Справа № 580/12445/24
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач; ФОП ОСОБА_1 ) звернулася в Черкаський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (далі - відповідач; ГУ ДПС у Черкаській області), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №8545/23-00-09-01;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №8546/23-00-09-01;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №8547/23-00-09-01;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №8548/23-00-09-01;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №8538/23-00-09-01;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №8536/23-00-09-01;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №8539/23-00-09-01;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №8543/23-00-09-01;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №8542/23-00-09-01;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2024 №;

- скасувати пеню у сумі 20670,85 грн, нараховану у ППР від 17.06.2024 № від 17.06.2024 № від 17.06.2024 № від 17.06.2024 №.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 позовну заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто ФОП ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.12.2024, 30.12.2024 ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вказане судове рішення та направити справу на продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є такими, що підлягають розгляду в порядку одного судочинства, тобто адміністративного, а також щодо даних позовних вимог законом не визначена виключна підсудність різним судам, а тому об`єднання позовних вимог у даному випадку є можливим, у розумінні положень ст. 172 КАС України.

Позивач звернув увагу, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті одним і тим же контролюючим органом, а саме Головним управлінням ДПС у Черкаській області.

ФОП ОСОБА_1 відмітила, що у даному випадку дотримана умова об`єднання позову, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 172 КАС України - один і той же самий позивач до одного й того самого відповідача.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що судове рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.01.2025 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

15.01.2025 представник ГУ ДПС у Черкаській області - Некоз Анжела Василівна, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 - без змін. Зміст відзиву на апеляційну скаргу є ідентичним до змісту оскаржуваної ухвали, а відтак підстави виокремлювати окремі доводи останнього відсутні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги на достатній для повного, всебічного з`ясування обставин строк та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За змістом частини першої статті 160 КАС вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування позивач викладає у позовній заяві.

Згідно частини першої статті 21, частини першої, пункту 3 частини другої статті 172 КАС позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що норми КАС передбачають можливість подання позовної заяви та її розгляду в одному провадженні лише у тому випадку, якщо заявлені вимоги пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 КАС суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Частинами шостою-сьомою статті 172 КАС передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Про об`єднання справ в одне провадження або роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вказував на те, що позивачем не наведено в позовній заяві обставин, що свідчать про пов`язаність між собою вказаних позовних вимог підставою виникнення або поданими доказами, оскільки оскаржувані ППР прийняті під час різних фактичних перевірок магазинів позивачки, у різних місцях здійснення нею господарської діяльності та на підставі різних актів фактичних перевірок тощо.

Тобто, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави їх виникнення, які не пов`язані між собою, та обґрунтовуються різними доказами, що, у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог, які викладені у статті 172 КАС.

Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наведені висновки суду фактично зводяться до підстав для роз`єднання позовних вимог в окремі провадження відповідно до частини шостої статті 172 КАС. У свою чергу, наявність підстав для застосування положень статті 172 КАС унеможливлює повернення позовної заяви за пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС, оскільки наведена норма містить відповідне виключення.

Колегією суддів враховується, що суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу не встановив об`єднання позивачем позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства або щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Таким чином, неправильним є висновок суду про повернення позовної заяви відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС, оскільки наведені в оскаржуваному рішенні мотиви, свідчать про можливість застосування положень частини шостої статті 172 КАС, якою передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Отже, не вирішуючи питання наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції наголошує, що підстави для повернення позову у зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог у даному випадку були відсутні, оскільки суд мав можливість застосувати положення частини шостої статті 172 КАС та роз`єднати позовні вимоги, виділивши їх в самостійні провадження.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про повернення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 242-244, 250, 268, 272, 287, 308, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року - скасувати, а справу №580/12445/24 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку