Справа № 560/6853/22
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6853/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

22 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на окрему ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України у якій просила:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вчинені на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року у справі №560/6853/22 щодо обчислення пенсії по втраті годувальника без врахування довідки про суддівську винагороду (заробітну плату) судді Апеляційного суду міста Києва №9/0431/22 від 15.02.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області обчислити розмір пенсії по втраті годувальника на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року у справі №560/6853/22 із розрахунку 70% суми заробітної плати зазначеної у довідці про суддівську винагороду (заробітну плату) судді Апеляційного суду міста Києва №9/0431/22 від 15.02.2022.

04 листопада 2025 року Хмельницький окружний адміністративний суд виніс окрему ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вчинені на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року у справі №560/6853/22, щодо обчислення пенсії ОСОБА_1 без врахування довідки від 15.02.2022 №9/0431/22.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення шляхом обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , призначеної на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року у справі №560/6853/22, із розрахунку 70% суми заробітної плати, зазначеної у довідці від 15.02.2022 №9/0431/22.

Установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 30-денний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Не погоджуючись з окремою ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/6853/22 від 04.10.2022, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2023, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №45 від 17.06.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 07.06.2022 пенсію по втраті годувальника на підставі Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Так, листом від 21.02.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило заявника, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі №560/6853/22 головним управлінням з 07.06.2022 проведено розрахунок пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу".

При цьому, заробітну плату враховано в нульовому значенні, оскільки даним рішенням суду не покладено на органи Пенсійного фонду України в Хмельницькій області жодних зобов`язань щодо обчислення пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. В результаті перерахунку розмір пенсії склав 2272,45 грн. (1934,00 грн. - розмір пенсії по втраті годувальника + 338,45 грн. - пенсія за особливі заслуги перед Україною в разі втрати годувальника дружині померлого годувальника), що є менший ніж той, що ОСОБА_1 отримує.

Вказане, на думку позивача, свідчить про неналежне виконання рішення суду від 04.10.2022.

Дані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даною заявою.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості заяви.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відповідно до ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов , що сприяли порушенню закону.

Так, рішенням суду, яке набрало законної сили, підтверджено право позивача на призначення, нарахування та виплату з 07.06.2022 пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-ІV), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до ч. ч. 13-14 статті 37 Закону № 3723-XII, у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У статті 37 Закону № 3723-XII також зазначено, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, ані Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", ані Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу", ані Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622, не передбачена можливість урахування заробітної плати для призначення пенсії в нульовому значенні.

Натомість чинне законодавство передбачає урахування заробітку на підставі відповідних довідок (пункт 5 Порядку № 622).

Так, 07.06.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перехід на пенсію за іншим законом - по втраті годувальника згідно Закону України "Про державну службу" №3723-XII. До заяви, зокрема, було додано довідку від 15.02.2022 № 9/0431/22 про суддівську винагороду судді Апеляційного суду міста Києва станом на 15.02.2022. Вказана довідка є документом на підставі якого може бути обчислений розмір пенсії позивача.

Відтак, позивач має право на обчислення розміру пенсії, призначеної на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року у справі № 560/6853/22, із заробітної плати, зазначеної у довідці від 15 лютого 2022 року № 9/0431/22.

Однак, відповідач протиправно врахував заробітну плату в нульовому значенні при призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи підтверджено, що судове рішення не було виконане відповідачем, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для застосування заходів, визначених ст. 249 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 249, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 370, 383 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.