Справа № 397/1184/25
Суддя: МАКСИМОВИЧ І. В.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 397/1184/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.12.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,

представника позивача адвоката Вако М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Вако Михайло Юрійович до Головного управління національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- скасувати протиправну постанову серії ЕНА №5650266 від 05.09.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 121 КУпАП;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн..

В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 05.09.2025 відносно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5650266 від 05.09.2025, якою його визнано винним у тому, що 02.09.2025 о 14.10 год. на автомобільній дорозі Н-01 Київ-Знам`янка 242 км., водій керував транспортним засобом Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив пасажирів, використовуючи автомобіль для отримання прибутку, який не пройшов обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, які підпадають такому контролю, чим порушив п.п.31.3 (б) ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Вважає, що дана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 з 02.12.2022 по даний час, підприємницькою діяльністю не займається та не зареєстрований як фізична особа підприємець.

02.09.2025 ОСОБА_1 транспортним засобом Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , по власних справах їхав у м. Київ та по дорозі, безоплатно, погодився підвести 5-х мешканців м. Кривого Рогу, які їхали на похорон родича в м. Київ.

О 14:10 год. цього ж дня був зупинений поліцейським на автомобільній дорозі Н-01 Київ-Знам`янка 242 км., який не пояснивши причину зупинки транспортного засобу, повідомив, що позивач незаконно керує транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, які підпадають такому контролю.

Позивач пояснив поліцейському, що вантажопідйомність його автомобіля до 3000 тонн, перевозить 5 пасажирів на похорон на безоплатній основі і просив відкласти розгляд справи на інший день. Поліцейський відклав розгляд справи на 05.09.2025, експлуатацію транспортного засобу не заборонив.

05.09.2025 в ході розгляду справи позивач заявив клопотання про ознайомлення з доказами на підставі яких поліцейський притягує його до адміністративної відповідальності. Поліцейським було надано відеозапис на якому відсутні будь-які докази використання позивачем автомобіля для отримання прибутку, перевозки пасажирів, який не пройшов обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, які підпадають такому контролю, чим порушив п.п. 31.3 (б) ПДР України. Крім цього, жодного доказу, правомірності зупинки транспортного засобу, повідомлення про причини такої зупинки відеозапис не містить. Пояснення пасажирів з приводу перевезення відсутні.

Таким чином, інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Олександрівка) відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП у Кіровоградській області капітаном поліції Кигимом Є.С., не зібрано докази, які б стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с.19-20).

30.09.2025 представником відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області через систему «Електронний суд» подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі. У відзиві зазначила, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Тому вважають, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції ч.3 ст. 121 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. Відділом поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за № ВІД 27.09.2025 до матеріалів адміністративної справи направлено відео доказ зі службового відеореєстратора вчинення безпосереднього правопорушення позивачем. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн. вказало, що вони є завищеними, проведені без належного розрахунку, та документально не підтвердженими на належному рівні. Враховуючи характер спірних правовідносин, відсутність розрахунку наданих послуг пропорційно часу та вартості послуг, малозначність справи, розгляд справи без виклику сторін, нескладність зазначеного спору, вважаєть, що розмір судових витрат є занадто завищеним та необгрунтованим (а.с. 26-30).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з обгрунтувань,зазначених у позові.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без участі представника управління; у задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі (а.с. 35).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5650266 від 05.09.2025, винесеної інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Олександрівка) відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кигим Євгенієм Степановичем, 02.09.2025 о 11:22 год. на 242 км автодороги Київ-Знам`янка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив пасажирів, використовував автомобіль для отримання прибутку, автомобіль не пройшов обов`язковий технычний контроль для транспортних засобів, які підлягають такому контролю, ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», чим порушив п.п. 31.3.б ПДР експлуатація транспортного засобу, який не ппойшов обов`язковий технічний контроль, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. До постанови додаються: відео з бодікамери 88/54. Копію постанови отримано особою, притягнутої до адміністративної відповідальності та зазначено про незгоду з вчиненням правопорушення (а.с. 41).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником транспортного засобу марки Mercedes-Benz Sprinter 211 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, тип загальний легковий загальний пасажирський В, повною масою 3000 кг., маса без навантаження 2140 кг., кількість сидячих місць з місцем водія 9, є ОСОБА_2 (а.с.10-11).

Відповідно до довідки №1/01/5-67 від 18.01.2023, виданою військовою частиною НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_1 призваний за призовом під час повної мобілізації на підставі указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.12.2022 по теперішній час (а.с. 14).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.3 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до п.31.3 (б) Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», забороняється експлуатація, зокрема, транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Разом з тим, ч.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Аналогічні норми містяться у п.1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137.

Тобто, обов`язковому технічному контролю підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року, п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 175/1982/16-а (2а/175/10/16) від 30.05.2018.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Верховним Судом у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 висловлена правова позиція, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень, яка підлягає врахуванню судами згідно приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи по суті.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт», транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення. При державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Відповідно до п.1.10 ПДР України, легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Аналіз положень ст.35 Закону України «Пpo дорожній рух» дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом, обміном та переробкою матеріальних і нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - це перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Відповідно до п.п. 15 п. 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2012 за № 137, транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб (зокрема службовий легковий автомобіль), що експлуатується юридичними особами, які провадять господарську діяльність з метою отримання прибутку, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності, фізичними особами під час виконання цивільно-правових договорів з метою отримання прибутку.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ № 176 від 18.07.1997.

Приписами п. 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг, автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

За приписами п. 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються: транспортними засобами спеціального призначення; транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації; службовими легковими автомобілями; транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.

Як встановлено в судовому засіданні, кількість місць для сидіння у транспортному засобі позивача не перевищує дев`ять.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б вказували на те, що під час керування автомобілем Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 використовував його для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку. Саме по собі перевезення пасажирів, на думку суду, не є передумовою для застосування у цьому випадку Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2012 за № 137.

З переглянутого в судовому засіданні відео запису, наданого стороною відповідача, не встановлено доказів, які б підтверджували, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 підлягає обов`язковому технічному контролю, дійсно використовується позивачем для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Сторона позивача заперечує факт порушення ПДР України.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. При цьому принцип презумпції невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень, що визнав ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" (остаточне рішення від 15 травня 2008 року).

Суд зауважує, що факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі №686/11314/17.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та винесеною з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а тому позов слід задовольнити, оспорювану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В силу вимог ст. 132, ст. 134, ст.139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. (а.с. 1) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., що підтверджуються договором №2188 Л про надання правничої допомоги від 05.09.2025 року, ордером серія АА №1622837, детальним описом (розрахунком) робіт відповідно до зазначеного договору та квитанцією про оплату послуг за надання правової допомоги №694449 від 05.09.2025 (а.с. 5, 6-7, 12, 13), підлягають стягненню на його користь з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись, ст.7, 9, 121, 251, 280 КУпАП, ст. 72-77, 90, 137, 139, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Вако Михайло Юрійович до Головного управління національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5650266 від 05.09.2025, винесену інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Олександрівка) відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кигим Євгенієм Степановичем стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження у справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 496 гривень 20 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22.12.2025.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Представник позивача: адвокат Вако Михайло Юрійович (місце знаходження: м. Київ, вул. Рокосовського,7/119, РНОКПП - НОМЕР_5 , ордер серія АА №1622837 від 11.09.2025

Відповідач: Головне управління національної поліції у Кіровоградській області (місце знаходження: 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка,41, )

Представник відповідача: Компанієць Оксана Вікторівна (місце знаходження: 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка,41, РНОКПП , довіреність від 24.04.2025).

Суддя: І.В. Максимович