Справа № 440/6678/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 р. Справа № 440/6678/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі №440/6678/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно-баланс»

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерно-баланс" (далі - ТОВ "Зерно-баланс", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.02.2024 №4, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку, в сумі 1112113,00 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 278 028,25 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 21.02.2024 №4.

Стягнуто на користь ТОВ "Зерно-баланс" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 20 852 грн 12 коп.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що за результатами перевірки складено акт, висновком якого встановлено порушення, які призвели до завищення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2023 року у розмірі 1112113 грн та відмови в бюджетному відшкодуванні на суму 1349,4 грн. Так, в ході проведення перевірки встановлено факт відображення в рядку 16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу», декларації з ПДВ за жовтень 2022 року збільшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення у розмірі 1112113,00 грн.

Крім цього, апелянт зазначив, що згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України дата узгодження наступає на 10 робочий день, що настає за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Датою отримання позивачем податкового повідомлення-рішення форми В3 №1 від 12.10.2023 (по акту перевірки від 04.09.2023 №8732/16-31-07-01-02/40900620) є 18.10.2023, а датою узгодження відповідно - 01.11.2023. Враховуючи дату узгодження податкового повідомлення-рішення періодом відображення результатів ППР форми В3 №1 від 12.10.2023 в сумі збільшення залишку від`ємного значення у розмірі 1112113,00 грн є звітний період листопад 2023 року. Тобто, ТОВ "Зерно-баланс" у порушення п. 5 розділу ІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21, по декларації за жовтень 2023 року завищено суму податкового кредиту та суму бюджетного відшкодування за жовтень 2023 року у розмірі 1112113,00 грн

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідач не погоджується з розміром витрат на правничу допомогу, який заявлений до стягнення в розмірі 4000 грн та вважає його безпідставним та необґрунтованим, оскільки сума є неспівмірною, враховуючи суть спору, характер спірних правовідносин (стандартний спор, типові правовідносин) та не потребувала з боку представника позивача додаткового моніторингу судової практики чи норм матеріального права, витрачання зусиль та часу.

Звернув увагу суду, на те, що дана справа не належить до категорії справ зі значною складністю. По даній категорії справ є багато судової практики, а тому кількість витраченого часу не можна вважати співрозмірною зі складністю даної справи.

Позивач направив на адресу Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 без змін.

Зазначив, що податкове повідомлення-рішення форми В3 від 12.10.2023 №1 було надіслано контролюючим органом позивачу через Електронний кабінет платника податків 13.10.2023 о 15:28 год. Враховуючи дату отримання платником зазначеного вище податкового повідомлення-рішення, визначене ним податкове зобов`язання набуло статусу узгодженого 30.10.2023, тобто в межах податкового періоду жовтня 2023 року. Саме тому грошове зобов`язання цілком правомірно було включено платником до податкової декларації за жовтень 2023 року.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, позивач зазначив, що відповідач в апеляційній скарзі оскаржує лише рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2024, яким не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, що окремо було вирішено додатковим рішенням від 30.09.2024 по цій справі, яке апелянтом не оскаржується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 308, п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддюдоповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

ТОВ "Зерно-баланс" (ідентифікаційний код 40900620) зареєстроване як юридична особа 18.10.2016, основним зареєстрованим видом економічної діяльності позивача є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, що підтверджується випискою з Реєстру.

Відповідно до п.п. 191.1.6 ст. 191, п.п. 20.1.4 ст. 20, п.п. 75.1.2 ст. 75, п.п. 78.1.8 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, п.п. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України та на підставі наказу ГУДПС від 15.12.2023 №3217-П фахівцями ГУДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Зерно-баланс" з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ та від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.11.2023 №, за результатами якої складено акт №606/16-31-07-04/02/40900620 від 17.01.2024.

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Зерно-баланс" подано податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2023 року (від 20.11.2023 №), додаток 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника» (Д4) із заявленою сумою бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 2689720,00 грн (р. 20.2.1 декларації) та додаток 3 до податкової декларації «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» (ДЗ). В ході проведення перевірки встановлено відображення в рядку 16.3 "збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу", декларації з ПДВ за жовтень 2022 року збільшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення у розмірі 1112113,00 грн.

Як зазначено в акті перевірки, згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України дата узгодження наступає на 10 робочий день, що настає за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Дата отримання ТОВ "Зерно-баланс" податкового повідомлення-рішення форми ВЗ №1 від 12.10.2023 (по акту перевірки від 04.09.2023 №8732/16-31-07-01-02/40900620) 18.10.2023, а датою узгодження, відповідно, - 01.11.2023.

Враховуючи дату узгодження податкового повідомлення-рішення, періодом відображення результатів ППР форми В3 № 1 від 12.10.2023 в сумі збільшення залишку від`ємного значення в розмірі 1 112 113,00 грн є звітний період листопад 2023 року. Тобто, ТОВ "Зерно-баланс" на порушення п. 5 розділу ІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21 (із змінами та доповненнями), що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №№159/28289, по декларації за жовтень 2023 року завищено суму податкового кредиту та суму бюджетного відшкодування за жовтень 2023 року в розмірі 1 112 113,00 грн.

За висновком акту, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, ТОВ "Зерно-Баланс" порушено:

- п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України та п. 5 розділу ІІ наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", в результаті чого завищено суму податкового кредиту та суму бюджетного відшкодування за жовтень 2023 року у розмірі 1112113,00 грн;

- п. 200.12 ст. 200 ПК України, п.п. 4 п. 5 Розділу V Порядку №21, в результаті чого ТОВ "Зерно-баланс" відмовлено в бюджетному відшкодуванні на суму 1349,40 грн.

31.01.2024 позивач подав заперечення до акту перевірки, за наслідками розгляду яких висновки акту залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення форми "В1" від 21.02.2024 №, яким ТОВ "Зерно-баланс" зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за податковою декларацією № від 20.11.2023 за жовтень 2023 року на суму 1 112 113,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 278 028,25 грн.

Не погоджуючись із правомірністю вказаного висновків податкової перевірки та прийнятим на підставі таких висновків податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов у повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване податкове повідомлення-рішення від 21.02.2024 №4 є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

За приписами пункту 1.1 статті 1 ПК України останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.п. 14.1.18 ст. 14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано положеннями статті 200 ПК України.

Так, згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З метою встановлення єдиного порядку надіслання податкових повідомлень-рішень платникам податків Міністерством фінансів України відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», законів з питань зовнішньоекономічної діяльності та інших законодавчих актів, згідно з якими контролюючим органам надано право визначати суми податкових та грошових зобов`язань, зменшувати (збільшувати) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшувати від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємне значення суми податку на додану вартість, застосовувати передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, було розроблено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (далі - Порядок №1204).

Згідно з пунктом 1 Порядку №1204 зі змінами та доповненнями, контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо:

1) платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявність показників, які підлягають декларуванню відповідно до вимог Кодексу, та наявність чинних (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

2) дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

3) згідно з податковим, митним та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

4) дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, у тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів та/або на єдиний рахунок податків і зборів, передбачених Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, таким податковим агентом;

5) результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях;

6) дані перевірок свідчать про наявність помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутність реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених Кодексом;

7) в інших випадках, коли надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення передбачено законом.

У випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами, зокрема, "В1" - у разі завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, у тому числі якщо заявлені до відшкодування суми податку на додану вартість на момент перевірки відшкодовані платнику податку; "В3" - у разі відмови у наданні бюджетного відшкодування (пункт 2 Порядку №1204).

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (надалі - Порядок №21), у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу. У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці "Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку".

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ "Зерно-баланс" відобразило в рядку 16.3 "збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу" податкової декларації з ПДВ за жовтень 2023 року (а не 2022 року, як помилково вказує відповідач у відзиві та в акті перевірки) збільшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення форми "В3" від 12.10.2023 №1 у розмірі 1112113,00 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі наполягає на тому, що датою отримання ТОВ "Зерно-баланс" податкового повідомлення-рішення форми "В3" № 1 від 12.10.2023 є 18.10.2023, а датою узгодження, відповідно, - 01.11.2023. Тож враховуючи цю дату узгодження звітним періодом є листопад 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач надав супровідний лист разом із вказаним податковим повідомленням-рішенням в Електронному кабінеті позивача, де відображено дату і час отримання 13.10.2023 о 15:28 год. Відповідно, за твердженням ТОВ "Зерно-баланс", датою узгодження сум, визначених податковим повідомленням-рішенням від 12.10.2023 №1 є 30.10.2023, тобто в межах звітного періоду жовтень 2023 року, у зв`язку з чим ТОВ "Зерно-баланс" податкове зобов`язання було включено до податкової декларації за жовтень 2023 року.

Колегія суддів зазначає, що згідно пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 42.4 ст. 42 ПК України, платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

Платник податків (крім фінансового агента у частині листування з контролюючим органом з питань, визначених статтею 39-3 цього Кодексу) один раз протягом року може надіслати до контролюючого органу через електронний кабінет заяву про відмову отримувати документи через електронний кабінет. Датою завершення листування платника податків через електронний кабінет є дата, зазначена у квитанції про доставку контролюючому органу заяви про відмову отримувати документи через електронний кабінет.

З аналізу вищезазначених норм ПК України випливає висновок про те, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків шляхом або відображення в Електронному кабінеті платника податків, або ж надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів, зазначає, що факт отримання ТОВ "Зерно-баланс" податкового повідомлення-рішення форми "В3" №1 від 12.10.2023 саме 13.10.2023 достовірно підтверджується наданими з боку позивача доказами, тоді як з боку відповідача будь-яких доказів на підтвердження власної позиції до суду не надано.

Отже, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та відсутності підстав для відмови у задоволенні вимог апеляційної скарги через її необґрунтованість та безпідставність її доводів.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що при ухваленні рішення, що оскаржується, судом першої інстанції питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, фактично не вирішувались, висновки судом з цього приводу не формувались.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року по справі №440/6678/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк