Справа № 460/22289/25
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2025-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині

23 грудня 2025 року м. Рівне№460/22289/25

Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Дудар О.М., після одержання позовної заяви

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо застосування необґрунтованої величини "6000грн" як бази для обчислення пенсії ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати протокол перерахунку пенсії від 26.11.2025 у частині застосування бази 6000грн;

- зобов`язати Пенсійний фонд України провести перерахунок моєї пенсії відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із застосуванням правильної бази для розрахунку, що визначається законом (гарантовані державою мінімальні стандарти для інвалідів І групи 1 категорії), та виплатити різницю за весь період недоплати.

Ухвалою суду від 12.12.2025 позовна заява залишалася без руху як така, що не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

На виконання ухвали від 12.12.2025 позивач подав позовну заяву в новій редакції, згідно з якою просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо застосування базової величини « 6000 грн» при обчисленні моєї пенсії;

- визнати протиправним та скасувати протокол перерахунку пенсії від 26.11.2025 у частині застосування бази 6000 грн. ;

- зобов`язати ГУ ПФУ провести перерахунок моєї пенсії відповідно до ст. 54 Закону №796-XII, виходячи з гарантованого розміру 10 мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити недоплачену пенсію, починаючи з 01.03.2025;

- стягнути на користь позивача недоплачену суму пенсії за весь період з 01.03.2025.

Ухвалою суду від 17.12.2025 було продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений ухвалою суду від 12.12.2025, для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з дня отримання ухвали.

Запропоновано позивачу у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на їх обґрунтування.

На виконання ухвали суду, позивачем 19.12.2025 подано заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду.

Дану заяву обґрунтовує тим, що про порушення свого права дізнався після отримання письмової відповіді Головного управління Пенсійного фонду України №23400-22689/Я-02/8-1700/25 від 05.12.2025 на своєзвернення. Зазначає, що у позивача не було об`єктивних підстав вважати, що відповідач відмовляється від застосування гарантованих державою норм.

Просив поновити строк звернення до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість причин пропуску позивачем строку звернення до суду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У силу вимог частини другої цієї статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, за правилами пункту 9 частини четвертої цієї статті, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У свою чергу, приписами частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягає шестимісячний строк звернення до суду, визначений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, частина позовних вимог заявлена поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Суд наголошує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Враховуючи викладене, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом у відповідній частині вимог, не можуть вважатися поважними.

Додатково суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії"). Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії"). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" ЄСПЛ встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності і сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що він дізнався про порушене право лише після отримання відповіді від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, якою йому було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, з огляду на те, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. А звернення позивача до відповідача із відповідною заявою, свідчить лише про вчинення позивачем активних дій щодо отримання інформації стосовно свого розміру пенсії.

Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати у відповідному розмірі особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 28.10.2025 у справі №420/19263/24.

Відтак, враховуючи те, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій за період з 01.03.2025 до 02.06.2025, а належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогам позивачем не подано, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви у зазначеній частині позовних вимог відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 123, 169, 241, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в частині позовних вимог про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій за період з 01.03.2025 до 02.06.2025 повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалу складено 23 грудня 2025 року

Суддя О.М. Дудар