Справа № 485/1999/25
Суддя: Бодрова О. П.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 485/1999/25
Провадження №2-а/485/30/25
РІШЕННЯ

іменем України

24 грудня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

установив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року замінено неналежного відповідача на Головне управління Національної поліції у Волинській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10.10.2025 поліцейським відділу поліцейської діяльності №1 (смт Любешів), Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, сержантом поліції Тимощук Є.С. було винесено постанову серії ЕНА №5908214 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до постанови, 10.10.2025 о 17:49:00 в с.Прилуцьке, вул.Ківерцівська, 74, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом Zaslaw, державний номерний знак НОМЕР_2 не мав при собі (не пред`явив для перевірки) посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а. ПДР керування ТЗ особою, яка немає права керування таким ТЗ. Вважає вищевказану постанову незаконною. Зазначає, що викладене порушення дійсно мало місце, у вказаний час та день позивач не мав при собі посвідчення водія, оскільки забув його в кишені іншого одягу. Позивач мав на дату складання оскаржуваної постанови право керування всіма транспортними засобами. В даному випадку фактично ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності складена за ч.2 ст.126 КУпАП. У зв`язку з вищевказаним позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5908214 від 10.10.2025 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, стягнути понесені судові витрати.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що в ході перевірки документів в учасників дорожньо-транспортної події було встановлено, що ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія, а тому було прийнято рішення перевірити чи видавалося посвідчення водія ОСОБА_1 . Так, відповідно до бази даних ІКС ІПНП «ГСЦ Водійське посвідчення» на момент перевірки інформація щодо отримання посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 07.09.2010 з категоріями «А», «В», «С», «D». Тобто, категорії «СЕ», яка дозволяє керувати автомобілями у зчепленні з причепами, на момент здійснення перевірки не було. Відповідно, щодо ОСОБА_1 10.10.2025 о 18:45 поліцейськими було винесено постанову серії ЕНА №5908214 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом без відповідної категорії. Зазначають, що під час моніторингу бази даних ІКС ІПНП «ГСЦ Водійське посвідчення» було встановлено, що 14.10.2025 ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_4 вже з наявною категорією «СЕ», тобто, вже після складання поліцейським Тимощуком Є.С. щодо останнього адміністративних матеріалів. Вважають вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

Інші процесуальні дії у справі

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області свою ухвалою від 21 жовтня 2025 року відкрила провадження у справі та призначила судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 11 листопада 2025 року залучив до участі у справі співвідповідачів: Управління патрульної поліції у Волинській області, Департамент патрульної поліції.

Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 04 грудня 2025 року замінив неналежного відповідача на Головне управління Національної поліції у Волинській області.

Позиція сторін у судовому засіданні

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, суд зважає на таке.

Суд встановив, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5908214 від 10.10.2025, водій ОСОБА_1 10.10.2025 о 17:49:00 в с.Прилуцьке, вул.Ківерцівська,74, керуючи транспортним засобом МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом Zaslaw, державний номерний знак НОМЕР_2 не мав при собі (не пред`явив для перевірки) посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а. ПДР керування ТЗ особою, яка немає права керування таким ТЗ, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За приписами пункту 8 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Нормами статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статі 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту «г» пункту 8.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР).

Пунктом 1.1 ПДР закріплено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

В силу вимог пункту 2.1 (а) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами п.2.4 ПДР, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст.16 Закону України «Про дорожній рух», а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.13 вказаного Розділу «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил ПДР, транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2025 поліцейський відділу поліцейської діяльності №1 (смт Любешів), Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, сержантом поліції Тимощук Є.С. було винесено постанову серії ЕНА №5908214 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн.

Згідно даної постанови, водій ОСОБА_1 10.10.2025 о 17:49:00 в с.Прилуцьке, вул.Ківерцівська, 74, керуючи транспортним засобом МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом Zaslaw, державний номерний знак НОМЕР_2 не мав при собі (не пред`явив для перевірки) посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а. ПДР керування ТЗ особою, яка немає права керування таким ТЗ, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В оскарженій постанові не зазначено, саме якої категорії немає.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що у нього наявне посвідчення водія зі всіма категоріями.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ураховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватись на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

Суд зазначає, що статтею 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Так, частиною 1 даної статті встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Водночас, частиною 2 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Тобто, положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП закріплено різні склади адміністративного правопорушення, а саме:

- ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії;

- ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статі 126 КУпАП, а саме, за те, що він керував транспортним засобом, не мав при собі (не пред`явив для перевірки) посвідчення водія відповідної категорії.

Разом з тим, до позовної заяви ОСОБА_1 долучено копію посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 07.09.2010 з якого вбачається, що ОСОБА_1 мав право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1Е, DЕ, зокрема, категорію СЕ з 13.04.1990.

Крім того, після складання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав нове посвідчення водія НОМЕР_4 , а саме 14.10.2025. Із зазначеного посвідчення вбачається, що з 13.04.1990 відкрита категорія СЕ.

З відповіді Територіального сервісного центру МВС №4843 вбачається, що водій ОСОБА_1 має категорію СЕ з 13.04.1990.

Таким чином, з вищевказаного вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статі 126 КУпАП, оскільки, станом на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови у ОСОБА_1 було наявне право на керування транспортними засобами категорії «СЕ».

Водночас, та обставина, що ОСОБА_1 під час розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення не пред`явив посвідчення водія, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Беручи до уваги викладене, відповідачем помилково здійснено кваліфікацію дій позивача за частиною 2 статті 126 КУпАП, а не за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначив наступне: «…У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».

Отже, згідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є не доведеним.

Таким чином, постанова поліцейського відділу поліцейської діяльності №1 (смт Любешів) Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, сержантом поліції Тимощука Є.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5908214 від 10.10.2025 є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Суд встановив, що під час звернення з позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На прохання позивача, суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 6, 9, 14, 16, 72-77, 79, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського відділу поліцейської діяльності №1 (смт Любешів) Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, сержанта поліції Тимощука Євгенія Святославовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5908214 від 10.10.2025.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 24 грудня 2025 року.

Суддя О.П.Бодрова