Справа № 200/6588/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про зміну способу виконання рішення суду

24 грудня 2025 року Справа №200/6588/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про зміну способу та порядку виконання рішення по справі №200/6588/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року по справі №200/6588/23 було вирішено: адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в нарахуванні та виплаті з 01 вересня 2023 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови КМУ від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () перерахувати та виплатити з 01.09.2023 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше вже виплачених сум.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/6588/23 від 22.03.2024 року було ухвалено: Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі № 200/6588/23 повернути апелянту.

З урахуванням наведеного рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6588/23 від 29.01.2024 року набрало законної сили 22.03.2024 року у відповідності до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду.

У грудні 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про вирішення питання про зміну способу та порядку виконання рішення по справі №200/6588/23 шляхом зміни способу та порядку виконання рішення суду, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості з виплати перерахованої пенсії за вислугу років у розмірі 16 000,00 грн. на користь позивача.

Вищезазначена заява була вмотивована наступним: - «[…]. Вищезазначене рішення суду набрало законної сили та згідно зі ст. 129-1 Конституції України є обов`язковим для виконання, однак з дати набрання рішенням законної сили і по дату звернення до суду із цією заявою, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Відповідач) рішення від 29 січня 2024 року у справі № 200/6588/23 не виконано в повному обсязі. Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.08.2025 р. № 0500-0203-8/78092, гр. ОСОБА_1 знято в листопаді 2024 року, пенсію згідно з Законом України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не отримує, а також зазначили що гр. ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУ ПФУ у Вінницькій області. […]. Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.10.2025 р. № 0200-0304-8/116451, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі № 200/6588/23, нараховано суму доплати за період з 01.09.2023 р. по 30.04.2024 р. в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн 00 коп. Проте вказана доплата за період з 01.09.2023 р. по 30.04.2024 р. не була виплачена.».

З наданих в якості доказів представником позивача копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.08.2025 року, суд встановив: - «На обліку в Головному управлінні гр. ОСОБА_1 не перебуває та пенсію згідно з Законом України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не отримує. Гр. ОСОБА_1 знято з обліку в листопаді 2024 року у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання в Вінницьку область. Отже, для вирішення питання з приводу отримання інформації щодо пенсійного забезпечення гр. ОСОБА_1 . Вам необхідно звернутись до Головного управління Пенсійного фонду України на обліку якого він перебуває (ГУ ПФУ в Вінницькій області).».

З копії листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.10.2025 року, суд встановив: - «[…]. Сума доплати на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі за №200/6588/23 складає 16000,00 грн та включена до реєстру судових рішень за №662471 (розрахунок доплати з електронної пенсійної справи додається). Відповідно до статті 8 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законі та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету, можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Згідно з положеннями пунктів 20 та 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлення бюджетних призначень або з перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства. Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного України від 31.08.2009 №21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за №53/37389 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) (далі - Порядок), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Водночас повідомляємо, що черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, згідно з абзацом 2 пункту 7 розділу II Порядку. На даний час, проведено виплату доплат за судовими рішеннями, що набрали чинності по 19.11.2020. Враховуючи вищезазначене, виплату нарахованих коштів Головним управлінням буде здійснено в порядку черговості після виділення коштів Державного бюджету України.».

Відповідно до наявної в матеріалах заяви копії розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №1 за Дорученням №Д/5, по ОСОБА_1 з вересня 2023 року по квітень 2024 року 16 000,00 грн.

Відповідач по справі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було повідомлено про надходження даної заяви належним чином, що підтверджується наявною реєстрацією кабінету «Електронний суд», про що свідчить відповідна відмітка «доставлено» та зазначена дата 03.12.2025 року та наявність в матеріалах справи квитанції про надіслання представником заявника даної заяви до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, на обліку якого перебуває позивач з листопада 2024 року, було повідомлено про надходження даної заяви належним чином, що підтверджується наявністю в матеріалах справи квитанції про надіслання представником заявника даної заяви до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС №5252246.

Станом на час винесення відповідної ухвали від відповідача та Головного управління на обліку якого на даний час перебуває позивач будь-яких заяв та заперечень на адресу суду не надходило.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022 в умовах воєнного стану режим роботи кожного суду визначається окремо. Рекомендовано судам за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Враховуючи активні бойові дії на території Донецької області та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю і безпеці учасників справи, режим роботи суду встановлений наступним чином:

- прийом вхідної кореспонденції та процесуальних документів здійснюється судом в підсистемі «Електронний суд» або через офіційну електронну адресу суду;

- розгляд справ у судових засіданнях за участю сторін не здійснюється до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів та працівників апарату суду.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що розгляд заяви представника позивача про встановлення зміни способу та порядку виконання рішення суду по справі №200/6588/23 провести у порядку письмового провадження без виклику учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши документи, надані на підтвердження обставин, викладених у заяві, матеріали адміністративної справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом, із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, стягнення коштів може відбутись лише за рахунок коштів Державного бюджету України, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату поточних платежів.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень встановлює Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Частиною 1 ст. 3 цього Закону закріплено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінета Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).

Пунктом 6 Порядку визначено, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності).

Органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку:

1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;

2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Пунктами 24-26 визначено, що Стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Пунктом 31 визначено, у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Якщо у боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, безспірне списання коштів здійснюється частково. На виконавчому документі ставиться відмітка про обсяг списаних коштів, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою.

Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення, та у разі, коли в результаті здійснення таких заходів не забезпечено виконання судового рішення у повному обсязі, - надсилати щомісяця повідомлення про вжиті заходи.

Приписи пункту 33 визначають, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Пунктом 47 Порядку визначено: Безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих:

1) органом Казначейства:

документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником;

інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника;

2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Пунктом 48 визначено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

Пункт 49 зазначає, у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до ч.1 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до приписів ч.2 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Приписами ч.3 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.124, ч.3 ст.129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справа №140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки Суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а.

Частиною 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу положень ч.3 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України суд робить висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.

З огляду на вказані норми Конституції України, які є нормами прямої дії, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, при цьому підставою для застосування правил статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Як зазначалось вище, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року, яке набрало законної сили 22 березня 2024 року - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити з 01.09.2023 ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше вже виплачених сум.

Разом з тим, з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.10.2025 року вбачається, що на виконання даного судового рішення сума доплати за період з вересня 2023 року по квітень 2024 року складає 16 000,00 грн.

При цьому, Головне управління зазначає, виплата нарахованої доплати пенсії за період з вересня 2023 року по квітень 2024 року в сумі 16 000,00 грн. буде здійснена в межах бюджетних асигнувань виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд зазначає, що відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України здійснює виплати винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, то фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України буде можливим за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України. Зазанчене також кореспондується з Порядком №845.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції змін, внесених Законом України від 21.11.2024 р. № 4094-ІХ, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Щодо належного Головного управління, яке на час звернення представника позивача з даною заявою є відповідальним за виконання даного рішення суду, суд, крім вищевикладеного, зазначає наступне.

У відповідності до приписів п. 4.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

В даному випадку не є спірним у цій справі, що позивач з листопада 2024 року у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання у Вінницьку область був знятий з обліку з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та взятий на облік до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що підтверджується відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.08.2025 року.

В свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не заперечує перебування у нього на обліку позивача та наявність на час звернення представника позивача з даною заявою не виконаного рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6588/23 від 29.01.2024 року із сумою заборгованості 16 000,00 грн., що підтверджується його відповіддю від 08.10.2025 року.

З урахуванням наведеного, а також те, що стягнення відбувається саме з Державного бюджету України, відповідальним за виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6588/23 від 29.01.2024 року буде саме Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, на обліку у якого перебуває позивач, та яке й виплачує пенсію позивачу з листопада 2024 року.

У відповідності до приписів ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В даному випадку та з урахуванням вищенаведеного Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з урахуванням п. 4.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 позбавлено можливості як сторона по справі №200/6588/23 для виконання даного рішення оскільки пенсійна справа позивача перебуває на обліку у іншого Головного управління.

Оскільки, судове рішення, яке є предметом судового контролю у даній справі, стосується перерахунку пенсійних виплат, яке не виконується більше двох місяців з дати набрання ним законної сили, то вказане є безумовною підставою для зміни способу виконання рішення суду в частині: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () перерахувати та виплатити з 01.09.2023 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше вже виплачених сум» на «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості з пенсії з вересня 2023 по квітень 2024 року в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 коп.».

Відповідно до частини 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи відсутність належних доказів виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області судового рішення на час розгляду заяви, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви позивача щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду в частині зобов`язання здійснити виплату перерахованої пенсії.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 297, 378 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про зміну способу та порядку виконання рішення по справі №200/6588/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення суду по справі №200/6588/23 в частині: - «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () перерахувати та виплатити з 01.09.2023 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше вже виплачених сум.» на «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості з пенсії з вересня 2023 року по квітень 2024 року в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 коп.».

Повний текст ухвали складений та підписаний 24 грудня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.О. Голошивець