Справа № 300/9091/24
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/9091/24 пров. № А/857/4102/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Ніколіна В.В., Обрізка І.М.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ), військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та рішення, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Могила А.Б.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ), військової частини НОМЕР_1 в якій просить: визнати протиправними дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ), які розпочалися 06.04.2024, щодо його мобілізації; визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ) про мобілізацію ОСОБА_1 ; визнати протиправною бездіяльність службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо мобілізації ОСОБА_1 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 невідкладно видати наказ про звільнення з військової служби ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, що викладені у позовній заяві та відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку звернення до суду за його позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ), військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії. На підставі статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням у ній підстав для поновлення такого строку та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій вказано, що позивачу об`єктивно чинилися перешкоди для пред`явлення позову до суду, зокрема відповідачами та військовою частиною НОМЕР_2 . З огляду на вказане, просив суд залучити в якості другого відповідача військову частину НОМЕР_2 .

Представником позивача 02.01.2025 подано додаткові пояснення, у яких з посиланням на висновки Верховного Суду у постанові від 29.11.2024 по справі № 120/359/24 зазначено, що проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у ЗСУ може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби, зокрема обмеження доступу до правничої допомоги, виконання обов`язків служби, фактор часу, повага до особливого статусу військовослужбовців, обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя.

Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, що викладені у заявах від 13.12.2024 та від 02.01.2025 і відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку звернення до суду за його позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ), військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та рішення, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії. Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє Котик Роман Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ), військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та рішення, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суддя суду першої інстанції, виходив з того, що позивач об`єктивно знав про призов на військову службу, а отже й про оскаржувані дії та рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ), дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.04.2024 - дати здійснення запису у військовому квитку позивача про призов на військову службу. Разом з тим, будь-яких доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду представником позивача у заявах від 13.12.2024 та від 02.01.2025 не наведено. Зокрема, представником позивача не надано жодних доказів перебування позивача у віддалених місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду, участі позивача у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях. Оскільки представник позивача не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду, тому у відповідності до частини 2 статті 123 та пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, дана позовна заява підлягає поверненню позивачу разом з доданими до неї матеріалами.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції помилково вважав, що нереалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду зумовлена власною пасивною поведінкою позивача. Звертає увагу на те, що Верховний Суд сформулював правову позицію у постанові від 29.11.2024 по справі №120/359/24, в якій зазначив, що проходження особою військової служби, призваної по мобілізації у ЗСУ може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби, зокрема обмеження доступу до правничої допомоги, виконання обов`язків служби, фактор часу, повага до особливого статусу військовослужбовців, обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя.

Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що суддя суду першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про повернення позовної заяви.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявнику) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту дев`ятого частини четвертої статті 169 КАС України, оскільки квазані підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду були визнані неповажними.

Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку судді суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною першою статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 КАС України).

Отже, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом, з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. В ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 Кодексу).

Суддя суду першої інстанції прийшов до висновку про те, що представником позивача не наведено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, тому не визнає поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, тому вказану позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу.

Однак, колегія суддів зауважує, що суддя суду першої інстанції не врахував наступного.

На виконання вимог ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій вказано, що позивачу об`єктивно чинилися перешкоди для пред`явлення позову до суду, зокрема відповідачами та військовою частиною НОМЕР_2 . З огляду на вказане, просив суд залучити в якості відповідача військову частину НОМЕР_2 .

Вказаним доводам суд першої інстанції належної оцінки не надав, обмежившись спростуванням необхідності залучення співвідповідача у справі.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправними дії, які розпочалися 06.04.2024, визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ) щодо мобілізації ОСОБА_1 , оскільки позивач подав заяву про відстрочку від мобілізації відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку». Як наслідок, просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 невідкладно видати наказ про звільнення з військової служби ОСОБА_1 .

Як слідує із військового квитка серії НОМЕР_3 від 17.04.2024 позивач 17.04.2024 призваний на військову службу під час мобілізації, з 18.04.2024 по 06.06.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а з 07.06.2024 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Колегія суддів зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував обставини, які свідчать про поважність причин пропуску строку звернення позивача до суду із позовом у цій справі, виходячи із наступного.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який, в подальшому, Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 06 листопада 2023 року №734/2023, від 05 лютого 2024 року №49/2024, від 06 травня 2024 року №271/2024, від 23 липня 2024 року №469/2024 та від 28 жовтня 2024 року №740/2024 неодноразово продовжувався.

Колегія суддів зауважує, що сам факт введення воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Також колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі №182/634/17(6-а/0182/32/2018), від 07 лютого 2023 року у справі №340/56/22, від 19 жовтня 2023 року у справі №420/1011/20, від 15 листопада 2023 року у справі №380/6752/21, від 20 грудня 2023 року у справі №460/44271/22, від 21 грудня 2023 року у справі №520/1189/23, від 12 лютого 2024 року у справі №140/10393/23, від 12 лютого 2024 року у справі №140/23249/23, від 12 лютого 2024 року у справі №140/21477/23 та від 02 липня 2024 року у справі №440/2984/21.

Суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією рф, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22.

Верховний Суд у постанові від 29.11.2024 по справі № 120/359/24 сформував наступний правовий висновок щодо застосування положень статей 122 та 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний саме з призовом по мобілізації до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна:

Проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Суд першої інстанції вищевказний висновок Верховного Суду не врахував, при цьому не надав оцінку кожній із зазначених причин окремо та в сукупності.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви, а саме положень статей 122, 123 КАС України, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, передчасно повернув позовну заяву з підстав неусунення недоліків такої, що не відповідає дійсним обставинам справи, внаслідок чого було обмежено право позивача на звернення до суду.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такої ухвали із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 315, ст. 317, ст. 320, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року про повернення позовної заяви у справі № 300/9091/24 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. В. Ніколін
І. М. Обрізко