Справа № 723/3534/25
Суддя: Пташник А. М.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/3534/25
Провадження № 2-а/723/4655/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пташник А.М.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Венерська Ганна Іванівна звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 08 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_2 складено протокол серії ЧРТЦК №1513 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП. За наслідком розгляду вказаного протоколу 19 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_3 , винесено постанову №3553 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ч.3 ст.210 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Однак, ОСОБА_1 із прийнятою постановою та накладеним стягненням не погоджується та вважає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, а тому, адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що вбачається із наступного: ОСОБА_1 з 1988 року стоїть на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Окрім того, на стор. 26 військового квитка серії НОМЕР_1 зазначено інформацію про те, що ОСОБА_1 також стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1988 року. Як вбачається зі змісту вищезазначеної постанови, ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку не з`явився для оновлення та подачі облікових даних, тобто порушив правила військового обліку в особливий період. Однак, дані про ОСОБА_1 містились в електронних системах, держателями яких є державні органи. Також, уповноважені особи ТЦК та СП мали можливість використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а тому, після пред`явлення ОСОБА_1 військово-облікових документи в паперовому вигляді, вони мали можливість пересвідчитись в тому, що ОСОБА_1 дійсно є військовозобов`язаним та данні про нього містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Позивач та його представник вважають, що відсутні будь-які належні докази та законні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП та відсутні підстави для притягнення його до відповідальності, а тому просять суд поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк для оскарження постанови №3553 від 19 травня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_3 та визнати протиправною та скасувати постанову №3553 від 19 травня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП у вигляді адміністративного стягнення у розмірі 17 000 грн, а провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП закрити.

Представник відповідача направив в суд відзив, в якому зазначив, що позивач не з`являвся вчасно до ІНФОРМАЦІЯ_3 (першого відділу), персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста вчасно не уточнив. Такі дії (бездіяльність) призвели до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування Постанови №1513 від 08.05.2025 відмовити за безпідставністю.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача адвокат Венерська Г.І. надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити, у відзиві відповідача відмовити, так як не надано жодних доказів, розглядати справу за наявними в справі матеріалами.

Відповідач в особі представника в судове засідання не з`явився.

Ухвалою суду від 22.08.2025 року відкрито провадження в справі.

Дослідженими матеріалами справи судом встановлено, що 08 травня 2025 року старшим солдатом ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 складено протокол серії ЧРТЦК №1513 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

19 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_3 , винесено постанову №3553 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ч.3 ст.210 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Згідно ст. 3 зазначеного Порядку для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Відповідно до примітки у ст. 210 КУпАП зазначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отриманий держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно- комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, місце проживання та місце перебування; відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи) (ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов' язаних та резервістів»).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді всю необхідну інформацію щодо персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста зазначену в ст. 7 цього закону необхідну їм для виконання покладених на них функцій.

Таким чином, аналізуючи вищевказані норми Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, яку не оновив позивач, відповідач мав отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

Також, в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено, які данні не оновлені Позивачем, що не міг Відповідач отримати виконуючи покладені на нього функцій.

Як підкреслив у своїй постанові Восьмий апеляційний адміністративний суд по справі №156/698/23 - обґрунтовуючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач вказує, що чоловік не повідомив в 7-денний строк органам, в яких він перебуває на військовому обліку, про зміну персональних даних.

При цьому в оскарженій постанові не зазначено, яке саме порушення вчинено позивачем (які саме дані не повідомлено позивачем органам, в яких він перебуває на військовому обліку).

Згідно з статтею 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено попередньо, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вказаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд приходить до висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.2,6,7,9,122,205,268,272,286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк для оскарження постанови №3553 від 19 травня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову №3553 від 19 травня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП у вигляді адміністративного стягнення у розмірі 17 000 грн., а провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Сторожинецького районного суду Антоніна ПТАШНИК