липня 2025 року №104 (а.с.134), автотранспортну накладну від 15 липня 2025 року (а.с.53 зворот), пакувальний лист від 18 квітня 2025 року (а.с.130 зворот), копію митної декларацію країни відправлення 00095858 від 15 квітня 2025 року (а.с.129), висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 16 липня 2025 року №115/25 (а.с.40), сертифікат про походження товару від 24 квітня 2025 року 25С071000237/00305 (а.с.127), сертифікат аналізу від 16 березня 2025 року GC-07-JYZD-211201-12 (а.с.29).

22 липня 2025 року для митного оформлення товару №3 «Продукт L-треонін кормовий клас (L-Threonine Feed Grade) - 21500 кг нетто…» позивач подав МД №25UA94U0 (а.с.140), за якою фактурна вартість імпортованого товару становить 26660,00 доларів США (еквівалентно 1114905,21 грн). Митну вартість товару визначено за основним методом на рівні 1215734,2200 грн з урахуванням транспортних витрат в сумі 100829,02 грн. Для митного оформлення та підтвердження митної вартості надано: контракт від 21 березня 2024 року №21_2024 (а.с.17-22); специфікацію від 28 лютого 2025 року №8 до договору (а.с.23), рахунок-проформу від 21 березня 2024 року №8022-1 (а.с.24), рахунок-фактуру від 18 квітня 2025 року №0459-3 (а.с.60), платіжну інструкцію від 24 березня 2025 року №64 (а.с.26), коносамент від 18 квітня 2025 року MEDUVX343811 (а.с.30), договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 10 липня 2025 року №955 (а.с.148-149), документи, що підтверджують вартість перевезення (інвойси) від 10 липня 2025 року №DZA00779 (а.с.145) та від 16 липня 2025 року №DZA00779 (а.с.143 зворот), довідку до інвойсу на оплату №DZA00779 (а.с.144), заявку на перевезення вантажу від 10 липня 2025 року №ІМ010734 (а.с.150 зворот), рахунок на оплату від 16 липня 2025 року №127 (а.с.152 зворот), автотранспортну накладну від 16 липня 2025 року (а.с.61), пакувальний лист від 18 квітня 2025 року (а.с.146), висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 16 липня 2025 року №115/25 (а.с.40), сертифікат про походження товару від 24 квітня 2025 року 25С071000237/00306 (а.с.143), сертифікат аналізу від 16 березня 2025 року GC-07-JYZD-211201-12 (а.с.29).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронних повідомленнях (а.с.117, 135, 153 зворот) декларанту запропоновано подати в 10-денний термін документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) транспортні (перевізні) документи (в т.ч. інформацію про вартість навантаження/ розвантаження); 5) переклад декларації країни відправлення (по МД від 18 липня 2025 року №25UA45U6, №25UA36U6), декларацію країни відправлення (до МД від 22 липня 2025 року №25UA94U0).

При цьому направлення зазначених вимог щодо надання додаткових документів відповідач мотивував тим, що під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено такі розбіжності: згідно з пунктом 3.1.5 договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 09 липня 2025 року №954 до обов`язків замовника належить здійснення своєчасного, власними силами та за власні кошти навантаження та розвантаження вантажу, однак в рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг від 09 липня 2025 року №101 (надавався до МД №25UA45U6 від 16 липня 2025 року та до МД №25UA36U5 від 18 липня 2025 року), а також від 16 липня 2025 року №127 (надавався до МД №25UA94U0 від 22 липня 2025 року) відсутні відомості щодо вартості навантажувальних/розвантажувальних робіт. В усіх випадках вказано і на інші недоліки у документах: відсутнє документальне підтвердження експедиційних послуг, витрат на навантажування, розвантажування товару; документ, що підтверджує вартість перевезення №DZA00779 від 10 липня 2025 року засвідчений отримувачем ТзОВ «Агросеплай», тоді як продавець - UAB CF&S Lithuania, договору сторін про надання послуг не надано; банківський платіжний документ від 24 березня 2025 року №64 на суму 79980,00 доларів США стосується розрахунків за контрактом та проформи №8022-1, але не ідентифікується з конкретною партією товару на суму 26660,00 доларів США згідно з інвойсом від 18 квітня 2025 року №0459-2; банківський платіжний документ від 24 березня 2025 року №64 оформлено без дотримання вимог Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року №216 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2008 року за №910/15601; далі Положення №216), а саме не містить підпис(и) (власноручний(і)/електронний(і)) відповідальної(их) особи (іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком; експертний висновок Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків від 16 липня 2024 року №115/25 не відповідає вимогам Національного стандарту №1: не містить мети проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; викладу усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; висновку щодо найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; викладу змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість.

У відповідь декларантом надано виписку по рахунку за 24 березня 2025 року (а.с.41). Листами від 21 липня 2025 року (а.с.99, 124) та від 22 липня 2025 року (а.с.150) позивач повідомим, що під час митного оформлення ним подано всі підтвердні документи.

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів: від 21 липня 2025 року №UA205140/2025/000214/1 щодо МД №25UA45U6 від 18 липня 2025 року (а.с.48), від 21 липня 2025 року №UA205140/2025/000215/1 щодо МД №25UA36U6 від 18 липня 2025 року (а.с.51), від 22 липня 2025 року №UA205140/2025/000216/1 щодо МД №25UA94U0 від 22 липня 2025 року (а.с.59).

За змістом графи 33 рішень подані документи містять розбіжності (ті, про які вказувалося в електронних повідомленнях). Крім того зазначено, що банківський платіжний документ від 24 березня 2025 року №64 не засвідчений належним чином надавачем платіжних послуг. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не місять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та містять розбіжності, відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість трьох партій товару визначено за ціною договору щодо ідентичних товарів (стаття 59 МК України) на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме МД №UA205140/2024/036493 від 10 червня 2024 року на рівні 1,52 доларів США/кг.

Одночасно видано картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21 липня 2025 року №UA205140/2025/001890, №UA205140/2025/001891 та від 22 липня 2025 року №UA205140/2025/001899 (а.с.49, 57, 68).

Оцінювані товари випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (МД від 21 липня 2025 року №25UA39U9, 25UA38U0 та від 22 липня 2025 року №25UA26U2 (а.с.49, 50, 58).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як регламентовано частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27 березня 2020 року у справі №540/2605/18, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом - за ціною договору (контракту).

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України).

Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребуваними документами (вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у справі №300/784/24).

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант подав разом із митними деклараціями документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 МК України: контракт від 21 березня 2024 року №21_2024 (а.с.17-22); специфікацію від 28 лютого 2025 року №8 до договору (а.с.23), рахунок-проформу від 21 березня 2024 року №8022-1 (а.с.24), рахунки-фактури, платіжну інструкцію від 24 березня 2025 року №64 (а.с.26), договори про надання транспортно-експедиторських послуг, документи (рахунки-фактури), що підтверджують вартість перевезення, рахунки на оплату.

Крім цього надано автотранспортні накладні, пакувальні листи, сертифікати про походження товару, сертифікати аналізу, коносаменти.

Так з матеріалів справи слідує, що ввезення трьох партій товару на митну територію України відбулося на підставі одного зовнішньоекономічного контракту від 21 березня 2024 року №21_2024 (а.с.17-22), укладеного між ТзОВ «Агросеплай» (покупець) та фірмою Meihua Holding Group Cо. LTD (продавець).

За умовами цього контракту продавець зобов`язується виготовити, поставити і передати у власність покупцеві товар у кількості, асортименті і за ціною відповідно до специфікації, які є невід`ємною частиною договору; країна походження товару Китай; кількість і номенклатура товару по кожній поставці узгоджується в специфікаціях; валюта договору і платежів - долар СІІІА; ціна і загальна вартість товару додатково визначені специфікаціями; оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, прописаний у договорі відповідно до сум га умов, зазначених в специфікації (пункти 1.1, 1.2, 2.2, 3.1, 3.3). Продавець зобов`язаний здійснити відвантаження продукції відповідно до специфікації до цього договору (пункт 4.2).

Отже, контрактом визначено умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця.

Специфікацією від 28 лютого 2025 року №8 (а.с.23) на умовах поставки СIF Клайпеда (Литва) згідно з умовами Інкотермс-2020, та на умовах оплати - повна передоплата узгоджено поставку товару - L-треоніну кормовий клас, митний код: 2922, у кількості 64,5 т (3 контейнера) вартістю 1240,00 доларів США/т на загальну суму 79980,00 доларів США; виробником товару є Xinjiang Meihua Amino Acid Cо. LTD.

Продавець оформив рахунок-проформу від 21 березня 2024 року №8022-1 на товар L-треонін кормовий клас у кількості 64,5 тон загальною вартістю 79980,00 доларів США (а.с.24).

Поставка товару здійснювалася трьома партіями: перша (21,5 т) - згідно з інвойсом від 18 квітня 2025 року №0459-1 на суму 26660,00 доларів США (а.с.25); друга (21,5 т) - згідно з інвойсом від 18 квітня 2025 року №0459-2 на суму 26660,00 доларів США (а.с.52); третя (21,5 т) - згідно з інвойсом від 18 квітня 2025 року №0459-3 на суму 26660,00 доларів США (а.с.60).

Фактурна вартість в інвойсах по кожній партії відображена в графі 22 МД №25UA45U6 від 16 липня 2025 року, №25UA36U5 від 18 липня 2025 року та №25UA94U0 від 22 липня 2025 року відповідно.

Оплата на виконання умов специфікації від 28 лютого 2025 року №8 була здійснена позивачем платіжною інструкцією в іноземній валюті від 24 березня 2025 року №64 (а.с.26) на загальну суму 79980,00 доларів США (тобто за три партії товару), тож твердження відповідача про непідтвердження оплати товару таким платіжним документом є безпідставним. Суд зауважує, що в специфікації вказувалася загальна вартість товару. Разом з тим, зважаючи на те, що поставка товару, визначеного специфікацією (64,5 т), здійснювалася партіями, на кожну з яких складався окремий інвойс, то цілком очевидним є той факт, що вартість товару, яка зазначена у специфікації, буде більшою за вартість товару в інвойсах.

Необхідно зауважити, що пунктом 15 розділу ІІ цього Положення №216 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 25 серпня 2022 року №189) установлено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіжну операцію та документи, на підставі яких вона здійснюється. Повноту інформації забезпечує платник з урахуванням вимог законодавства України.

Чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання на інвойс в банківському платіжному документі.

Отже, сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2019 року у справі №810/2784/18.

У свою чергу у платіжному документі є посилання на контракт та на специфікацію; платіж здійснено на рахунок продавця компанії Holding Group Cо. LTD, платіжні реквізити якого відповідають тим, які зазначені в контракту від 21 березня 2024 року №21_2024. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що платіжна інструкція від 24 березня 2025 року №64 (містить відмітки банку), не може бути підтвердженням оплати за товар, який зазначений в контракті від 21 березня 2024 року №21_2024 та специфікації від 28 лютого 2025 року №8 до договору. Крім того на вимогу митного органу декларантом надано виписку по рахунку за 24 березня 2025 року (а.с.41).

Отже, фактурна вартість товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, а у відповідача була можливість ідентифікувати, що оплата здійснювалася саме за спірний товар.

Разом з тим суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів - це ціна, зазначена саме відправником (продавцем) у рахунках-фактурах, які згідно з частиною другою статті 53 МК України є документами, що підтверджують митну вартість товару.

За правилами частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).

Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

У пункті 4.1 контракту від 21 березня 2024 року №21_2024 сторони домовилися, що товар поставляється на умовах, зазначених в специфікаціях до цього контракту згідно з діючими правилами Інкотермс-2020.

У специфікації від 28 лютого 2025 року №8 сторони погодили, що поставка товару здійснюється на умовах СIF Клайпеда (Литва) згідно з умовами Інкотермс-2020.

Умови поставки СIF (Cost, Insurance and Freight - «Вартість, страхування і фрахт») означають, що продавець оплачує вартість товару, фрахт та морське страхування до порту призначення, але ризики втрати або пошкодження товару переходять до покупця з моменту переходу вантажу через поручні судна в порту відвантаження; продавець також зобов`язаний надати покупцеві необхідні документи для отримання вантажу; це правило застосовується лише для морського та внутрішнього водного транспорту.

З метою підтвердження понесених витрат на транспортування до митного оформлення щодо кожної партії поставки товару долучались документи.

Так не є спірною та обставина, що для підтвердження порядку транспортування та витрат на транспортування першої партії товару надано інвойс від 10 липня 2025 року №DZA00779 (а.с.35), довідку до інвойсу на оплату №DZA00779 (а.с.106), договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 09 липня 2025 року №954 (а.с.111-112), заявку на перевезення вантажу від 11 липня 2025 року №ІМ010733 (а.с.105 зворот), рахунок на оплату від 14 липня 2025 року №101 (а.с.115), коносамент від 18 квітня 2025 року MEDUVX343811 (а.с.30), автотранспортну накладною від 14 липня 2025 року (а.с.115 зворот), пакувальний лист від 18 квітня 2025 року (а.с.108 зворот).

Згідно з коносаментом від 18 квітня 2025 року MEDUVX343811 (а.с.30) продавець передав товар масою 64912,80 кг перевізнику у морському порту Сінган (Китай) для транспортування у порт Клайпеда. Інвойс від 10 липня 2025 року №DZA00779 на загальну суму 2744,60 євро (а.с.35) стосувався товару загальною масою 64912,80 кг та він містить підпис уповноваженої особи та печатку компанії CF&S Lithuania UAB (до відзиву долучена копія документа), тож твердження відповідача про засвідчення документа позивачем не відповідає дійсності.

У цьому випадку вартість перевезення компанією CF&S Lithuania UAB однієї партії товару згідно з рахунком-фактурою від 18 квітня 2025 року №0459-1 за маршрутом Сінган (Китай) - Клайпеда (Литва) пропорційно становило 914,86 євро, а надалі на замовлення ТзОВ «Агросеплай» перевезення товару здійснено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за маршрутом порт Клайпеда (Литва) митний пост Ягодин та експедиційні послуги і послуги з перевезення товару (без страхування) становили 55400,00 грн.

У такому ж порядку здійснювалася доставка вантажу другої партії товару та ТзОВ «Агросеплай» надало відповідачу інвойс від 10 липня 2025 року №DZA00779 (а.с.35), довідку до інвойсу на оплату №DZA00779 (а.с.127 зворот), договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 09 липня 2025 року №954 (а.с.111-112), рахунок на оплату від 15 липня 2025 року №104 (а.с.134), коносамент від 18 квітня 2025 року MEDUVX343811 (а.с.30), автотранспортну накладну від 15 липня 2025 року (а.с.53 зворот), пакувальний лист від 18 квітня 2025 року (а.с.130 зворот). Вартість послуг перевезення, які надавала компанія CF&S Lithuania UAB, згідно з рахунком-фактурою від 18 квітня 2025 року №0459-2 за маршрутом Сінган (Китай) - Клайпеда (Литва) становить пропорційно 914,87 євро, а вартість експедиційних послуг та послуг перевезення вантажу (без страхування) за маршрутом порт Клайпеда (Литва) митний пост Ягодин, які надано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на підставі договору про надання транспортно-експедиторських послуг від 09 липня 2025 року №954, - 55400,00 грн.

Як видно з матеріалів справи, ТзОВ «Агросеплай» для підтвердження витрат на транспортування третьої партії товару надало Волинській митниці такі документи: інвойси від 10 липня 2025 року №DZA00779 (а.с.145) та від 16 липня 2025 року №DZA00790 (а.с.143 зворот), довідку до інвойсу на оплату №DZA00779 (а.с.144), заявку на перевезення вантажу від 10 липня 2025 року №ІМ010734 (а.с.150 зворот), рахунок на оплату від 16 липня 2025 року №127 (а.с.152 зворот), автотранспортну накладну від 16 липня 2025 року (а.с.61), пакувальний лист від 18 квітня 2025 року (а.с.146). У цьому випадку вартість наданих компанією CF&S Lithuania UAB послуг з перевезення за маршрутом Сінган (Китай) - Клайпеда (Литва) відповідно до довідки до інвойсу на оплату №DZA00779 становить пропорційно 914,87 євро, за складське зберігання (інвойс від 16 липня 2025 року №DZA00790) 16,23 євро, а наданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 послуг перевезення товару (страхування не проводилося) за маршрутом порт Клайпеда (Литва) митний пост Ягодин - 55400,00 грн.

На доводи митного органу про ненадання ТзОВ «Агросеплай» при митному оформленні належного підтвердження транспортних витрат суд зазначає, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.

Як виснував Верховний Суд у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Довідки позивача до інвойсу UAB CF&S Lithuania №DZA00779 надавалися з однією метою пояснити пропорційний розподіл витрат на транспортування за кожною партією товару, які були включені до митної вартості.

Безпідставними є твердження відповідача про непідтвердження експедиційних послуг; витрати як за перевезення, так і за експедиційні послуги (відповідно до їх розподілу виконавцем послуг) згідно з виставленим рахунками від 14 липня 2025 року №101 від 15 липня 2025 року №104, від 16 липня 2025 року №127 включено до митної вартості товару.

З приводу тверджень відповідача з покликанням на пунктом 3.1.5 договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 09 липня 2025 року №954 щодо відсутності відомостей про навантаження/розвантаження товару, то необхідно зазначити, що вказаний пункт установлює обов`язки замовника (позивача), а не виконавця (фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ), тому зрозуміло, що у вказаних вище рахунках такі витрати відсутні.

Отже, суд вважає, що надані під час митного оформлення товару документи підтверджують як вартість самого товару, так і витрати, пов`язані із транспортуванням товару (щодо третьої партії також враховано витрати за складське зберігання), які були враховані у митну вартість, що не заперечує відповідач.

Окрім цих витрат жодних інших витрат позивачем понесено не було (інше не випливає з умов контракту, специфікації та рахунків-фактур).

Суд не заперечує, що митний орган має повноваження упевнюватися в достовірності документів, поданих до митного оформлення товару, однак наголошує, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частині третій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленнях декларанту, може мати місце лише тоді, коли подані згідно з частиною другою цієї статті документи містять такі розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

За обставин цієї справ митним органом не доведено відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Стосовно твердження митного органу про те, що висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 16 липня 2025 року №115/25 (а.с.40) не може бути використано як документ, що підтверджує заявлену митну, то суд зазначає, що відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, встановлюється не у висновках експерта, а безпосередньо в інвойсах, зокрема, у цьому випадку, в інвойсах від 18 квітня 2025 року №0459-1, №0459-2, №0459-3.

Експертний висновок носить консультаційний характер та по своїй суті є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача щодо визначення вартості об`єкта оцінювання, а тому такий висновок може вказувати лише на можливу достовірність контрактної вартості товару з урахуванням того, що розбіжностей з іншими документами, наданими при розмитненні, висновки експерта не містять.

У постановах від 25 серпня 2023 року у справі №810/693/17, від 25 серпня 2023 року у справі №826/3098/16, від 16 червня 2023 року у справі №825/2410/16, від 31 липня 2024 року у справі №815/2564/18 Верховний Суд дотримується такої ж позиції.

Отже, наданий декларантом до митного органу висновок експерта не є документом, що підтверджує митну вартість у розумінні частини другої статті 53 МК України, а є додатковим документом на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товарів, проте дослідження відповідачем нечислових значень свідчить про вихід за межі предмета контролю та намагання також ще й виконати функцію експерта.

Також, на думку суду, відсутність виписки з бухгалтерської документації, каталогів, прайс-листів від виробника товару за наявності документів, які надавали можливість перевірити правильність числових значень митної вартості за першим методом, не є підставою для коригування митної вартості за резервним методом. Разом з тим листом-поясненням від 18 липня 2025 року №1 (а.с.38) позивач підтвердив, що вартість товару становить 1240,00 доларів США за тонну, яка була зафіксована виробником в лютому 2025 року, а у листі-поясненні №2 від 18 липня 2025 року (а.с.39) повідомив, що на ринку з`явився профіцит даної амінокислоти, що вплинуло на зниження цін саме у період купівлі, на підтвердження чого було надано графік ринкових коригувань для амінокислоти L-треонін на китайському ринку у 2025 році з профільного ресурсу Feedіnfo.

Так само митна декларація країни відправлення не є основним документом в цілях підтвердження митної вартості (частина друга статті 53 МК України) та вона лише підтверджує проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення (легальний вивіз з країни відправлення), проте ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару. Водночас відповідачу був наданий коносамент, який підтверджує передачу вантажу в порту призначення та є необхідним для проходження митниці та розмитнення товару.

За встановлених у справі обставин, суд вважає, що у спірних рішеннях неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. Відповідач у рішеннях не обґрунтував, чому додатково надані позивачем документи (виписка , довідка про балансову вартість) та письмові пояснення щодо операцій купівлі-продажу оцінюваних товарів не упевнили митницю в достовірності поданих для підтвердження митної вартості документів.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів передбачене статтею 59 МК України, згідно з частинами першою, другої якої у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (частина четверта статті 59 МК України).

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Із тексту спірних рішень слідує, що митним органом коригування митної вартості товару було здійснено за ціною договору щодо ідентичних товарів на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби МД №UA205140/2024/036493 від 10 червня 2024 року (а.с.140).

Необхідно зазначити, що за усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Тому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за обраним декларантом методом.

Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у справі №300/784/24).

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Тому підстави вважати, що рішення відповідача від 21 липня 2025 року №UA205140/2025/000214/1, №UA205140/2025/000215/1, від 22 липня 2025 року №UA205140/2025/000216/1 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованими та мотивованими у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а отже ці рішення підлягають скасуванню як протиправні.

Відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості (постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі №520/3246/20, від 19 серпня 2020 року у справі №140/754/19).

Оскільки картки відмови в митному оформленні (випуску) товару №UA205140/2025/001890, №UA205140/2025/001891, №UA205140/2025/001899 винесені з причини невизнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, та у зв`язку із прийняттям рішень про коригування митної вартості товарів від 21 липня 2025 року №UA205140/2025/000214/1, №UA205140/2025/000215/1, від 22 липня 2025 року №UA205140/2025/000216/1, які судом визнано протиправними і скасовано, тому вказані картка відмови також підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 12112,00 грн, сплата якого підтверджена платіжною інструкцією від 28 серпня 2025 року №11411 (а.с.16, 70).

Доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросеплай» (45624, Волинська область, село Великий Омеляник, вулиця Володимирська, будинок 3Б, ідентифікаційний код юридичної особи 36770782) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці від 21 липня 2025 року №UA205140/2025/000214/1, від 21 липня 2025 року №UA205140/2025/000215/1, від 22 липня 2025 року №UA205140/2025/000216/1 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001890, №UA205140/2025/001891, №UA205140/2025/001899.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросеплай» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у сумі 12112,00 грн (дванадцять тисяч сто дванадцять грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк