Справа № 760/24270/25
Суддя: Аксьонова Н. М.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1506/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Невеселої Н.Р.,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Овчаренко І.С. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд скасувати винесену інспектором 2 взводу 7 роти 1 батальйону полку 1 управління патрульної поліції в місті Києві, старшим лейтенантом поліції Головком Р.Ю. постанову від 24.08.2025 серія ЕНА №5561482 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за ч.2 ст.126 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 02 вересня 2025 року головуючим суддею визначено Аксьонову Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом.

08 жовтня 2025 року представник Департаменту патрульної поліції - Тарадай В.В. подав заяву, у якій просить закрити провадження у справі на підставі ст.238 КАС України, оскільки оскаржувану постанову було скасовано 08 жовтня 2025 року рішенням заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Парамонова О.О.

10 жовтня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача про відмову від адміністративного позову та стягнення судових витрат, в якій просить закрити провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову та стягнути з відповідача на користь позивача усі понесені судові витрати, а саме повернути позивачу 50% сплаченого судового збору у сумі 302,80 грн, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8500 грн та 50% судового збору, що становить 302,80 грн.

22 жовтня 2025 року від представника Департаменту патрульної поліції надійшли заперечення на заяву позивача про розподіл судових витрат, в якій просить відмовити позивачу в стягненні судових витрат, з огляду на їх не співмірність зі складністю справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заяву позивача про відмову від позову суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Нормами статті 189 КАС України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Пунктом 2 ч.1 ст.238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відмову ОСОБА_1 від позову до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення необхідно прийняти, а провадження у справі закрити на підставі п.2 ч.1 ст.238 КАС України.

Відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Частиною 1 статті 142 КАС України передбачено, що у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн, згідно квитанції №Е95Z-8987-TSME від 01 вересня 2025 року.

Оскільки позивач відмовився від позову до початку розгляду справи по суті, клопотання про повернення йому 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, підлягає до задоволення, а тому на підставі ч.1 ст.142 КАС України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 302,80 грн (605,60 : 2 = 302,80 грн).

Інша частина судового збору у розмірі 302,80 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача на підставі ст.140 КАС України.

Крім того, позивач просить стягнути на його користь 8500 грн витрат на оплату професійної правничої допомогу.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами першою та другою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частин третьої-четвертої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 ст.134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вбачається, що для того, щоб встановити, чи скористалась особа своїм правом на професійну правничу допомогу, наявність у неї у зв`язку з цим судових витрат та їх розмір, сторона має надати відповідні докази в установленому законом порядку.

На підтвердження надання позивачу адвокатом правничої допомоги до справи долучено, зокрема, копії: договору №89 про надання правничої допомоги від 26 серпня 2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Раціональні правові рішення» в особі керуючого бюро Овчаренко І.С.; акту надання послуг №65 від 09 жовтня 2025 від 09 жовтня 2025 року; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №11276/10 від 02 листопада 2023 року, ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1972265.

Суд звертає увагу на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо судових витрат, викладеною, зокрема, в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia, заява № 58442/00), за ст.41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Такі ж критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Отже, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19.

Відповідач у заяві з приводу заяви представника позивача щодо оплати судових витрат вказує про не співмірність заявлених судових витрат із складністю справи та обсягом проведеної роботи адвокатом.

Враховуючи категорію та складність справи, надані до суду докази документального підтвердження витрат на правову допомогу, суд вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі, вказаному в позові, а саме у сумі 3000 грн, оскільки такий розмір є доведеним та відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності з урахуванням складності та значення справи для сторін.

На підставі наведеного, витрати позивача на правову допомогу у сумі 3000 грн покладаються судом на Департамент патрульної поліції.

Керуючись ст.238, 248, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Повернути позивачу ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору за подачу позову до суду, а саме 302 (триста дві) гривні 80 копійок, сплачених згідно квитанції №E95-8987-TSME від 01 вересня 2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 3302 (три тисячі триста дві) гривні 80 копійок у рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова