Справа № 420/2827/25
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

22 грудня 2025 року

м. Київ

справа №420/2827/25

адміністративне провадження № К/990/43889/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Шарапи В.М., суддів: Стародуба О.П., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 у справі №420/2827/25 за позовом ОСОБА_1 до Одеського національного економічного університету, Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеського національного економічного університету, Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС", в якому просив:

- визнати протиправними дії Одеського національного економічного університету та скасувати наказ №7-Ос від 22.01.2025 про скасування наказу від 10.01.2025 №4-Ос;

- визнати протиправною відмову Міністерства освіти і науки України №3/847-25 від 27.01.2025 про внесення в Єдину державну електронну базу з питань освіти даних про переведення ОСОБА_1 , аспіранта 1 курсу кафедри ФМФР на денну форму здобуття освіти згідно наказу ректора ОНЕУ від 10.01.2025 №4-Ос;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України та Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо переведення ОСОБА_1 , аспіранта 1 курсу кафедри ФМФР на денну форму здобуття освіти згідно наказу ректора ОНЕУ від 10.01.2025 №4-Ос.

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Одеський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 27.06.2025 у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 19.08.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року скасував.

Ухвалив по справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував наказ Одеського національного економічного університету від 22 січня 2025 року №7-Ос "Про скасування наказу".

Зобов`язав Міністерство освіти і науки України внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо ОСОБА_1 , як здобувача освіти за денною формою навчання згідно наказу ректора Одеського національного економічного університету від 10 січня 2025 року №4-Ос.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

01.09.2025 позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та просить стягнути з Одеського національного економічного університету та з Міністерства освіти і науки України на його користь 38 700 грн витрат на професійну правову допомогу та 1332,08 грн судового збору.

П`ятий апеляційний адміністративний суд додатковою постановою від 08.09.2025 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнив частково.

Ухвалив додаткову постанову у справі № 420/2827/25.

Стягнув з Одеського національного економічного університету () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн (чотири тисячі грн).

Стягнув з Міністерства освіти і науки України () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн (чотири тисячі грн).

В іншій частині заяву ОСОБА_1 залишив без задоволення.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи "Електронний Суд" 27.10.2025 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалив оскаржувану додаткову постанову 08.09.2025, при цьому касаційну скаргу подано скаржником до Верховного Суду 27.10.2025, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

До касаційної скарги позивач долучив клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, де зазначив, що 07.10.2025 адвокатом була надана правова допомога з підготовки касаційної скарги на додаткове рішення 5ААС по справі 420/2827/25. 07.10.2025 о 15:57 була оплачена правова допомога з редагування та подачі Касаційної скарги на додаткове рішення 5ААС по справі 420/2827/25, яка мала бути виконана 07.10.2025 з 15:00 до 17:00, але через непорозуміння адвоката і клієнта текст не був остаточно узгоджений та направлений до суду. Також позивач вказав, що через значну завантаженість, той факт що скарга не була направлена був встановлений при аудиті справ 26.10.2025, невідкладно допрацьована та подана. Після виявлення пропуску строку заявник діяв добросовісно та оперативно: в той же, вихідний день підготовлено цю заяву та подано касаційну скаргу. Додатковим чинником стала висока поточна завантаженість, що у поєднанні з техніко комунікаційним збоєм спричинила ненадсилання скарги в межах строку, однак після виявлення цієї обставини заявник діяв оперативно і добросовісно.

Верховний Суд своєю ухвалою від 06.11.2025 визнав неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, касаційну скаргу залишив без руху та встановив скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом, зокрема, зазначення інших причин пропуску строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на підтвердження їх поважності.

На виконання вимог зазначеної вище ухвали, від скаржника через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний Суд» на адресу суду 14.11.2025 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку скаржник зазначає, що касаційну скаргу було сформовано представником позивача і направлено сторонам 07.10.2025, тобто у передбачений законом строк. Крім того, позивач вказує, що 07.10.2025 касаційна скарга була направлена до Верховного Суду. Однак на підтвердження вказаної інформації не може надати жодних доказів. Також зазначає, що в електронному кабінеті стався збій і файл касаційної скарги зник. 08.11.2025 (після отримання ухвали Верховного Суду від 06.11.2025 про залишення касаційної скарги без руху) позивач звернувся до ДП «Інформаційні судові системи» з запитом на підтвердження вказаного збою, однак відповіді не отримав.

Оцінюючи поважність наведених скаржником причин пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

З огляду на викладене, Верховний Суд вкотре зауважує, що зазначені скаржником у заяві підстави поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, позаяк такі є абстрактними, узагальненими та такими, що не містять ознак наявності перепони у вчиненні процесуальної дії протягом визначеного законодавством строку.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Додатково, Верховний Суд вважає за потрібне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Слід зауважити, що у розглядуваній справі ОСОБА_1 звернувся до суду із касаційною скаргою із значним пропуском строку, що є суттєвою обставиною, яка впливає на розгляд судом питання про поновлення такого строку.

Верховний Суд наголошує, що особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо дотримання строків касаційного оскарження.

У підсумку можна виснувати про те, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованим, а підстави, вказані у ньому, є неповажними, оскільки позивач не зміг надати доказів, які б свідчили про поважність пропуску строку на касаційне оскарження. Таким чином, з наведеного вбачається, що скаржник згаданий вище недолік касаційної скарги до теперішнього часу не усунув та поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження на вказав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 329, 332, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження додаткової постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 у справі №420/2827/25.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження додаткової постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 у справі №420/2827/25.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 у справі №420/2827/25 за позовом ОСОБА_1 до Одеського національного економічного університету, Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіВ.М. Шарапа О.П. Стародуб С.М. Чиркін