Справа № 333/5667/25
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/5667/25
Провадження № 2-а/333/115/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Наумової І.Й., за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В. розглянув в залі судового засідання Комунарського районного суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1423 від 11.06.2025 року у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є військовозобов`язаним та на даний час на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (2 відділ Оріхів). 29 травня 2025 року, близько 11:00 год. до нього зателефонував працівник поліції та повідомив що він у «розшуку». Для того, щоб його зняли з розшуку, він повинен з`явитися до «хабу», який розташований по Оріхівському шосу поблизу Обласної лікарні. о 12.00 год. цього дня він прибув до працівників районного центру комплектування та соціальної підтримки у вказане місце. У «хабі» на нього працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 склали протокол про адміністративне правопорушення.Йому під час складання протоколу повідомили, що він не з`явився з повісткою про виклик. Коли саме він не з`явився та коли отримував чи не отримав повістку також не повідомили. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він зазначив пояснення та поставив свій підпис. Копію протоколу про адміністративне правопорушення наручно не видавали та не повідомляли, що розгляд справи буде відбуватися 11 червня 2025 року по АДРЕСА_1 . Крім того, 11 червня 2025 року, він знаходився на стаціонарному лікуванні. А саме, з 11 червня 2025 року по 17 червня 2025 року на лікуванні у КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР. Отже, саме 11 червня не міг з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 так як перебував на лікуванні. Отже, про винесену відносно нього постанову саме 11 червня 2025 року він не знав. Крім того, з 18 червня 2025 та по теперішній час він продовжує лікування та знаходиться на лікуванні у відділенні ранньої реабілітації КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР. 18 червня 2025 року, йому син повідомив, що мені з Укрпошти прийшло поштове відправлення, а саме за номером: 114. Вказане поштове повідомлення він не зміг отримати так як перебував на лікуванні. Його дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , понесла до ІНФОРМАЦІЯ_5 документи, що він перебуває на лікуванні та їй наручно видали копію оскаржуваної постанови. Тому, про наявність оскаржуваної постанови та про її зміст дізнався лише 25 червня 2025 року. У оскаржуваній постанові зазначено, що 29 травня 2025 року, уповноваженою особою у відповідності до ч.9 ст.258 КУпАП відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №1423. Відповідно до вказаного протоколу 13 березня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про причини неявки не повідомив. Так, 28.02.2025 року, за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №2757422 на військовозобов`язаного ОСОБА_1 про його виклик 13 березня 2025 року на 14 годину до ІНФОРМАЦІЯ_4 та повістка надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленям. В подальшому рекомендоване поштове відправлення було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із тим, що «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Про наявність повістки про виклик його на 13 березня 2025 року о 14.00 год. дізнався лише 29 травня 2025 року від працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , які склали відносно нього вищевказаний протокол про адміністративне пр авопорушення.

Йому не приходило за місцем проживання будь-якого повідомлення про необхідність отримати поштове відправлення, не повідомляли про поштове відправлення за номером телефону, який він надавав при уточненні своїх даних через мобільний за стосунок «Резерв +».

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 21 липня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач скористався вимогами ст.162 КАС України та надав відзив на дану позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що вказаний позов є необґрунтованим і безпідставним, а тому він не підлягає задоволенню судом, виходячи із наступних підстав та обставин. ІНФОРМАЦІЯ_7 у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства оборони України та Генерального штабу, Головнокомандувача Збройних Сил України, іншими правовими актами. До видів військової служби, згідно з частиною 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», відноситься зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ ( далі Закон № 3543-ХІІ) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Частиною 5 статті 22 Закону № 3543-ХІІ передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Цей порядок зокрема визначає порядок оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил України, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України чи відповідного підрозділу розвідувальних органів України. Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема відповідно до частини 1 - громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, частиною 3 передбачено що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальноїпідтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно абзацу 3 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини 5 статті 22 Закону, постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 16.05.2024 року № 560.

Пунктом 28 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16.05.2024 року № 560 (далі - Порядок № 560) визначено виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Згідно пункту 30 Порядку № 560 Повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів або Журналі реєстрації виданих для оповіщення повісток.

28.02.2025 року на громадянина ОСОБА_1 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №2757422 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 14:00 годину 13.03.2025 року та направлено йому засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на його задекларовану ним домашню адресу: АДРЕСА_2 . У зазначений у повістці день та час ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_8 . В подальшому, вказана повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_9 з відміткою у довідці про причини повернення/досилання «Адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується трекінгом поштового відправлення №030 (роздруківка трекінгу поштового відправлення № 030 додається). Позивачем додається до позову у якості доказу роздруківка трекінгу до поштового відправлення №114, однак що цей доказ підтверджує не зрозуміло та стороною позивача ніде не зазначено. Абзацом 2 підпункту 2 пункту 41 Порядку № 560 передбачено що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_10 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до органів Національної поліції України було подано звернення про розшук ОСОБА_1 , для встановлення його місця перебування та його доставлення, як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП, тобто порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 29.05.2025 року співробітниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до обласного об`єднаного центру мобілізації, де відносно нього у цей же день було складено протокол про адміністративне правопорушення від 29.05.2025 року №1423 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (далі за текстом Протокол), а саме за порушення останнім законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненого ним в особливий період. Під час складання протоколу №1423 про адміністративне правопорушення 29.05.2025 року ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також його права та обов`язки передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі Протоколу про адміністративне правопорушення № 1423 від 29.05.2025 року. Своїм підписом ОСОБА_1 також підтвердив, що йому достеменно відомо, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 9:00 годині 11.06.2025 року. До протоколу було також долучено повістку №2757422 та опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення №030, із якими ОСОБА_1 був ознайомлений, про що також свідчить його підпис у Протоколі. Після складання на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення №1423 від 29.05.2025 року останній у цей же день отримав другий його примірник, про що знову ж таки свідчить його особистий підпис у відповідній графі вказаного протоколу. Тому твердження ОСОБА_1 про те, що він не отримав копії вказаного протоколу спростовуються матеріалами справи та наданими стороною відповідача доказами. Крім того, сам позивач підтверджує у своєму позові, що він ознайомлювався із Протоколом та підписував його. Відповідно до зазначеного протоколу військовозобов`язаний ОСОБА_1 13.03.2025 року не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_9 , про причини своєї неявки не повідомив.

Вважає, що при складанні Протоколу та збору матеріалу по справі про адміністративне правопорушення було дотримано усі вимоги Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_3 , при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в якості доказів вчинення позивачем правопорушення, були прийняті до уваги протокол №1423 про адміністративне правопорушення від 29.05.2025 року, повістка від 28.02.2025 року №2757422, опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення та трекінг поштового відправлення №030 з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» та інші матеріали справи. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 11.06.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 . На розгляд справи ОСОБА_1 не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, заперечень на протокол, підтверджуючих документів про свою хворобу та заяв про відкладення розгляду справи - від нього не надходило. Позивач у своєму позові стверджує, що він хворів та надає до свого позову копії медичних документів, що він із 11.06.2025 року по 17.06.2025 року знаходився на лікуванні, а тому не зміг з`явитися на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_5 11.06.2025 року, однак обставини неможливості розгляду справи 11.06.2025 року за його відсутності у відповідності до вимог ст.268 КУпАП позивачем не доведені, докази цієї неможливості ним не надані.

Крім того, звертає увагу суду, що ті медичні документи, копії яких ОСОБА_1 додає до свого позову і на підставі яких він стверджує, що перебував на лікуванні із 11.06.2025 року по 17.06.2025 року жодним чином не спростовують його вину, у його неявці по повістці на 14:00 годину 13.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_8 . Таким чином, позивачем не надано до свого позову та у свою чергу до суду належних, достатніх та допустимих доказів поважності причин свого неприбуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 14:00 годину 13.03.2025 року. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_3 була винесена постанова по справі №1423 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та було накладено на нього штраф у розмірі 17 000,00 гривень (копія вказаної постанови долучена позивачем до свого позову та є в наявності у матеріалах справи). Таким чином, факт порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке було вчинене ним в особливий період - не спростований матеріалами цивільного позову та наданими стороною позивача доказами, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 11.06.2025 року № 1423, про його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, винесена з дотриманням норм чинного законодавства, а тому скасуванню вона не підлягає.

На підставі вищевикладеного, відповідач просить суд позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення. Просив розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання позивач, та представник відповідача не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їз відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У відповідності до абз.1, 3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

За приписами ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно з п.20 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з оголошенням мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: резервісти та військовозобов`язані, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Пунктом 21 Порядку №560 встановлено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п.41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Нормами п.п.12, 13 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022р. №154 (далі - Положення №154) передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Отже, саме на відповідача як орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.210-1 КУпАП покладено обов`язок щодо встановлення всіх фактичних обставин та дотримання процедури розгляду, визначеної ст.278 КУпАП.

За приписами ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наданої роздруківки щодо оновлення даних із застосунку «Резерв+» - позивач уточнив свої облікові данні 12.04.2025 року, де адреса проживання вказана « АДРЕСА_3 »

Так, за даними оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_11 13.03.2025 о 14:00 відповідно до повістки від № 2757422 для уточнення даних.

Зазначена повістка була направлена за адресою реєстрації ОСОБА_1 , яка є фактичною адресою місця проживання позивача, та згідно з довідкою про причини повернення на адресу відправника повернулась із відміткою від 12.03.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою», що також підтверджується даними трекінгу поштового відправлення № 030 на сайті «Укрпошта».

У зв`язку з неприбуттям позивача 13.03.2025 у визначений повісткою час до ІНФОРМАЦІЯ_11 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 1423 від 29.05.2025, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 , будучи оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_11 , а саме на 13.03.2025 о 14:00 годині, у вказану дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_11 без поважних причин не з`явився за викликом, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим в особливий період, який настав в Україна з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року № 303/2014) та діє на сьогодні, вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також у протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09:00 год. 11.06.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 . Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що йому достеменно відомо, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 9:00 годині 11.06.2025 року. До протоколу було також долучено повістку №2757422 та опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення №030, із якими ОСОБА_1 був ознайомлений, про що також свідчить його підпис у Протоколі. Після складання на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення №1423 від 29.05.2025 року останній у цей же день отримав другий його примірник, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі вказаного протоколу.

Тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_3 , при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в якості доказів вчинення позивачем правопорушення, були прийняті до уваги протокол №1423 про адміністративне правопорушення від 29.05.2025 року, повістка від 28.02.2025 року №2757422, опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення та трекінг поштового відправлення №030 з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» та інші матеріали справи. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 11.06.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 . На розгляд справи ОСОБА_1 не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, заперечень на протокол, підтверджуючих документів про свою хворобу та заяв про відкладення розгляду справи - від нього не надходило, про що зазначено в оскаржуваній постанові.

Позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Таким чином, враховуючи дотримання відповідачем положень п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період № 560, щодо належного оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, суд зазначає, що невчинення позивачем дій, які він повинен був вчинити у визначений законом строк, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП,

Положеннями ч.3 ст.210-1КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.210,210-1,211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, є бланкетною нормою, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, за порушення яких особа притягається до адміністративної відповідальності.

Диспозиції статей 210 та 210-1 КУпАП мають бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме правила військового обліку, встановлені конкретними нормативно-правовими актами порушено особами, які є призовниками, військовозобов`язаними, резервістами порушено у період особливого стану.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до довідки КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗОР від 18.06.2025 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_12 знаходиться на лікуванні у відділенні ранньої реабілітації КНП «МЛЕ та ШМД» ЗОР з 18.06. 2025 року по теперішній час, продовжує хворіти. Діагноз: Ішемічний інсульт від 11.06.22015 року. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗОР від 17.06.2025 року, ОСОБА_1 з 11.06.2025 року по 17.06.2025 року перебував настаціонарном лікуванні у даному медичному закладі. Діагноз: Ішемічний інсульт від 11.06.2025 року.

Таким чином, суд виснує, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості особисто приймати участь при розгляді справи 11.06.2025 року, що є поважною причиною неявки останнього 11.06.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 та особисто надати пояснення при складанні оскаржуваної постанови № 1423 від 11.06.2025 року.

Таким чином, відповідач не з`ясував всі обставини неявки позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 11.06.2025 року для розгляду справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності та передчасно виніс оскаржувану постанову.

Отже, дослідивши вказану постанову, суд вважає її такою, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а саме дана постанова прийнята не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Вказане свідчить, що спірна постанова є протиправною та підлягає безумовному скасуванню, а вимоги позовної заяви - задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням висновків суду про наявність підстав для скасування постанови №1423 від 11.06.2025 року, суд вважає наявними підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №1423 від 11.06.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьої статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною третьої статті 210-1 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова