Справа № 320/30410/24
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

22 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Оксененко О.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, вважаю, що її не може бути прийнято до апеляційного провадження та вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно пункту 1 частини другої статті 295 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року доставлено скаржнику та його представнику - адвокату Коваленку С.В. 03 листопада 2025 року о 20:21, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна довідки про доставку оскаржуваного рішення в електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд».

Тобто, останній день строку на апеляційне оскарження припадає на 04 грудня 2025 року.

Проте, представником ОСОБА_1 адвокатом Коваленком С.В. лише 16 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» направлено апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, тобто з пропуском 30-денного строку, передбаченого КАС України.

У поданій апеляційній скарзі представником скаржника ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому зазначено, що повний текст оскаржуваного рішення було складено та оприлюднено 03 листопада 2025 року, а фактично з його змістом скаржник ознайомився 04 листопада 2025 року, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження спливав 03 грудня 2025 року включно.

Втім, пропуск зазначеного строку обумовлений поважними причинами, які не залежали від волі скаржника.

Так, у період з 30.11.2025 по 15.12.2025 представник скаржника - адвокат Коваленко С.В. - у зв`язку із загостренням хронічного захворювання був позбавлений можливості здійснювати професійну діяльність та готувати процесуальні документи, на підтвердження чого було надано довідку лікаря-невропатолога про прийоми 01.12.2025 та 15.12.2025, а також скриншот з програми HELSI про прийом у сімейного лікаря 10.12.2025. Після повернення до професійної діяльності 15.12.2025 апеляційну скаргу було підготовлено та подано без зволікань.

Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, не мав можливості залучити іншого представника для подання апеляційної скарги, а також не володіє необхідними знаннями та навичками для самостійного звернення до суду апеляційної інстанції. За таких обставин скаржник вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними.

Однак, вказані обставини суд оцінює критично, враховуючи наступне.

Так, статтею 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. 6-7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеною правовою нормою КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього апелянт як особа, що бере участь у розгляді справи в якості позивача, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством щоб бути обізнаним з результатом розгляду справи.

При цьому, законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Крім того, ЄСПЛ зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі «Пономарьов проти України». Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Шишков проти Росії».

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Приведення апеляційної скарги у відповідність з вимогами КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - десять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).

Так, у матеріалах справи відсутні будь-які направлення від лікарів або довідки, що свідчили про лікування представника позивача в період з 30.11.2025 по 15.12.2025 саме в умовах денного стаціонару у лікувально-профілактичних закладах, що унеможливило б подати вчасно апеляційну скаргу, тому фізично останній не був позбавлений можливості звернутися з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції у передбачені чинним законодавством строки та порядку.

Відтак, у представника позивача з 05 листопада 2025 року (наступного дня за днем отримання повного тексту рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року) по 29 листопада 2025 року (з огляду на доводи представника позивача про погіршення стану здоров`я з 30.11.2025) було достатньо часу для належної організації апеляційного оскарження такого рішення, враховуючи правову обізнаність щодо строків розгляду у такій категорії справ з огляду на наявність у нього статусу адвоката.

Надані представником позивача довідка про прийом у лікаря-невропатолога 01.12.2025 та 15.12.2025, а також скриншот з програми HELSI про прийом у сімейного лікаря 10.12.2025 вказують лише про звернення особи за консультацією про встановлення медичного стану здоров`я особи, а не про проходження особою лікування, яке передбачає госпіталізацію.

У той же час, позивач з огляду на безпосереднє отримання ним рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року не був позбавлений можливості звернутись до суду з апеляційною скаргою на таке рішення у визначений законодавцем строк.

У свою чергу, представник позивача у апеляційній скарзі не заперечував можливість подачі даної апеляційної скарги ще в кінці листопада 2025 року, що свідчить про недобросовісне своїми правами, визначеними статтею 44 КАС України, враховуючи подачу представником аналогічних апеляційних скарг, які не потребували значних витрат у часі для їх написання.

Так, праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії».

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Разом з тим, не зважаючи на викладене, скаржником до суду апеляційної інстанції не обґрунтовано та не надано жодного належного доказу, що унеможливило останнього подати у встановлений адміністративним судочинством 30-денний термін апеляційну скаргу.

Таким чином, скаржнику для усунення недоліків апеляційної скарги необхідно надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням інших поважних, на думку апелянта, причин такого пропуску, що підтверджувалися б належними та відповідними доказами.

Відповідно до вимог частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтями 295, 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, тому відповідно до статей 169, 295, 296 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 169, 295, 296, 298 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року - залишити без руху.

Встановити строк для усунення вказаних недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У разі не усунення недоліків у зазначений вище строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя О.М. Оксененко