Справа № 342/1144/25
Суддя: Гайдич Р. М.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/1144/25
Провадження № 2-а/342/24/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Гайдича Р.М.

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городенка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Котик Роман Васильович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Котик Р.В., звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: визнати незаконною та скасувати постанову № R127726 від 15.10.2025 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження про адмінправопорушення закрити.

Зазначивши, що відповідачем 15.10.2025 прийнято постанову № R127726 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка в розумінні КУпАП позивачу не оголошена взагалі. Позивач завідомо незаконно притягнутий до адмінвідповідальності. Посилається на те, що у провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до змісту якого просить визнати протиправним вимагання ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача визнати вину у вчиненні адміністративного правопорушення та сплатити 8500 грн. штрафу за неявку по повістці, яка начебто надіслана позивачу системою Укрпошти, а якщо передумає, то тоді з нього буде стягнуто 34000 грн. штрафу, передачу даних в поліцію про необхідність доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення адмінпротоколу із-за неявки по повістці визнати свавіллям, а також, що єдиний орган, який вправі давати вказівки поліції згідно конституційних норм України щодо примусового затримання та доставлення громадянина в орган державної влади є слідчий суддя або суд, не може ним бути ІНФОРМАЦІЯ_2 чи інший владний суб`єкт сфери управління, про що повідомити Міноборони України для виправлення його підзаконних актів з метою приведення їх до приписів Конституції України.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач із позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а доводи, наведені в позовній заяві надуманими та такими, що не можуть слугувати підставою для висновку про протиправність винесеної ІНФОРМАЦІЯ_2 постанови про накладання адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 . На їхнє переконання позивач довільно та хибно трактує вимоги закону, тому, у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на наведене далі. Згідно наявних облікових даних АІТС «Оберіг» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відома адреса проживання АДРЕСА_1 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , числився, як порушник військового обліку, у зв`язку із неприбуттям по повістці №2533496 на 04.03.2025 року о 14:00 годині, яка централізовано сформована 19.02.2025 року, право на відстрочку не оформляв, відомостей про ВЛК немає, перебував у вільних залишках та підлягав призову на військову службу по мобілізації. 01.10.2025 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено факт адміністративного правопорушення згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Того ж дня уповноваженою особою було складено протокол про адміністративне правопорушення №444 від 01.10.2025. ОСОБА_1 було доведено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та відомості щодо місця та часу розгляду справи. До протоколу №444 від 01.10.2025 були долучені докази, а саме матеріали адміністративної справи, щодо громадянина ОСОБА_1 . Варто зауважити, що у позивача була можливість ознайомитися із зазначеними доказами та витребувати їх під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, проте позивач цього не зробив. В подальшому ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, нових доказів не подавав та клопотань або пояснень не заявляв, 07.10.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 було надіслано заяву від позивача у якій вказано прохання про направлення постанови за справою про адміністративне правопорушення на його адресу. За результатами розгляду справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову № R127726 від 15.10.2025, відповідно до якої за вчинене адміністративне правопорушення постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 17 тис. гривень. Другий примірник постанови було направлено позивачу особисто, про що свідчить трекінг відправлення поштового рекомендованого повідомлення №R77, та отримано позивачем 04.11.2025. Твердження позивача про те, що винесена оскаржувана постанова не може слугувати доказом правомірності дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , як суб`єкта владних повноважень є безпідставними. Постанова №R127726 від 15.10.2025 про накладання адміністративного стягнення була винесена органом, який уповноважений виносити такого типу рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення. А тому просять, відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у повному обсязі. (а.с.88-93)

В судове засідання учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у передбаченому законом порядку.

Представник позивача Котик Р.В. подав до суду клопотання, в якому просить задовольнити позов навіть без участі в судовому засіданні представника позивача. Зазначає, що позивач на відстрочці. Осіб, які на відстрочці в ІНФОРМАЦІЯ_2 не викликають, на ВЛК не направляють, що загальновідомо та випливає з ПКМУ № 560. Тим самим про якесь правопорушення позивача в ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставно надумали, що й підтверджують відомості з Резерв+.

Представник відповідача Фербей Ю.М. подав до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просить розглянути справу без моєї участі у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Позивач ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 .

Згідно інформації, наданій рзом із позовом, йому, як військовозобов`язаному, було надано відстрочку строком до 05.11.2025.(а.с.18)

А в інформації, наданій суду представником позивача, зазначено, що в системі Резерв + станом на 06.12.2025 міститься відмітка про надання ОСОБА_1 відстрочки до завершення мобілізації.

15.10.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс постанову №R127726. В ній зазначено, що «за результатами з`ясування обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначене в повістці». Начальник постановив накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000,00 грн. за порушення ч.3 ст.210-1 КупАП.(а.с.103)

Постанову від 15.10.2025 ОСОБА_1 отримав 04.11.2025, що підтверджує представник відповідача у відзиві на позовну заяву. (а.с.89)

На ім`я ОСОБА_1 була сформована повістка №2533496 де зазначено про необхідність прибуття позивача до ТЦК та СП 04.03.2025 о 14-00 год для уточнення даних.(а.с.100)

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права:

Відповідно до пунктів 1 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Тобто диспозиція наведеної норми є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Абзацом восьмим частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Згідно з пунктом 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зі змісту наведеного положення вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку резервіст або військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщеним про виклик до районного (міського) ТЦК у разі проставлення у поштовому повідомленні: (І) відмітки про отримання особою відправлення; (ІІ) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або (ІІІ) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Позивач заперечує факт його оповіщення.

Суд звертає увагу, що представником відповідача надано суду відзив із доданими до нього копіями документів. Серед іншого ним долучено копію повістки сформованої 19.02.2025 про необхідність прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 04.03.2025 о 14-00 год. Однак відповідачем не надано доказів того, що саме позивача було сповіщено про необхідність прибути 04.03.2025 о 14-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також суд звертає увагу, що представником відповідача в постанові №R127726 від 15.10.2025 не зазначено дату, часу та місця скоєння адміністративного правопорушення яке ним інкримінується позивачу, а тільки зазначено (мовою оригіналу) «За результатами з`ясування обставин справи встановлено, що ОСОБА_2 не прибув(ла) за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначене в повістці».

Згідно зіст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відзиві представник відповідача зазначає про те, що 01.01.2025 було складено протокол №444 та доведено його зміст до відома ОСОБА_1 (а.с.88 на зворотній стороні).

Встановлення місця, дати і часу вчинення інкримінованого правопорушення має суттєве значення під час вирішення про можливість притягнення чи не притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до вимог КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій правопорушником.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Однак представником відповідача не було долучено до відзиву копії цього протоколу. І відповідно суд позбавлений можливості встановити відповідність нормам чинного законодавства оскаржуваної позивачем постанови, яка має бути винесена із дотриманням вимог норм чинного законодавства України зокрема і КУпАП.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( частина друга статті 77 КАС України).

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК (докази надсилання повістки, її отримання, неотримання, причини неотримання, тощо), зокрема, дотримання пункту 41 Порядку, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення з однією з таких відміток: про отримання особою відправлення; про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. Однак жодного доказу щодо надсилання відповідного оповіщення позивачу (поштове повідомлення про вручення) та, відповідно, належного оповіщення позивача відповідачі не надали, що виключає можливість встановлення відповідного факту. Натомість позивач відповідну обставину заперечує і це не спростовано відповідачем. Суд також виходить з того, що у разі не оповіщення або ж повернення відповідного відправлення через невручення, указана обставина не може бути підтверджена жодним доказом зі сторони позивача, а тому обставину належного оповіщення має доводити саме відповідач.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 КАС України, що доводи позивача щодо відсутності доказів його належного оповіщення про необхідність з`явитись до ТЦК є обґрунтованими, а відповідач належних та допустимих доказів на спростування наведеного не надав. Як і не надано відповідачем доказів того, що протокол та постанову було винесено саме за порушення норм чинного законодавства позивачем зважаючи на зазначення в цих документах анкетних даних правопорушника які частково відрізняються від анкетних даних позивача.

При цьому суд відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові від 19.10.2022 у справі № 522/22225/21, згідно з яким незважаючи на те, що районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята військовим комісаром цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Судом враховується і те, що згідно позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 року, у справі № 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення беззаперечної вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з правилами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а саме те, що позивач був належним чином, відповідно до п. 41 Порядку № 560, оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане на думку суду свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду заяви:

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, тому постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.10.2025 слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 33, 210-1 КУпАП, ст. 2, 5-13, 72, 73, 77, 132, 139, 162, 241-247, 255, 257, 262, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Котик Роман Васильович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №R127726 від 15 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Місцезнаходження відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 - АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя: Гайдич Р. М.